ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" червня 2015 р. Справа № 926/595/15

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросота»

про стягнення заборгованості - 302002,70 грн.

Суддя С.О. Миронюк

Представники:

Від позивача - Бабічук А.С. - представник. Довіреність № 5347-О від 19.11.2013 р.

Від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» м. Дніпропертровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросота», м. Чернівці, вул. Пчілки Олени, буд. 5, про стягнення згідно Заяви про відкриття поточного рахунку від 23.10.2013 р. та «Умов та правил надання банківських послуг» в розмірі 302002,70 грн., в тому числі: 158199,15 грн. заборгованість за кредитом, 100921,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 42881,83 грн. пеня.

Позов обґрунтовується тим, що на виконання Заяви про відкриття поточного рахунку від 23.10.2013 р. та «Умов та правил надання банківських послуг» відповідачу було відкрито поточний рахунок № 1348 з послугою «Гарантований платіж». Дана послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ «Приватбанк» заявок на договірне списання коштів, згідно якої клієнт - платник доручає ПАТ КБ «Приватбанк» зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. При цьому така послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов).

До того ж позивач вказує, що після укладання договору відповідач активно почав користуватись послугою «Гарантований платіж», що надавалась ПАТ КБ «Приватбанк» для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, укладеними з контрагентами, що підтверджується виписками по рахунках та розрахунком заборгованості. Однак, відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, чим порушив умови договору, внаслідок чого у останнього виникла прострочена заборгованість в сумі 302002,70 грн.

Ухвалою суду від 08.04.2015 року порушено провадження по даній справі, судове засідання призначено на 23.04.2015 року.

Ухвалами суду розгляд справи неодноразово відкладався в зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання. Розгляд справи призначено на 02.06.2015 р.

В судовому засіданні 02.06.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відзиву на позов відповідач не надав, представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак це не перешкоджає розгляду справи, оскільки всіх викликаних осіб належним чином повідомлено про місце, дату і час судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

23.10.2013 року між позивачем та відповідачем була підписана заява про відкриття поточного рахунку (далі - Заява). Згідно даної Заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросота» приєдналось до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 23.10.2013 р. (далі - Договір).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" - електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

Згідно ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою «Гарантований платіж».

Послугу «Гарантований платіж» Позивач надає за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і Позивачем (далі по тексту - послуга). Послуга надається у вигляді виконання Позивачем заявок на договірне списання коштів (далі по тексту - «гарантований платіж» або «заявка»), згідно якої клієнт-платник доручає Позивачу зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається Позивачем як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов).

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 Умов).

Після отримання Позивачем за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки (система Internet Ваnking Приват-24 - офіційний канал зв'язку між Банком та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91. Умов), Позивач розглядає її на предмет надання або відмови у наданні Послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75. Умов).

Відповідач почав користуватись кредитом за послугою «Гарантований платіж», який надавався ПАТ КБ «Приватбанк» для виконання грошового зобов'язання за договором.

На виконання умов укладеного між сторонами Договору позивач своєчасно проводив Гарантовані платежі ініційовані клієнтом, що підтверджується копією виписки по рахунках.

Однак, 23.12.2013 р. на рахунку відповідача внаслідок не внесення чергового платежу з'явилась прострочена заборгованість, яка в подальшому не була погашена.

12.01.2015 р. позивачем було направлено відповідачу претензію № 31023СVRSS091 з вимогою погасити заборгованості за Договором, яка була залишена останнім без задоволення.

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує позивачу відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує позивачу відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання щодо повернення грошових коштів у повному обсязі відповідачем виконано неналежним чином.

Доказів погашення заборгованості по простроченому кредиту в сумі 158199,15 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, в зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми основного боргу слід визнати обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню.

Згідно наданому розрахунку позивача, прострочена заборгованість зі сплати процентів складає 100921,72 грн., яка і підлягає до примусового стягнення.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.3.2.2.10.1 Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3 цього Договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5,3.2.2.9.4-3.2.2.9.6 , клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. У випадку реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.2.2 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

За приписами п.3.2.2.10.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.2.10.1-3.2.2.10.3 цього Договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною четвертою статті 231 та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі, а нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно наданому розрахунку, позивачем нарахована пеня за період з 01.08.2014 по 16.03.2015 в сумі 42881,83 грн. Заперечень проти правильності нарахування пені відповідач суду не надав. Розрахунок пені зроблено вірно.

Таким чином, задовольняючи обґрунтований позов, судові витрати слід покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведений до розгляду в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 530, 610, 612 Цивільного кодексу України ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросота» (м. Чернівці, вул. Пчілки Олени, буд. 5 код 37240351) на користь Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ код 14360570) - заборгованість по поверненню суми кредиту в розмірі 158199,15 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 100921,72 грн., пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 42881,83 грн. та судовий збір в розмірі 6040,05 грн.

3. З набранням судовим рішенням законної сили видати накази

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або апеляційного подання до Львівського апеляційного суду через Господарський суд Чернівецької області, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

У судовому засіданні 02 червня 2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Оформлене у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України рішення підписане 03 червня 2015 р.

Суддя С.О. Миронюк