КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Справа№ 911/446/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Вінокуров О.В. - представник, дов. № 08/01-15/В від 08.01.2015;

від відповідача: Бузань Ю.І. - представник, дов. № 4 від 14.01.2015;

від третьої особи: не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Промет"

на рішення Господарського суду Київської області від 02.03.2015

у справі № 911/446/15 (суддя Щоткін О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віді Автосіті"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промет"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Басмат Василь Серафимович

про стягнення 320 099,35 грн.

На підставі ст.ст. 27, 77, 99 ГПК України у судовому засіданні 27.04.2015 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги у справі № 911/446/15 до 12.05.2015, а ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 залучено до участі у справі № 911/446/15 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Басмата Василя Серафимовича та відкладено розгляд апеляційної скарги у справі № 911/446/15 на 27.05.2015.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.03.2015 у справі № 911/446/15 позов задоволено повністю; підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 309 028,12 грн. боргу, 1 498,57 грн. 3% річних, 9 572,66 грн. інфляційних та 6 401,99 грн. судового збору.

Рішення мотивоване тим, що всупереч умовам графіку платежів до додаткової угоди № 2 до договору № 6Б та договору уступки, станом на 27.02.2015 відповідач не сплатив перший, другий та третій платежі, які мали бути сплачені наступним чином: перший платіж - до 28.11.2014; другий платіж - до 31.12.2014; третій платіж - до 30.01.2015, допустивши прострочення виконання визначеного графіком платежів зобов'язання загалом на суму 309 028,12 грн., яку і просить стягнути позивач; враховуючи те, що заборгованість відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашена, доказів оплати та відзиву на позов відповідач до суду не надав, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи та не спростований відповідачем, вимога про стягнення з відповідача 309 028,12 грн. боргу підлягає задоволенню; суд, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних, встановив, що заявлені позивачем до стягнення суми відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення 9 572,66 грн. інфляційних втрат та 1 498,57 грн. 3% річних підлягає задоволенню в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення Господарського суду Київської області від 02.03.2015 у справі № 911/446/15 скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки всупереч процесуальним норам не було забезпечено участь відповідача у судовому засіданні, що позбавило можливості відповідачеві подати належні докази та відзив на позовну заяву, рішення про задоволення позовних вимог було прийнято без участі представника; відповідач не отримав клопотання про збільшення розміру позовних вимог, заявлених позивачем.

На думку скаржника, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, застосувавши до спірних правовідносин положення ч. 2 ст. 625 ЦК України та стягнувши з відповідача 3% річних та інфляційні втрати, оскільки повернення суми попередньої оплати є поверненням суми авансу, а не грошовим зобов'язанням, на який можуть нараховуватись лише проценти, передбачені статтею 536 ЦК України; судом не було досліджено, що у договорі сторонами не передбачено розмір процентів за користування зазначеними коштами та відповідні проценти не встановлені.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не встановлено факт заміни в основному зобов'язанні первісного кредитора - ТОВ "БВС Контакт" на нового кредитора - ТОВ "Віді Автосіті", таким чином, новий кредитор не отримав право вимагати виконання зобов'язання від відповідача; відповідно до додаткової угоди № 2 до договору № 6Б на виконання будівельно-монтажних робіт від 22.03.2012 про розірвання договору від 13.10.2014, сторони прийшли до взаємної згоди та домовились розірвати основний договір, таким чином, заміна кредитора можлива тільки у зобов'язанні, існуючому на момент укладення договору про уступку права вимоги, а основний договір було між сторонами розірвано.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів скарги, вказує на те, що на виконання положень ст. 56 ГПК України, позивачем до моменту подачі позовної заяви до суду першої інстанції копію такої позовної заяви та доданих до неї документів було надіслано 06.02.2015 за місцезнаходженням відповідача цінним листом з описом вкладення, а відповідно до інформації з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 989, вказаний цінний лист було отримано представником відповідача 10.02.2015; твердження відповідача про неотримання відповідачем клопотання про збільшення позовних вимог позивача не відповідає дійсності, оскільки копія клопотання позивача за вих. № 12/16/8.01/012-15 була надіслана за місцезнаходженням відповідача цінним листом з описом вкладення 27.02.2015, а відповідно до інформації з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 740, вказаний цінний лист було отримано представником відповідача 04.03.2015; неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та його неучасть у судовому розгляді справи є прямим наслідком бездіяльності відповідача і не може розцінюватись як порушення судом першої інстанції принципу змагальності сторін.

Також позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що право вимоги позивача до відповідача ґрунтується на положеннях договору № 13/10-14/АСА уступки прав від 15.10.2014, відповідно до умов якого ТОВ "БВС Контакт" за згодою відповідача відступило на позивача своє право вимоги до відповідача за додатковою угодою № 2 від 13.10.2014 до договору № 6Б на виконання будівельно-монтажних робіт від 01.02.2012; позивач жодних авансів та передплат на користь відповідача не здійснював, вимоги позивача не ґрунтуються на договорі № 6Б, а випливають з умов договору уступки прав; графіком платежів визначено конкретні терміни та обсяги грошових зобов'язань відповідача перед позивачем; нездійснення відповідачем платежів позивачу у терміни та у обсягах, визначених графіком платежів, в силу положень ст. 612 ЦК України є простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання перед позивачем за договором уступки та, відповідно, підставою для нарахування позивачем на суму заборгованості відповідача 3% річних та інфляційних втрат на підставі положень ч.2 ст. 625 ЦК України; відповідач був належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні та визнав своє зобов'язання перед позивачем, шляхом підписання договору уступки та акту звірки, а власне зобов'язання на момент заміни сторони кредитора було чинним.

27.04.2015 через відділ документального забезпечення суду відповідачем подано клопотання про залучення до участі у справі № 911/446/15 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - поручителя фізичну особу Басмата Василя Серафимовича, оскільки останнім укладено договір поруки № П/13/10-14/АСА від 15.10.2014 із позивачем та відповідачем і рішення у справі № 911/446/15 може вплинути на права і обов'язки фізичної особи Басмата Василя Серафимовича.

Розглянувши подане клопотання скаржника, виходячи з того, що рішення суду у даній справі може вплинути на права та обов'язки Басмата Василя Серафимовича, апеляційний господарський суд з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, дійшов висновку про залучення до участі у справі Басмата Василя Серафимовича в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів встановила наступне.

Позивач подав до Господарського суду Київської області позовну заяву про стягнення з відповідача 206 018,75 грн. заборгованості по сплаті платежів в рахунок погашення боргового зобов'язання перед позивачем, інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу у розмірі 3 090,28 грн., судового збору.

На підставі ст. 22 ГПК України позивачем до суду першої інстанції подано клопотання про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача суму в розмірі 309 028,12 грн., як заборгованість по сплаті платежів в рахунок погашення боргового зобов'язання перед позивачем, інфляційні втрати, нараховані на суму боргу, у розмірі 9 572,66 грн., 3% річних, нарахованих на суму боргу в розмірі 1 498,57 грн., судовий збір.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.09.2011 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво" укладено договір № 09/21-11г.п. генерального підряду, відповідно до п. 1.1 якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво", за договором генпідрядник, зобов'язується за завданням позивача, за договором замовника, на свій ризик відповідно до умов договору та проектно-кошторисної документації виконати на об'єкті "Автомобільне містечко ВіДі Автосіті Бориспіль", розташованому за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, Великоолександрівська сільська рада та здати їх позивачу, а позивач зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов договору.

01.02.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" укладено договір № 02/01-12 будівельного підряду на виконання будівельно-монтажних робіт, відповідно до п. 1.1 якого Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт", за договором підрядник, зобов'язується за завданням Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво", за договором замовника, на свій ризик, відповідно до умов договору та проектно-кошторисної документації виконати будівельно-монтажні роботи з реконструкції ПС110/10 кВ Велика Олександрівка в Бориспільському районі Київської області, які виконуються з метою забезпечення замовнику можливості приєднання до електричних мереж та здати їх замовнику, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов договору.

Згідно із п. 2.1 договору № 02/01-12 загальна вартість робіт та матеріалів, конструкцій, виробів, устаткування, якими забезпечує підрядник, визначається на підставі кошторису, що є невід'ємною частиною договору, додаток № 1, та становить 969 500,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 161 583,33 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.03.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" та відповідачем укладено договір підряду № 6Б на виконання будівельно-монтажних робіт, відповідно до п.п. 1.1, 2.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт", за договором замовник, доручає, а відповідач, за договором підрядник, виконує будівельно-монтажні роботи з реконструкції ПС110/10 кВ Велика Олександрівка в Бориспільському районі Київської області, які виконуються з метою забезпечення замовникам можливості приєднатися до електричних мереж відповідно до вимог ПАТ "АЕС Київобленерго", що визначені договорами про надання послуг з приєднання до електричних мереж; загальна вартість (договірна ціна) робіт, які підлягають виконанню відповідачем за п. 1.1 договору, складає 807 916,67 грн., крім того, ПДВ - 161 583,33 грн., всього 969 500,00 грн. з ПДВ.

Згідно із платіжними дорученнями № 3635 від 21.03.2012 на суму 484 750,00 грн. та № 3869 від 16.05.2012 на суму 339 325,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво" сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" грошові кошти із призначенням платежу - за будівельно-монтажні роботи згідно із договором № 02/01-12 від 01.02.2012.

На виконання умов договору № 6Б Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт", сплатило відповідачу грошові кошти у розмірі 824 075,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями № 100 від 22.03.2012, № 181 від 15.05.2012 та № 186 від 16.05.2012, із зазначенням призначення платежу: "Авансовий платіж за будівельно-монтажні роботи зг.дог. № 6Б від 22.03.2012".

Із положень норми ст. 514 ЦК України вбачається, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

05.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт", Товариством з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво" та позивачем укладено договір № 16/04-14/ВДБ про передання прав та обов'язків, відповідно до п. 1 якого, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво", за договором первісний замовник, переводить на позивача, за договором нового замовника, свої права та обов'язки, що витікають з умов договору № 02/01-12 будівельного підряду на виконання будівельно-монтажних робіт від 01.02.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт", за договором виконавцем і первісним замовником та будь-яких інших додатків та/чи додаткових угод до договору, які укладені та/чи будуть укладені у майбутньому, зокрема, але не виключно: Проектно-кошторисної документації, графіку фінансування робіт, графіку виконання робіт до договору, а також додаткової угоди № 1 від 05.06.2014 про внесення змін до договору, а позивач приймає на себе зазначені права та обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво" за договором.

05.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" укладені додаткові угоди до договору № 02/01-12 будівельного підряду на виконання будівельно-монтажних робіт від 01.02.2012 про внесення змін до договору, а саме: № 1, відповідно до п.п. 1, 2 якої, зокрема, викладено пункт 2.1 договору у наступній редакції: "2.1. Загальна вартість робіт та матеріалів, конструкцій, виробів, устаткування, якими забезпечує Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" становить 610 940,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) 101 823,33 грн."; Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" повертає Товариству з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво" надлишково сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво" кошти у розмірі 213 135,00 грн., в т.ч. ПДВ, у строк до 01.12.2014; № 2, відповідно до п. 1 якої, сторони прийшли до взаємної згоди та домовились припинити з 05.06.2014 дію основного договору для Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво", у зв'язку із заміною сторони замовника за основним договором відповідно до умов договору № 16/04-14/ВДБ про передання прав та обов'язків від 05.06.2014; № 3, відповідно до п. 1 якої, у зв'язку з укладенням договору № 16/04-14/ВДБ про передання прав та обов'язків від 05.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт", Товариством з обмеженою відповідальністю "ВіДі-Будівництво" та позивачем, всі права та обов'язки сторони замовника за основним договором переходять до позивача.

Також, 05.06.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору підряду № 6Б на виконання будівельно-монтажних робіт від 22.03.2012, відповідно до п.п. 1, 2 якої, сторони, керуючись правами, наданими їм законодавством, дійшли взаємної згоди та домовились внести наступні зміни: 1.1. Змінити ціну договору та викласти пункт 2.1 договору в наступній редакції: "2.1. Загальна вартість (договірна ціна) робіт, які підлягають виконанню відповідачем за п. 1.1 договору, складає 509 166,67 грн., крім того, ПДВ 20% 101 823,33 грн., всього 610 940,00 грн. з ПДВ."; відповідач повертає Товариству з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" надлишково сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" кошти у розмірі 213 135,00 грн., в т.ч. ПДВ, у строк до 01.12.2014.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на жовтень 2014р. відповідачем не було виконано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" не було прийнято робіт за договором № 6Б, також не було укладено та підписано актів приймання-передачі виконаних робіт та будь-яких інших документів, які б підтверджували виконання відповідачем робіт за договором № 6Б.

13.10.2014 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" укладено додаткову угоду № 4 до договору № 02/01-12 будівельного підряду на виконання будівельного підряду на виконання будівельно-монтажних робіт від 01.02.2012 (надалі - основний договір) про розірвання договору, відповідно до п.п. 1, 5 якої, сторони, керуючись положеннями п.п. 9.3, 9.4 основного договору, прийшли до взаємної згоди та домовились розірвати основний договір на умовах, викладених у цій додатковій угоді; сторони визначили наступний порядок взаєморозрахунків: Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" зобов'язується протягом 1 (одного) календарного дня з моменту підписання сторонами цієї додаткової угоди повернути Товариству з обмежено відповідальністю "Віді Автосіті" сплачені за основним договором кошти у розмірі 824 075,00 грн. в т.ч. ПДВ, з яких: 610 940,00 грн. в т.ч. ПДВ, - договірна ціна, 213 135,00 грн. в т.ч. ПДВ, - кошти, надлишково сплачені Товариству з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" за основним договором.

Також, 13.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" та відповідачем укладено додаткову угоду № 2 до договору № 6Б на виконання будівельно-монтажних робіт від 22.03.2012 (надалі - основний договір) про розірвання договору, відповідно до п.п. 1, 5, 6 якої сторони, керуючись положеннями п. 11.1.1. основного договору, прийшли до взаємної згоди та домовились розірвати основний договір на умовах, викладених у цій додатковій угоді; сторони визначили наступний порядок взаєморозрахунків: Товариство з обмеженою відповідальністю "Промет" зобов'язується у строк та в порядку, визначеному графіком платежів, що є невід'ємним додатком № 1 до цієї додаткової угоди, повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" за основним договором кошти у розмірі 824 075,00 грн. в т.ч. ПДВ, з яких: 610 940,00 грн. в т.ч. ПДВ, - договірна ціна, 213 135,00 грн. в т.ч. ПДВ, - кошти, надлишково сплачені Товариству з обмеженою відповідальністю "Промет" за основним договором; сторони домовились, що з моменту здійснення взаєморозрахунків згідно із п. 5 та графіком платежів до цієї додаткової угоди, основний договір вважається розірваним, взаємні права та обов'язки сторін припиняються та сторони не будуть мати одна по відношенню до одної будь-яких вимог та претензій за основним договором.

Згідно із графіком платежів, який є додатком № 1 до додаткової угоди № 2 від 13.10.2014 до договору № 6Б на виконання будівельно-монтажних робіт від 22.03.2012, відповідач повинен був сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" платежі, зокрема, перший платіж у розмірі 103 009,37 грн. - 28.11.2014, другий платіж у розмірі 103 009,38 грн. - 31.12.2014, третій платіж у розмірі 103 009,37 грн. - 30.01.2015.

15.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт", позивачем та відповідачем укладено договір № 13/10-14/АСА уступки прав, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт", за договором первісний кредитор, за згодою відповідача, за договором боржника, відступає на позивача, за договором нового кредитора, своє право вимоги до відповідача за додатковою угодою № 2 від 13.10.2014 до договору № 6Б на виконання будівельно-монтажних робіт від 22.03.2012, а позивач заміняє Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт", як сторону за договором підряду та додатковою угодою та приймає на себе право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" за договором підряду та додатковою угодою; загальна сума заборгованості відповідача за договором підряду та додатковою угодою перед Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" станом на день укладення цього договору складає 824 075,00 грн., в т.ч. ПДВ, в тому числі: заборгованість з повернення договірної ціни 610 940,00 грн., в т.ч. ПДВ; заборгованість з повернення надлишково сплачених коштів 213 135,00 грн., в т.ч. ПДВ.

16.10.2014 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" укладено договір № 14/10-14/ЗВ зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до п.п. 1, 2, 5 якого позивач, за договором сторона-1, має перед Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт", за договором стороною-2, непогашене грошове зобов'язання у сумі 824 075,00 грн., в т.ч. ПДВ, яке виникло на підставі підписаного між сторонами та відповідачем договору № 13/10-14/АСА уступки прав від 15.10.2014; Товариство з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" має перед позивачем непогашене грошове зобов'язання в сумі 824 075,00 грн., в т.ч. ПДВ, яке виникло на підставі підписаної між сторонами додаткової угоди № 4 від 13.10.2014 до договору № 02/01-12 будівельного підряду на виконання будівельно-монтажних робіт від 01.02.2012; керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (з наступними змінами і доповненнями), сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов'язаннями, зазначеними у п. 1 та п. 2 цього договору і, таким чином, з моменту підписання цього договору вважатимуть: зобов'язання позивача таким, що припинено у повному обсязі, заборгованість позивача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" з моменту підписання цього договору відсутня; зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" таким, що припинено у повному обсязі; заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" перед позивачем з моменту підписання цього договору відсутня.

Позивач листом-вимогою № 12/16/8.05/036-14 від 10.12.2014 повідомив відповідача про порушення строку оплати першого платежу згідно із графіком платежів та вимагав оплатити перший платіж згідно з графіком платежів у строк 1 (один) робочий день з моменту отримання відповідачем листа.

У претензії № 12/16/8.05/067-14 від 29.12.2014 позивач вимагав від відповідача у строк 1 (один) робочий день, з моменту отримання відповідачем претензії, погасити заборгованість зі сплати першого платежу за графіком платежів та сплатити нараховані на дату написання претензії 3% річних від суми прострочення.

У претензії № 12/16/8.05/002-15 від 29.12.2014 позивач вимагав від відповідача у строк 1 (один) робочий день, з моменту отримання відповідачем претензії, погасити заборгованість зі сплати першого та другого платежів за графіком платежів та сплатити нараховані на дату написання претензії 3% річних та інфляційні втрати від суми прострочення.

Однак, відповідачем не було виконано вимоги зазначених претензій, вимог позивача, відповідей на претензії не надано.

Як вбачається із матеріалів справи, всупереч умовам графіку платежів до додаткової угоди № 2 до договору № 6Б та договору уступки, станом на 27.02.2015 відповідач не сплатив перший, другий та третій платежі, як і просить стягнути позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 309 028,12 грн., є такою, що підтверджена матеріалами справи та відповідає чинному законодавству.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань на суму боргу, наведений позивачем у клопотанні про збільшення розміру позовних вимог, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що сума 3% річних у розмірі 1 498,57 грн. є правильною та такою, що підлягає стягненню з відповідача, а сума інфляційних нарахувань на суму боргу є більшою, тому такою, що підлягає стягненню з відповідача є сума у розмірі 9 572,66 грн., яка і заявлена позивачем.

Як роз'яснено у п. 26 листа Вищого господарського суду України від 29.06.2010 № 01-08/369 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" суду апеляційної інстанції необхідно мати на увазі припис частини другої статті 104 цього Кодексу, за яким порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Рішення Господарського суду Київської області від 02.03.2015 у справі № 911/446/15 є правильним, отже, та обставина, що судом прийнята та розглянута заявлена позивачем у клопотанні про збільшення розміру позовних вимог вимога про стягнення 3% річних, яка не була заявлена у позовній заяві, відповідно до ст. 104 ГПК України не може бути підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства та матеріалам справи, зважаючи на викладене та наступні обставини.

Як свідчать матеріали справи № 911/446/15, ухвала Господарського суду Київської області від 09.02.2015 у справі № 911/446/15 про призначення до розгляду справи на 02.03.2015, одержана відповідачем 12.02.2015, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за № 00108982; до клопотання про збільшення позовних вимог позивачем додано копії документів, підтверджуючих надсилання відповідачу: опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку від 27.02.2015 № 8575, таким чином, у відповідача була можливість скористатись своїми правами сторони, наданими ГПК України.

Відповідно до позовної заяви підставами позову є порушення відповідачем зобов'язань по сплаті грошових коштів відповідно до умов графіку платежів до додаткової угоди № 2 до договору № 6Б та договору уступки права № 13/10-14/АСА.

Згідно із ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

В ч. 4 ст. 179 ГК України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Сторони за договором підряду № 6Б на виконання будівельно-монтажних робіт від 22.03.2012, погодились внести зміни до договору № 6Б, уклавши додаткову угоду № 1 від 05.06.2014, згідно із якими зменшено загальну вартість робіт, які підлягають виконанню, а сплачені відповідачу кошти у розмірі 213 135,00 грн. погоджено визнати такими, що є надлишково сплаченими, тому підлягають поверненню відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" у строк до 01.12.2014.

У подальшому, додатковою угодою № 2 від 13.10.2014 сторонами погоджено наступні зміни до договору № 6Б на виконання будівельно-монтажних робіт від 22.03.2012: відповідач зобов'язався у строк та у порядку, визначеному графіком платежів, що є невід'ємним додатком № 1 до цієї додаткової угоди, повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" сплачені останнім кошти у розмірі 824 075,00 грн., із яких 610 940,00 грн. договірна ціна, 213 135,00 грн. - кошти, надлишково сплачені за основним договором; з моменту здійснення взаєморозрахунків згідно із п. 5 та графіком платежів, основний договір вважається розірваним.

Таким чином, внесенням, за взаємною згодою, сторонами за договором № 6Б зазначених змін, сторони змінили раніше чинні умови договору № 6Б щодо розміру загальної вартості робіт; щодо призначення платежу, раніше визначеного, як передоплата (а у платіжних дорученнях вказаних, як авансовий платіж), на платіж, який відповідач зобов'язаний перерахувати Товариству з обмеженою відповідальністю "БВС Контакт" у строки, погоджені в додатку № 1 до додаткової угоди № 2 від 13.10.2014 до договору № 6Б.

Отже, внаслідок погоджених сторонами змін до договору № 6Б, у відповідача виникло грошове зобов'язання, виконання якого зумовлено умовами вищезгаданого графіку платежів.

Внаслідок укладення договору № 13/10-14/АСА право вимоги до відповідача за додатковою угодою № 2 від 13.10.2014 до договору № 6Б перейшло до позивача.

Твердження скаржника про розірвання основного договору не відповідає умові пункту 6 додаткової угоди № 2 до договору № 6Б, адже момент здійснення взаєморозрахунків згідно із п. 5 та графіком платежів до цієї угоди, не настав.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Київської області від 02.03.2015 у справі № 911/446/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промет" без задоволення.

2. Справу № 911/446/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Повний текст постанови складено 04.06.2015.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді Н.Ф. Калатай

В.І. Рябуха