ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.06.15р. Справа № 904/3488/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вега Україна", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 3 466 грн. 24 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Материнський Є.С. - представник, дов. від 19.01.2015р. №19;

від відповідача: не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 3 466 грн. 24 коп. - заборгованості за медичні товари, поставлені відповідно до умов Договору поставки від 01.08.2013р. №КРГ/2013/12.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, у судове засідання не з'явився, поштове повідомлення суду про час і місце судового засідання, спрямоване на адресу відповідача, було повернено відділенням поштового зв'язку через невручення у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 59-61).

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу представником позивача заявлено не було.

Оригінали документів, оглянутих у судовому засіданні, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вега Україна", як постачальником, та ОСОБА_1, яка діяла на підставі свідоцтва, як покупцем, було укладено Договір поставки №КРГ/2013/12 (надалі - Договір поставки), відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується поставляти непродовольчі товари відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість.

Згідно з пунктом 1.2 Договору поставки предметом даного договору є товари, що визначені у відповідних супровідних документах (накладних, товарно-транспортних накладних тощо), яку є невід'ємною частиною цього договору.

Постачальник здійснює постачання товару, а покупець приймає та оплачує товар за цим договором окремими партіями; кількість товару у кожній партії товару визначається виходячи з усної чи письмової заявки покупця та наявності товару у постачальника на момент отримання заявки, і вказується в первинних документах, які підтверджують передачу товару (накладні та/або акти прийому-передачі) (пункт 2.1 Договору поставки).

У пункті 4.1 Договору поставки сторони домовилися, що ціна на кожне найменування товару за цим договором визначається виходячи з відпускних цін, встановлених постачальником на момент отримання заявки покупця та вважається остаточно узгодженою в розмірі, вказаному у документах, що підтверджують передачу товару (накладні та/або акти прийому-передачі), якщо інше не визначено постачальником відповідно до умов цього договору.

Як вбачається на виконання Договору поставки позивачем у період з 06.08.2013р. по 11.02.2014р. було поставлено відповідачу товар на загальну суму 13 006 грн. 24 коп., про що свідчать відповідні видаткові накладні (а.с.12-39).

Відповідно до пунктів 4.2, 4.4 Договору поставки розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у національній валюті України (гривнях) в безготівковому порядку шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника; покупець сплачує за поставлений йому товар на умовах відстрочки платежу через кожні 30-ть календарних днів з моменту поставки такого товару по мірі його реалізації третім особам.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, строк оплати поставленого позивачем відповідачу товару за Договором поставки є таким, що настав.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем до звернення позивача з позовом до суду було частково погашено заборгованість у сумі 7 100 грн. 00 коп., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 40-46).

Згідно з пунктом 4.5 Договору поставки сторони домовились, що у разі неоплати покупцем поставленого постачальником товару протягом строку, вказаному в пункті 4.4 цього договору, постачальник має право пред'явити вимогу до покупця, а покупець зобов'язаний за першою вимогою постачальника повернути йому увесь поставлений та неоплачений товар протягом семи календарних днів з моменту пред'явлення такої вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було повернено позивачу товар, поставлений за Договором поставки, на загальну суму 2 440 грн. 00 коп., про що свідчать накладні на повернення (а.с. 47-50), у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за Договором поставки становить 3 466 грн. 24 коп.

12.03.2015р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення та/або оплату заборгованості, в якій вимагав у строк 7 (сім) календарних днів з моменту отримання цієї вимоги перерахувати заборгованість або у цей же термін повернути товар. Про спрямування зазначеної вимоги відповідачу свідчить опис від 12.03.2015р. вкладення у цінний лист та фіскальний чек „Укрпошти" від 12.03.2015р. (а.с. 52).

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (50050, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вега Україна" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 17; ідентифікаційний код 38199399) 3 466 грн. 24 коп. - заборгованості та 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„12„ червня 2015р.