ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа № 922/1656/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Білецька А.М.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Шикута О.В.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№2854 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 20.04.15 у справі № 922/1656/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвент Груп", м.Маріуполь, Донецька область

до Публічного акціонерного товариства Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м. Харків

про стягнення 84537,45 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвент Груп" м. Маріуполь, Донецька область звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", м.Харків 68481 грн. заборгованості, 7878,13 грн. пені, 7395,95 грн. інфляційних витрат, 782,37 грн. 3% річних та 1827 грн. судового збору, з посиланням на порушення відповідачем умов договору підряду № 30 від 06.08.2014р. своїх зобов'язаннь щодо оплати робіт.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. по справі №922/1656/15 (суддя Шарко Л.В.) позовні вимоги задоволено повністю; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвент Груп" основну суму богу в розмірі 68481 грн., 7878,13 грн. пені, 7395,95 грн. інфляційних витрат, 782,37 грн. - 3% річних та 1827 грн. витрат по сплаті судового збору, з посиланням на невиконання відповідачем умов договору в частині оплати виконаних робіт.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при його прийнятті, просить скасувати рішення господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, також витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

У апеляційній скарзі зазначив, що позивач порушив умови договору,приступив до виконання робіт без письмового повідомлення відповідача,що унеможливлює виконання відповідачем обов'язку по оплаті робіт.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав клопотання про відкладення розгляду скарги в зв'язку з неможливістю явки представника.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що роботи виконані своєчасно та прийняті відповідачем без зауважень.

Колегія суддів вважає, що клопотання відповідача про відкладення розгляду скарги не підлягає задоволенню, так як відповідач не надав доказів неможливості направлення в судове засідання іншого представника, нез'явлення представника не перешкоджає розгляду справи.

Розпорядженням секретаря третьої судової палати від 02.06.15 року, у зв'язку з хворобою судді Плужника О.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Білецька А.М.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що 06 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвент Груп" (позивач) та Публічним акціонерним товариством Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" (відповідач) був укладений договір підряду № 30, у відповідності до умов якого позивач зобов`язався виконати роботи по очищенню масляної СОЖ, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити їх в наступному об`ємі: масляна СОЖ Houghton Dascolene 598 DBR в об`ємі 2200 літрів.

Пунктом 2.5 договору передбачений строк виконання робіт - до досягнення результату, встановленого пунктом 1.2 цього договору , але не більше 2 календарних місяців від дати початку виконання робіт.

У пункту 2.8 договору зазначено, що досягнуті результати очищення масла відображаються в акті здачі - приймання виконаних робіт.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що вартість робіт по очищенню масла в казана в Протоколі узгодження договірної вартості та складає 68481 грн.

Відповідно до ст.ст. 837, 843 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно зі ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передавання робіт підрядчиком і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

На виконання умов договору позивачем виконані роботи на загальну суму 68481 грн., що підтверджується актом приймання-здачі виконаних робіт від 18 вересня 2014 року, який підписаний обома сторонами та скріплений печатками.

У вказаному акті зазначений договір № 30 від 06.08.2014 року, що свідчить про те, що роботи виконувались позивачем саме на виконання цього договору та зазначено, що сторони претензій не мають.

Пунктами 4.2 та 4.3 договору передбачений порядок оплати виконаних робіт, який здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача в строк не пізніше 30-ти календарних днів від дати підписання акту здачі - приймання виконаних робіт або від дати підписання закінчення строку для підписання відповідачем акту здачі - приймання виконаних робіт, встановлених пунктом 2.9 договору.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що відповідач прийняв виконані роботи, але за них не розрахувався, тому позивач звернувся до відповідача з претензією № 20774/2014 від 23.12.2014 р. з вимогою погасити заборгованість в сумі 68481 грн., що підтверджується копією претензії з відміткою про отримання її відповідачем.

Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати робіт за договором підряду № 30 від 06.08.2014 р., у останнього виникла заборгованість у розмірі 68481 грн., а також позивачем нараховані 7878,13 грн. пені, 7395,95 грн. інфляційних витрат, 782,37 грн. 3% річних.

Суд першої інстанції, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, виходив з наступного.

Відповідно до ст.174, ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Посилання відповідача на порушення умов договору позивачем, а саме, що він приступив до виконання робіт без письмового повідомлення відповідача, що унеможливлює виконання відповідачем обов'язку по оплаті робіт безпідставне та спростовується матеріалами справи, зокрема актом приймання-здачі виконаних робіт від 18 вересня 2014 року, який підписаний обома сторонами та скріплений печатками без зауважень, відповідач не відмовлявся від прийняття виконаних робіт.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідач не надав доказів погашення боргу та задовольнив позовні вимоги в частині стягнення боргу в розмірі 68481 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв'язку з простроченням відповідачем виконання основного грошового зобов'язання суд першої інстанції правомірно стягнув 3% річних в сумі 782,37 грн. та інфляційні витрати в сумі 7395,95 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним з наслідків порушення зобов'язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У п. 5.2 договору зазначено, що за порушення відповідачем строку оплати виконаних робіт, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період прострочки від вартості несвоєчасно сплачених робіт за кожен день прострочки оплати.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 7878,13 грн.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання відповідача на порушення норм процесуального права, зокрема незадоволення клопотання про відкладення розгляду справи, так як відповідачем до клопотання про відкладення розгляду справи не додано жодних доказів, що підтверджували б причину неможливість забезпечити участь у судовому засіданні 20.04.2015 року цього представника або іншого представника.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.ст. 526, ч.1 ст.530, 611, ч. 2 ст. 625, ст. 629, 837, ч. 1 ст.843, 882 ЦК України, ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 20.04.2015 р. по справі №922/1656/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 08.06.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Білецька А.М.