ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 925/721/15

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

за участю представників сторін:

від позивача - Мельник А.Ю. за довіреністю;

від відповідача - Кубявка Б.С. за посадою; Боровик І.С. за довіреністю,

від ІІІ особи - Жуков С.Л. за посадою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал", м. Ватутіне, Черкаська область,

до комунального підприємства "Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради", м. Звенигородка, Черкаська область,

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Водоканал" Звенигородської міської ради

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 339 984,72 грн. боргу за невиконання грошових зобов'язань по договору на приймання, перекачку та очистку стічних вод від 01.08.2014 за № 225.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що згідно з п. 4.1 договору Комунальне підприємство "Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради" (далі - КП ВВ Звенигородської міської ради) повинно було встановити прилад обліку для визначення кількості стічних вод на каналізаційній насосній станції "Радон", але так як прилад обліку встановлено не було, облік стічних вод ведеться у відповідності до п.4.2 договору, згідно "Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України", за продуктивністю насосів. На підставі Актів виконаних робіт щомісячно виставляються рахунки .

Ватутінське Комунальне виробниче підприємство «Водоканал» (далі - Ватутінське КВП «Водоканал») виконав взяті на себе зобов'язання по договору, що підтверджується Актами виконаних робіт.

В період часу з 01.01.2015р. по 01.03.2015р. КП "Водопостачання та водовідведення ЗМР " були виставлені рахунки:

- № 65 від 21.01.2015 на суму 166676 грн. 40 коп.,

- № 251 від 20.02.2015 на суму 173308 грн. 32 коп., на загальну суму - 339984 грн. 72 коп., за водовідведення - приймання, перекачку та очистку стічних вод, які відповідач залишив без оплати.

На думку позивача, сума заборгованості відповідача за період з 01.01.2015 по 01.03.2015 станом на 20.04.2015 становить 339984 грн. 72 коп., яка підлягає примусовому стягненню з відповідача.

Позивач зазначив, що відповідач від моменту укладення Договору та до цього часу не виконанням своїх договірних зобов'язань, порушуючи їх в частині розрахунків за отримані послуги, завдає цим шкоди Ватутінському КВП "Водоканал", при цьому позбавляючи позивача того, на що він розраховував при укладенні Договору.

Позивач зауважив, що відповідач попереджався про необхідність погашення заборгованості за надані послуги, зокрема за вказаний в позові період, та про необхідність додержуватись умов укладеного Договору відповідачу було направлено письмову претензію №69 від 09.02.2015р.

Через значну заборгованість Звенигородського КП "Водоканал" і відповідача, Ватутінське КВП "Водоканал" знаходиться в тяжкому фінансовому становищі , не в змозі сплачувати податки (активи підприємства знаходяться в податковій заставі), не вчасно виплачується заробітна плата працівникам підприємства ( що є передумовою конфлікту між працівниками та адміністрацією підприємства). Відповідач не може своєчасно розраховуватись за використану на виробництво послуг електричну енергію.

В зв'язку з цим Звенигородський РЕМ відключив від електропостачання АТЕРС , абонентську службу Ватутінського КВП "Водоканал" та частково обмежив подачу електроенергії, на об'єкти водопостачання (водозабори "Північний" , "Гримуча - 1.2"). а тому КВП "Водоканал" не має можливості стабільно та в повному обсязі працювати, виконувати покладені на нього функції.

Примусове обмеження подачі електроенергії негативно впливає на якість послуг, а відключення призводить до надзвичайної ситуації екологічного і санітарного характеру , зупинки підприємств харчової промисловості . дитячих дошкільних та шкільних навчальних закладів . об'єктів громадського харчування затоплення інженерного обладнання водозабору "Гримуча-1" створенню реальної загрози здоров'ю та життю населення міста Ватутіне.

Представник позивача заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач у відзиві на позов та його представники у судовому засіданні заявлений позивачем борг визнали і просили суд врахувати те, що відповідач перебуває у складному фінансовому становищі, яке значно ускладнить виконання рішення суду, оскільки за період існування підприємства кредиторська заборгованість виросла до 2 423 000 грн., місячний дохід підприємства приблизно становить - 454,4 тис. грн. а витрати 562,0 тис. грн. Тому, щомісячний збиток складає 107,6 тис. грн., а надходження коштів, які отримує КП "Водопостачання та водовідведення Звенигородсьої міської ради" йдуть на погашення: першочергових платежів це податки і заробітна плата; послуги з перекачки та очисти стічних вод; на виконання процесуальних документів господарського суду про стягнення боргу за електроенергію та за послуги з перекачки та очистки стічних вод.

Представники відповідача зазначили, що сума, заявлена до стягнення, є досить великою і сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності відповідача та його неплатоспроможності взагалі, і посилаючись на ст.121 ГПК України, просили суд розстрочити заявлену суму боргу посилаючись на те, що відповідач планує погасити заборгованість у розмірі 346 784,42 грн. рівними частками в період з 01.06.2015 по 31.08.2015.

Представник позивача не надав суду згоду на розстрочку виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 06.05.2015 було залучено до участі у справі в якості ІІІ особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство (далі - КП) "Водоканал" Звенигородської міської ради.

Представник від ІІІ особи надав письмові і усні пояснення щодо договірних взаємовідносин з відповідачем через свою каналізаційно-насосну станцію «Радон» та підтримав позицію відповідача.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є розрахунки за приймання, перекачку та очистку позивачем стічних вод, прийнятих від відповідача за період з 01.01.2015 по 01.03.2015 (січень-лютий).

Порядок водовідведення в населених пунктах України регулюється зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила водовідведення).

Приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 N 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 за N 403/6691, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - Правила).

Правила поширюються на комунальні підприємства одопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

На підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів (далі - Інструкція) Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (далі - місцеві Правила приймання), у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також

відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Позивач та відповідач є комунальними підприємствами різних органів місцевого самоврядування; позивач відповідно - м.Ватутіно, відповідач - м.Звенигородка.

Приймання та перекачування стічних вод із м.Звенигородка здійснюється відповідачем на очисні споруди м.Ватутіне (позивача) через каналізаційно-насосну станцію «Радон» належну Комунальному підприємству «Водоканал» м.Звенигородка (ІІІ особа).

Взаємовідносини між відповідачем - комунальним підприємством "Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради" (далі - КПВВ Звенигородської міської ради) та комунальним підприємством «Водоканал» Звенигородської міської ради (далі - КП «Водоканал») - ґрунтуються на дослідженому в судовому засіданні договорі № 7 від 11.10.2012, предметом якого є прийняття та перекачування стічних вод від відповідача на очисні споруди міста Ватутіне (п.1.1).

Доказів розірвання чи припинення дії договору № 7 від 11.10.2012 сторони суду не подали.

01.08.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 225 на приймання, перекачку та очистку стічних вод, відповідно до умов якого позивач зобов'язався приймати, перекачувати та очищувати стічні води в кількості та якості у відповідності до умов договору, а відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати позивачу за надані ним послуги (а.с.14-17).

Сторони узгодили, що при виконанні цього договору сторони враховують та керуються:

- "Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України ", затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008, в договорі визначено, як "Правилами...";

- "Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальну систему каналізації м. Ватутіне" (затвердженими рішенням Ватутінської міської Ради від 24.07.2003 р. за № 12/5). в договорі визначено, як "Правилами приймання...";

- "Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у систему каналізації м. Ватутіне" затвердженими рішенням Ватутінської міської Ради від 24.07.2003 р. за № 12/5, в договорі "Інструкцією...";

- У випадках, не передбачених договором, сторони керуються чинним законодавством.

Із письмових пояснень відповідача вбачається, що КПВВ Звенигородської міської ради - це новостворене підприємство яке було створено відповідно до рішення сесії Звенигородської міської ради № 51 -20/У від 24.03.2010 року. Перекачування стічних вод із м.Звенигородка на очисні споруди КП ВВ Звенигородської міської ради позивача може проводити виключно тільки через насосну станцію «Радон», яка знаходиться на балансі КП «Водоканал» Звенигородської міської ради, яке є окремим підприємством створеним відповідно до рішення сесії Звенигородської міської ради № 5-12 від 29.01.2003р. і діє по даний час. У КП ВВ Звенигородської міської ради не існує іншої технічної можливості перекачувати стічні води на очисні споруди м.Ватутіне не використовуючи обладнання та потужності насосної станції КП «Водоканал» Звенигородської міської ради. Тому при підписанні Договору № 225 від 01.08.2014. «На приймання перекачку та очистку стічних вод» був підписаний трьох сторонній Протокол погодження за участю комунального підприємства «Водоканал» Звенигородської міської ради та за погодженням Звенигородського міського голови.

На підставі Протоколу-погодження від 01 серпня 2014 року, укладеного між сторонами в період дії договору № 225 від 01 серпня 2014 р. на приймання, перекачку та очистку стічних вод укладеного між Ватутінським КВП "Водоканал" та КП "Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради" і КП "Водоканал" Звенигородської міської ради, каналізаційна насосна станція "Радон" третьої особи приймає стічні води КП "Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради та перекачує їх до колодязя погашувача Ватутінського КВП "Водоканал" (а.с.18-20).

П. 4.1 договору № 225 від 01.08.2014 передбачено, що відповідач повинен встановити прилад обліку для визначення кількості стічних вод на каналізаційній насосній станції "Радон".

Доказів виконання цих зобов'язань позивач суду не надав.

Із письмових пояснень ІІІ особи, досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 01.09.2003 було укладено договір між Ватутінським КВП «Водоканал» та КП «Водоканал» № 139 на приймання, перекачку та очистку стічних вод . В зв'язку з тяжким фінансовим становищем умови договору частково не виконувалось . Тому Позивач неодноразово звертався до Господарського суду про стягнення заборгованості з КП «Водоканал» та про розірвання договору. Згідно постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.10.2013р. Договір № 139 на приймання, перекачку та очистку стічних вод було розірвано.

Судом встановлено, що в м.Звенигородка виробником і виконавцем послуг по водопостачанню та водовідведенню є КП «Водопостачання та водовідведення» Звенигородської міської ради, але насосної станції яка б перекачувала стічні води від м.Звенигородка на очисні споруди м.Ватутіне та очисних споруд які б справлялися із всім об'ємом стічних вод міста немає. Тому, між КП «Водоканал» та КП ВВ ЗМР укладено Договір №7 від 11.10.2012р. «На перекачку стічних вод». Згідно якого КП «Водоканал» приймає від відповідача стічні води і в подальшому перекачує на очисні споруди міста Ватутіно. Вище вказаний Договір діє і по це час та виконується обома суб'єктами господарської діяльності в повному обсязі. На період дії договору № 225 від 01.08.2014. «На приймання, перекачку та очистку стічних вод» який укладений між Позивачем та Відповідачем був укладений трьох сторонній Протокол погодження від 01.08.2014р за яким КП «Водоканал» Звенигородської міської ради зобов'язується надавати доступ до відповідного обладнання на каналізаційній станції «Радон» для зняття показників приладу обліку або здійснення відповідних розрахунків.

Враховуючи вищевикладене, ІІІ особа просить суд взяти до уваги те, що КП «Водоканал» свої зобов'язання згідно Протоколу - погодження від 01.08.2015р. виконувало в повному обсязі в період з 01.01.15р. по 01.03.15р., що підтверджується Актами про використану електричну енергію та перекачану стічну воду каналізаційною станцією «Радон» та Актами надання послуг по перекачці стоків, досліджених в судовому засіданні.

Із досліджених в судовому засіданні свідоцтва про право власності від 26.12.2012 серія САС № 7269/9 та Витягу з Держреєстру речових прав № 2591860 від 18.04.2013 вбачається, що головна каналізаційна насосна станція (комплекс), яка здійснює очистку стічних вод, прийнятих відповідачем від позивача і ІІІ особи, належить Ватутінській міській раді і відноситься до комунальної форми власності.

Оскільки прилад обліку встановлено не було, облік стічних вод вівся відповідно п.4.2 договору, згідно "Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України", за продуктивністю насосів. На підставі Актів виконаних робіт щомісячно пред'являлись рахунки.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Акту про використану електричну енергію та перекачену стічну воду каналізаційною станцією КНС "Радон", між Ватутінським КВП "Водоканал" та КП "Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради" укладалися та підписувалися Акти здачі - приймання робіт (надання послуг) та пред'являлись Абоненту до оплати рахунки:

- № 65 від 21.01.2015. на суму 166 676 грн. 40 коп.,

- № 251 від 20.02.2015 на суму 173 308 грн. 32 коп. (а.с.22-25).

Станом на 20.04.2015 за період з 01.01.2015 по 01.03.2015 сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 339 984 грн. 72 коп.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач попереджався позивачем про необхідність погашення заборгованості за надані послуги за вищевказаний період та було направлено письмову претензію № 69 від 09.02.2015 (а.с.21).

Розмір та підстави виникнення боргу відповідач не оспорює.

Натомість, у своїх поясненнях відповідач посилається на те, що Звенигородська міська рада є засновником та власником КПВВ Звенигородської міської ради і КП «Водоканал» Звенигородської міської ради (відповідно до ч. 1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» та п.1 Статуту підприємства), тому вважав за необхідність залучення її до участі у справі (адреса: 20200, Черкаська обл., м.Звенигородка, проспект Шевченка,63.тел (047-40) 2-20-60.) Так як стягнення всієї заборгованості відразу може призвести до негативних наслідків не тільки відповідача, а й громади міста (так як сплата всієї суми одразу може призвести до зупинки діяльності відповідача, а в подальшому і до банкрутства).

Аналізуючи пропозицію відповідача щодо залучення Звенигородської міської ради до участі у справі, суд приходить до такого.

Із дослідженого в судовому засіданні Статуту КП ВВ Звенигородської міської ради вбачається, що Комунальне підприємство "Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради" засноване на комунальній власності територіальної громади м. Звенигородка, створене відповідно рішення Звенигородської міської ради Черкаської області №51 20/V від „24"березня 2010 р.

Засновником підприємства є Звенигородська міська рада Черкаської області.

Підприємство здійснює свою діяльність на засадах повної господарської самостійності, госпрозрахунку, є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, круглу печатку із своїм найменуванням, штампи, бланки. Права і обов'язки юридичної особи Підприємство набуває з моменту його державної реєстрації.

Підприємство має право укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права, нести обов"язки, бути позивачем або відповідачем у всіх судах, користуватися кредитами банків або інших кредитних установ, в тому числі в іноземній валюті, визначати тарифи на послуги та виконані роботи.

Суд приходить до висновку, що Статут відповідача не містить положень про участь Звенигородської міської ради у розгляді судових справ відповідача.

Звенигородська міська рада не є стороною договорів, укладених відповідачем.

Сам же відповідач не звертався до суду з належним чином оформленим клопотанням і не вказав в якості якого учасника процесу необхідно залучити Звенигородську міську раду до участі у справі (позивача/відповідача; третьої особи із самостійними вимогами/без самостійних вимог, і на чиїй стороні).

Суд приходить до висновку, що на день вирішення спору правових підстав для залучення до участі у справі Звенигородської міської ради не виявлено.

Зобов'язання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Всупереч вимог ст.33 ГПК України, відповідач не надав суду доказів виконання ним грошових зобов'язань по розрахунках із позивачем за всі виконані роботи по вищевказаному договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач довів заявлені ним позовні вимоги, які підлягають до повного задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 339 984 грн. 72 коп. боргу по договору на приймання, перекачку та очистку стічних вод від 01.08.2014 № 225 за період з 01.01.2015 по 01.03.2015.

З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 6 799,70 грн. витрат по сплаті судового збору.

Аналізуючи доводи відповідача про необхідність надання розстрочки виконання судового рішення в порядку ст.121 ГПК України, суд приходить до такого.

Вина відповідача у виникненні спору повністю доведена позивачем.

Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відтак, суд приходить до висновку, що вирішення судом питання про застосування судом розстрочки, передбаченої ст.121ГПК України можливо лише після набрання судовим рішенням законної сили.

Суд бере до уваги, що за приписами п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»:

«Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З'ясовуючи матеріальні інтереси сторін та їх фінансовий стан, суд бере до уваги, що Позивач, заявляючи позов, посилався на те, що через значну заборгованість Звенигородського КП "Водоканал", КП "Водопостачання та водовідведення ЗМР", він находиться в тяжкому фінансовому становищі, не в змозі сплачувати податки (активи підприємства знаходяться в податковій заставі), не вчасно виплачується заробітна плата працівникам підприємства (що є передумовою конфлікту між працівниками та адміністрацією підприємства), не може розраховуватись за використану на виробництво послуг електричну енергію, а тому не маємо можливості стабільно та в повному обсязі працювати, виконувати покладені на нього функції.

В зв'язку з цим Звенигородський РЕМ відключив від електропостачання АТЕРС, абонентську службу Ватутінського КВП "Водоканал" та частково обмежив подачу електроенергії, на об'єкти водопостачання (водозабори "Північний" , "Гримуча - 1.2"), а тому позивач не має можливості стабільно та в повному обсязі працювати, виконувати покладені на нього функції.

Суд приходить до висновку, що примусове обмеження подачі електроенергії через неплатежі позивача негативно впливає на діяльність позивача, а його відключення призводить до надзвичайної ситуації екологічного і санітарного характеру; до зупинки підприємств харчової промисловості, дитячих дошкільних та шкільних навчальних закладів, об'єктів громадського харчування; до затоплення інженерного обладнання водозабору "Гримуча-1"; створює реальну загрозу здоров'ю та життю населення міста Ватутіне.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріальні інтереси позивача, його фінансовий стан та ступінь вини відповідача, який на день вирішення спору не сплатив жодної гривні боргу, не дає підстав для визнання даного випадку винятковим і застосування розстрочки виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути 339 984 грн. 72 коп. боргу та 6 799 грн. 70 коп. витрат по сплаті судового збору з комунального підприємства "Водопостачання та водовідведення Звенигородської міської ради" (код 36773489, вул.Кримського,37, м. Звенигородка, Черкаська область, 20200) на користь Ватутінського комунального виробничого підприємства "Водоканал" (код 24359125, вул.К.Цеткін,1, м. Ватутіне, Черкаська область, 20250).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Рішення складено та

підписано 11.06.2015.

Суддя В.В.Єфіменко