Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" червня 2015 р. Справа № 906/876/14

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участю секретаря судового засідання: Павліченко Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ФОП ОСОБА_1

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

від відповідача-3: не з'явився

В засіданні суду 25.05.15р. оголошувалась перерва до 14:30 год. 03.06.15р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (с. Кирдани, Овруцького р-ну)

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Підприємства споживчої кооперації "Словечанська хлібопекарня" Овруцької райспоживспілки (с. Словечне)

до 1. Державного підприємства "Словечанське лісове господарство" (с. Словечне, Овруцького р-ну)

2. Овруцької районної державної адміністрації (м. Овруч)

3. Відділу Держземагенства в Овруцькому районі (м. Овруч)

про скасування розпорядження №358 від 19 грудня 2005 р., визнання недійсним Державного акту на право користування земельною ділянкою серії НОМЕР_2, виданого 27 липня 2012р.

Позивач ФОП ОСОБА_1 просить в судовому порядку скасувати розпорядження Овруцької РДА №358 від 19 грудня 2005р. та визнати недійсним Державний акт на право користування земельною ділянкою серії НОМЕР_2, виданий 27 липня 2012р. Державному підприємству "Словечанське лісове господарство" на підставі цього розпорядження, оскільки земельна ділянка площею 0,1093 га, на якій розміщена придбана ним у власність нерухомість та право оренди на яку він оформляє, знаходиться в межах земельної ділянки площею 592,6895 га (кадастровий номер НОМЕР_3), що надана відповідачу -1 у постійне користування .

Про порушене право позивач дізнався з рішення державного кадастрового реєстратора Відділу Держземагентства в Овруцькому районі за №РВ-014 від 14.04.2014р. , яким відмовлено у державній реєстрації земельної ділянки площею 0,1093 га, оскільки остання перетинається на площі 100% із земельною ділянкою НОМЕР_3, зареєстрованою за відповідачем -1.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 120, 152, 155, 158 ЗК України.

Ухвалою від 03.07.2014р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачені ст.ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи позивачем не подано заяви про зміну підстави та предмету позову, відповідачами не подано зустрічного позову, відповідно.

Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить суд їх задовольнити.

Третя особа на стороні позивача Підприємство споживчої кооперації "Словечанська хлібопекарня" з позовними вимогами позивача погоджується, однак з власних правових та фактичних підстав (а. с. 11-13, т.1, 150-151, т. 2).

Відповідач-1 Державне підприємство "Словечанське лісове господарство", відповідач-2 Овруцька районна державна адміністрація та відповідач-3 Відділ Держземагентства в Овруцькому районі вирішення спору по суті відносять на розсуд суду.

В ході розгляду справи господарський суд призначив у справі №906/876/14 судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої, серед іншого , виніс питання про те, чи має місце накладання земельної ділянки площею 0,1093 га (кадастровий номер НОМЕР_5) на земельну ділянку загальною площею 592,6895 га, (кадастровий номер НОМЕР_3) в межах згідно з планом землекористування відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_6 , виданого Державному підприємству "Словечанське лісове господарство" для ведення лісового господарства.

Оскільки, відповідно до ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створив учасникам судового процесу необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в засіданні суду 03.06.15р. господарський суд оголосив позивачу вступну та резолютивну частину рішення про часткове задоволення позову.

Заслухавши позивача, розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 1996 року Словечанській хлібопекарні (третя особа на стороні позивача (далі - Словечанська хлібопекарня) Словечанською сільською радою було видано Державний акт серії НОМЕР_7 на право постійного користування землею площею 1,6560 га для виробничих потреб (а.с. 85-86, т.1).

План зовнішніх меж землекористування державного акту засвідчує, що у постійне користування було фактично надано три земельні ділянки: ділянка №1 (хлібопекарня) площею 0, 7454 га, ділянка №2 (ковбасний цех) - 0, 8013 га, ділянка №3 площею 0, 1093 га .

В 2011 році Словечанській хлібопекарні, за її згодою, було розроблено та затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування на умовах оренди, зокрема, земельною ділянкою площею 0,1093 га, що з 1996 року перебувала у постійному користуванні підприємства (а.с. 72-124, т,1).

15 вересня 2011 року земельній ділянці площею 0,1093 га визначено кадастровий номер НОМЕР_5, відомості про який внесені до автоматизованої системи 18 жовтня 2011року.

25 липня 2012 року Словечанська хлібопекарня та Овруцька РДА (далі - відповідач -2) уклали договір оренди земельної ділянки площею 0,1093 га ( кадастровий номер НОМЕР_5) , який зареєстровано у Державному реєстрі земель того ж дня за № 01182 (а. с. 28-31, т.1).

10 серпня 2012р. ФОП ОСОБА_1( далі - позивач ) та Словечанська хлібопекарня уклали нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу, відповідно до позивач купив комплекс нежитлових будівель та споруд загальною площею 1105,1 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, який складається з: А - ковбасний цех з прибудовами, пл.610,7 кв. м.; Б - бойня з прибудовою, 148, 3 кв. м.; В - кожевний цех з прибудовою, 128, 8 кв. м.; Г - свинарник з прибудовою, 200, 1 кв. м.; Д - градірня, 9,5 кв. м.; Ж - насосна з свердловиною артезіанською, 7,7 кв. м.; З - вежа водонапірна ( надалі - майновий комплекс) (а.с. 6- 7,т. 1).

Право власності на майновий комплекс позивач зареєстрував 14.08.12р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ( а. с. 8 , т.1).

Розпорядженням голови Житомирської ОДА від 30.12.13р. № 422 позивачу надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення ( відновлення) меж земельних ділянок , зокрема, земельної ділянки площею 0,1093 га із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення в межах Словечанської сільської ради Овруцького району ( а.с. 13 , т.1).

На підставі отриманого дозволу позивач замовив ПП "Андвол" розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за межами населених пунктів на території Словечанської сільської ради Овруцького р-ну Житомирської області, зокрема, земельної ділянки площею 0,1093 га (а. с. 10-17, Т. 1).

Як підтвердив в ході вирішення спору Відділ Держземагенства в Овруцькому районі ( далі - відповідач-3) у поясненні від 27.08.14р. за №4590, земельна ділянка площею 0,1093 га, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_4, обліковується в Державному земельному кадастрі.

З метою проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1093 га з кадастровим номером НОМЕР_5 у Державному земельному кадастрі як об'єкта цивільних прав, позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора за місцем знаходження земельної ділянки.

Державний кадастровий реєстратор Відділу Держземагентства в Овруцькому районі рішенням № РВ-014 від 14.04.2014року відмовив позивачу у реєстрації земельної ділянки площею 0,1093га з кадастровим номером НОМЕР_5, оскільки остання перетинається на місцевості ( в натурі) із земельною ділянкою НОМЕР_3, площа співпадає на 100% .

Як встановлено в ході вирішення спору, у 2005р. Державному підприємству "Словечанське лісове господарство" ( далі - відповідач -1) було розроблено ДП "Поліськгеодезкартографія" технічну документацію із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складанню державного акта на право постійного користування землею ДП "Словечанське лісове господарство" для ведення лісового господарства на території Бігунської, Городецької, Левковицької, Лучанківської, Можарівської, Покалівської, Слобідської, Словечанської, та Хлуплянської сільських рад Овруцького району Житомирської області (а.с. 23-27, т. 1).

Розпорядженням голови Овруцької районної державної адміністрації від 19.12.2005р. за №358 затверджено технічну документацію із землеустрою по встановленню меж і виготовленню державних актів на право постійного користування землею ДП "Словечанське лісове господарство" (а. с. 9, т.1)

Однак лише 27 липня 2012р. Державному підприємству "Словечанське лісове господарство" видано Державний акт серії НОМЕР_6 на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 592, 6895 га, розташованої Житомирська обл., Овруцький р-н, за межами населеного пункту Словечанської сільської ради, для ведення лісового господарства (а.с. 22, Т.1).

Державну реєстрацію земельної ділянки площею 592,6895 га з кадастровим НОМЕР_3 також проведено 27.07.2012р.

Таким чином, станом на дату звернення позивача до державного кадастрового реєстратора за місцем знаходження земельної ділянки площею 0,1093 га з кадастровим номером НОМЕР_5 для проведення її державної реєстрації , у Державному земельному кадастрі з 27.07.12р. внесені відомості про державну реєстрацію земельної ділянки загальною площею 592,6895 га з кадастровим номером НОМЕР_3, яка перебуває у постійному користуванні відповідача -1 та яка на площі 100% накладається на земельну ділянку площею 0,1093 га , речове право оренди на яку позивач позбавлений зареєструвати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 21, Т.1).

Посилаючись на ст. 16 ЦК України та ст.ст. 120 та 155 ЗК України , позивач звернувся до господарського суду за захистом свого порушеного права користування земельною ділянкою площею 0,1093га, на які розміщені набуті ним у власність будівлі (споруди) , що входять до складу майнового комплексу.

Визначені у позові відповідачі не виклали суду письмово будь-яких заперечень по суті доводів позову, покладаючись у вирішенні спору на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, на підставі ст.ст. 4-7, 33, 43 ГПК України, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" № 586-XIV встановлено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства, скасовуються, зокрема, в судовому порядку.

Статтею 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом державної влади, якщо він прийнятий з перевищенням повноважень, суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси позивача у справі.

При вирішенні спору по суті суд встановлює , чи суперечить актам чинного законодавства оскаржуване розпорядження Овруцька РДА та чи порушує це розпорядження права позивача у справі.

На необхідності встановлення цих обставин наголошується також в частині 1 пункту 2 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26 січня 2000 року № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів".

Насамперед судом враховується, що судовою земельно-технічною експертизою №СЕ-4-1-002/14 від 08.04.15р. н е в с т а н о в л е н о накладення земельної ділянки площею 0, 1093 га (кадастровий номер НОМЕР_5) на земельну ділянку №3 площею 0, 1093 га, що входить до складу земельної ділянки загальною площею 1,6560га, згідно з Державним актом на право постійного користування серії НОМЕР_7 від 07.03.96р., виданого Словеченській хлібопекарні для виробничих потреб.

Встановлені судовим експертом обставини місцезнаходження земельної ділянки площею 0,1093 га (кадастровий номер НОМЕР_4 ) поза межами земельної ділянки загальною площею 1,6560 га, що з 1996 року використовувалась Словечанською хлібопекарнею для виробничих потреб та за основним цільовим призначенням належала до категорії земель промисловості ( ст. 65 ЗК України 2006р.) , дають підстави суду дійти висновку, що станом на 19.12.2005р. земельні ділянки за межами землекористування третьої особи належали до іншої категорії земель за основним цільовим призначенням , зокрема, до земель лісового фонду.

З врахуванням ст. 17 та ч.3 ст. 122 ЗК України в редакції на дату прийняття спірного розпорядження - 19 грудня 2005р. ( далі - ЗК України 2005р. ) місцеві державні адміністрації були уповноважені надавати земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам за межами населених пунктів для ведення , зокрема, лісового господарства.

Водночас, ч. 9 ст. 123 ЗК України 2005р. місцеві державні адміністрації мали право відмовити у наданні земельної ділянки в користування з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів та документацію із землеустрою.

Разом з тим, як встановлено судовою земельно-технічною експертизою №СЕ-4-1-002/14 від 08.04.15р. ( далі - судова експертиза), розроблена ДП "Поліськгеодезкартографія" в 2005р. технічна документація із землеустрою щодо встановлення зовнішніх меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складанню державного акта на право постійного користування землею Державного підприємства "Словечанський лісгосп" для ведення лісового господарства на території Словечанської сільської ( далі - Технічна документація Словечанського лісгоспу ) не відповідала вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування станом на 19.12.2005р., оскільки не містила всіх передбачених документів та матеріалів щодо кожної із земельних ділянок:

- заяви ( її копії) власника землі або користувача про складання державного акта ( п."в" ч.1 ст. 56 ЗУ "Про землеустрій" ( далі - Закон), п. 1.6 "Інструкції про порядок складання, видачі , реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі" ( далі - Інструкція);

- виписки з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування земельної ділянки ( п.1.16 Інструкції);

- матеріалів польових геодезичних робіт ( журнал польових вимірювань, відомість обробки теодолітного ходу та визначення координат поворотних точок меж земельних ділянок) ( п. "г" ч.1 ст. 56 Закону, п.1.16 Інструкції );

- копії матеріалів по перенесенню в натуру ( на місцевість ) меж земельних ділянок з проекту відведення земельної ділянки , затвердженого у встановленому законодавством порядку ( п. 1.18 Інструкції);

- акту прийому - передачі межових знаків на зберігання або відомостей про те, що межові знаки не встановлювались, окрім Городецької сільської ради, де згідно з протоколом встановлення меж та узгодження меж землекористування (землеволодіння) межові знаки не закріплювались ( ст.ст. 55, ст. 56 Закону, п.1.14 та п. 2.3 Інструкції);

- збірного кадастрового плану суміжних землевласників та землекористувачів ( п.1.16 Інструкції).

Окрім того, судова експертиза встановила також інші невідповідності затвердженої відповідачем -3 Технічної документації Словечанського лісгоспу , і зокрема :

- кадастрові плани земельних ділянок в межах усіх сільських рад не в повній мірі відповідали вимогам п. 2.6 Інструкції, оскільки не були нанесені наявні річки, озера, канали, дороги та інші елементи ситуації та межі угідь згідно з експлікаціями за формою 6-зем;

- переважна більшість кадастрових планів земельних ділянок, розташованих на територіях відповідних рад не були підписані керівником підприємства - розробника документації із землеустрою та/або виконавцями, в тому числі, кадастровий план спірної земельної ділянки загальною площею 592, 6895 га з кадастровим номером НОМЕР_3;

- висновок відділу містобудування та архітектури Овруцької РДА про погодження технічної документації по узгодженню зовнішніх меж і виготовленню державного акту на право постійного користування землею датований 30.12.2010р., що є значно пізнішим періодом, ніж затвердження документації із землеустрою Овруцькою РДА - 19.05.2005р. ( п.1.16 та п. 2.2 Інструкції);

- при розташуванні ділянки на території декількох адміністративно-територіальних одиницях, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою видається на кожну частину земельної ділянки, розташованої на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці ( п. 1.8 Інструкції).

Таким чином, невідповідність послідовності розробки та погодження Технічної документації Словечанського лісгоспу , мала мати наслідком прийняття відповідачем -2 рішення про відмову у її затвердженні на підставі ч.9 ст. 123 ЗК України 2005р.

Однак в порушення вимог земельного законодавства та інших нормативних документів з питань землеустрою, відповідачем -2 було затверджено Технічну документацію Словечанського лісгоспу, на підставі якої відповідачу -2 було видано Державний акт на право користування земельною ділянкою серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 592,6895 га з кадастровим номером НОМЕР_3 у межах згідно з планом, яка розташована у Житомирській області Овруцького району на території Словечанської сільської ради за межами населеного пункту для ведення лісового господарства та який зареєстрований 27 липня 2012р. в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №00039.

Отже, судом встановлена незаконність оскаржуваного розпорядження відповідача -2 .

Пунктом 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що у спорах, пов'язаних з правом постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право постійного користування. При цьому, слід враховувати, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади про передачу земельної ділянки в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Оскільки суд встановив незаконність оскаржуваного розпорядження відповідача -2 , тому судом встановлена недійсність виданого відповідачу -1 на його підставі Державного акту на право користування земельною ділянкою серії НОМЕР_2 від 27.08.12р.

Встановлені в ході вирішення спору обставини дають підстави суду вважати, що незаконне розпорядження відповідача -2 та виданий на його підставі державний акт на право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 592, 6895 га з кадастровим номером НОМЕР_3 порушують гарантоване ст.120 ЗК України та 377 ЦК України право позивача оформити право оренди на земельну ділянку, на якій розміщена набута ним у власність нерухомість , а такому є підстави для застосування судом правових механізмів його захисту, визначених у ст. 21 ЦК України та ст. 152 ЗК України, виходячи з наступного.

Як встановила судова експертиза, земельна ділянка площею 0,1093 га з кадастровим номером НОМЕР_5 повністю увійшла до складу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 , площа якої згідно з Державним актом НОМЕР_6 складає 592, 6895 га, а згідно з кадастровим планом з технічної документації - 592, 6908 га.

При цьому, було встановлено, що земельна ділянка площею 0,1093 га з кадастровим НОМЕР_5 була включена саме до кварталу №77 Плану-схеми поділу території Словечанського держлісгоспу з Технічної документації із землеустрою, виготовленого у 2005р. ДП "Поліськгеодезкартографія".

В свою чергу, судова експертиза встановила, що вежа водонапірна (літера "З"), що входить до складу придбаного позивачем майнового комплексу, знаходиться за межами села Словечне Овруцького р-ну Житомирської області та розташована повністю в межах земельної ділянки площею 0,1093 га, кадастровий НОМЕР_5, а отже її фактичне розташування відповідає відносно меж земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У ч. 6 цієї статті встановлено, що істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

У ч. 2 ст. 377 ЦК України встановлено , що розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Таким чином, перехід права користування земельної ділянки при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, також визначається на підставі договору (ч. 2 ст. 120 ЗК України, ч,2 ст. 377 ЦК України).

Договір купівлі-продажу майнового комплексу від 10.08.12року не містить будь-яких відомостей про розмір ( ри) та кадастровий (і) номер (ри) земельної (их) ділянки (ок) , на якій (яких) він розташований ( а.с. 6-7 Т.1).

Разом з тим, при відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об'єкти нерухомості, суд враховує наступне.

Норми статті 120 ЗК України закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість ( постанова ВСУ від 11.02.15р. у цивільній справі 6-2цс15, № в реєстрі судових рішень 42763573).

Наведене свідчить, що новий власник будівлі ( споруди) зобов'язаний оформити права на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" (абз. 2 п.2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" ( далі - Постанова № 6).

Позивач також зобов'язаний оформити речове право на земельну ділянку площею 0,1093 га, кадастровий НОМЕР_5, на якій розташована належна йому на праві власності вежа водонапірна (літера "З"), що входить до складу придбаного позивачем майнового комплексу, знаходиться за межами села Словечне Овруцького р-ну Житомирської області , зокрема, шляхом укладення договору оренди та реєстрації на його підставі права оренди цієї земельної ділянки.

У статті 3 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що об'єктом оренди є земельні ділянка, а тому як об'єкт оренди повинна мати кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки ( ст. 15 цього Закону).

В свою чергу, згідно статті 79 -1 ЗК України, формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав, зокрема, оренди, передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

У ч. 4 ст. 79-1 ЗК України встановлено, що земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно ч. 3 цієї статті сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

У ч. 9 цієї статті встановлено, що земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Згідно ч. 10 цієї статті державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Таким чином, позивачу для державної реєстрації речового права оренди на земельну ділянку площею 0,1093 га, кадастровий НОМЕР_5, потрібно , щоб була проведена її державна реєстрація як об'єкта цивільних прав.

У ч. 3 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" встановлено , що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється, зокрема, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження голови Житомирської ОДА від 30.12.13р. № 422 позивач замовив ПП "Андвол" технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) за межами населених пунктів на території Словечанської сільської ради Овруцького р-ну Житомирської області, зокрема, земельної ділянки площею 0,1093 га ( а. с. 10 -17 , т.1).

Факт затвердження цієї документації розпорядженням голови Житомирської ОДА судом не встановлено.

Однак встановлено, що земельна ділянка площею 0,1093 га, якій присвоєно кадастровий номер НОМЕР_4, обліковується в Державному земельному кадастрі, однак у проведенні її державної реєстрації як об'єкта цивільних прав , зокрема, оренди, позивачу відмовлено, оскільки має місце її накладення на земельну ділянку загальною площею 592, 6825 га, кадастровий НОМЕР_3, яка перебуває у постійному користуванні відповідача -2.

Господарським судом переглянуто публічну кадастрову карту на сайті http://www.map.land.gov.ua/kadastrova-karta і встановлено, що відомості про земельну ділянку загальною площею 592, 6895 га ( кадастровий номер НОМЕР_3, державна власність, цільове призначення H.09.01 ) внесені до Державного земельного кадастру.

Наведене свідчить, що для проведення державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1093 га, кадастровий НОМЕР_5 у Державному земельному кадастрі, необхідним є також скасування державної реєстрації земельної ділянки загальною площею 592, 6895 га з кадастровим номером НОМЕР_3 як об'єкта цивільних прав (державної власності, постійного користування), яку проведено 27.07.12р. , а також скасування кадастрового номеру НОМЕР_3, визначеного цій земельній ділянці ( ч. 6 ст. 16 ЗУ "Про Державний земельний кадастр").

Окрім того, має бути скасована державна реєстрація права відповідача -1 на постійне користування земельною ділянкою загальною площею 592, 6895 га, кадастровий номер НОМЕР_3.

Лише з настанням всіх цих юридичних фактів у сукупності порушене право позивача буде відновлене у повному обсязі. Цим рішенням суду для настання цих фактів створені відповідні передумови.

В свою чергу, як встановила судова експертиза, насосна із свердловиною артезіанською (літера "Ж", площа 7,7 кв.м), що входить до складу придбаного позивачем майнового комплексу, знаходиться за межами села Словечне Овруцького району Житомирської області та розташована повністю за межами земельної ділянки площею 0,1093 га кадастровий НОМЕР_5, а отже її фактичне розташування не відповідає відносно меж земельної ділянки, зокрема межі земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_4 відносно насосної зі свердловиною артезіанською зміщені на захід приблизно на 3,8м. - 5,0м.

Тому позивачу для оформлення права оренди на земельну ділянку, на якій розміщена насосна із свердловиною артезіанською (літера "Ж", площа 7,7 кв.м), що входить до складу придбаного ним майнового комплексу, слід , насамперед , отримати дозвіл голови Житомирської ОДА на розроблення документації із землеустрою, що має стати підставою для формування нової земельної ділянки із земель державної власності.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач довів обґрунтованість заявлених позовних вимог до відповідачів 1 та 2, належними та допустимими доказами, які ними не спростовано.

В свою чергу, визначивши у позові відділ Держземагентства в Овруцькому районі як відповідача -3 , позивач не заявив до нього будь - яких вимог .

Тоді як , п. 4 ч.1 ст. 54 ГПК України передбачає, що якщо позов подано до кількох відповідачів, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Стаття 84 ГПК України передбачає, що якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, у рішенні вказується, як вирішено спір щодо кожного з них, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відсутність будь-яких вимог позивача до відповідача-3 доводить, що в цій частині позов безпредметний та безпідставний, що має наслідком відмову у позові.

Стосовно розподілу судового збору.

Позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, кожна з яких оплачується судовим збором за ставкою однієї мінімальної заробітної плати у розмірі 1218 грн. (п. 2.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України).

Судовий збір з вимоги про скасування розпорядження № 358 від 19.12.2005р. покладається на відповідача -2 , а з вимоги про визнання недійсним Державного акту на право користування земельною ділянкою - на відповідача -1.

Окрім того, на підставі ч. 5 ст. 49 ГПК України, витрати позивача, пов'язані з оплатою судової земельно-технічної експертизи, покладаються на відповідача-1 та відповідача-2 порівну по 12 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33,43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов до Державного підприємства "Словечанське лісове господарство" (с. Словечне Овруцького району) задовольнити.

2. Визнати недійсним Державний акт на право користування земельною ділянкою серії НОМЕР_2, виданий Державному підприємству "Словечанське лісове господарство " (Житомирська область, Овруцький район, с.Словечне, вул. Сабурова, буд. 13 ) на підставі розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 19 грудня 2005 року № 358 на земельну ділянку площею 592,6895 га у межах згідно з планом, яка розташована у Житомирській області Овруцького району на території Словечанської сільської ради за межами населеного пункту для ведення лісового господарства та зареєстрований 27 липня 2012р. в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі за № 00039.

3. Позов до Овруцької районної державної адміністрації (м. Овруч) задовольнити.

4. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації № 358 від 19 грудня 2005 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж і виготовленню державних актів на право постійного користування землею ДП " Словечанське лісове господарство".

5. Відмовити у позові до Відділу Держземагентства в Овруцькому районі ( м. Овруч).

6. Стягнути з Державного підприємства "Словечанське лісове господарство" (11122, вул. Сабурова, 13 , с. Словечне Овруцького району Житомирської області , ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) :

- 1218,00 грн. судового збору,

- 12 000, 00 грн. витрат на проведення судової експертизи.

Видати наказ.

7. Стягнути з Овруцької районної державної адміністрації (11100, вул. Радянська , 31-А , м. Овруч Житомирської області, код ЄДРПОУ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) :

- 1218,00 грн. судового збору

- 12 000, 00 грн. витрат на проведення судової експертизи.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.06.15р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1 - в справу

2- позивачу (рек. з пов. + оригінал технічного паспорта на майновий комплекс)

4- відповідачу - 1 ( рек. з пов. + оригінал технічної документації із землеустрою)

5 - відповідачу - 2 (рек. з пов.)

6 - Підприємство споживчої кооперації "Словечанська хлібопекарня" Овруцької райспоживспілки (11106, Житомирська область, Овруцький район, с. Словечне, вулиця Механізації, буд. 7,) (рек. з пов.)