ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 р. Справа№ 914/1240/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілта", м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Постман", м. Львів,

про: стягнення заборгованості та зобов'язання повернути предмет лізингу.

Суддя М. Синчук

при секретарі О. Гринчишин

За участю представників:

позивача: не з'явився.

відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілта" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Постман" про стягнення заборгованості та зобов'язання повернути предмет лізингу.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконання відповідачем умов договору фінансового лізингу №ФЛ182-09 від 21.04.2010 р., а саме не сплатою обов'язкових лізингових платежів, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 83 440,79 грн. Крім того, відповідачу нараховано штраф за відмову від договору в розмірі 121 014,28 грн., штраф за неповернення автомобілів у розмірі 26 634,17 грн., пеню у розмірі 3 158,79 грн., 3% річних у розмірі 302,16 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 577,41 грн.

Крім того, позивач просить суд зобов'язати відповідача повернути позивачу предмет лізингу: автомобіль марки Peugeot Partner Fourgon Long, д.н.з. АА6317КТ, кузов VF3GAWJBAX519841; автомобіль марки Peugeot Boxer Fourgon 333 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА8663КX, кузов VF3YBBMFB1209491; автомобіль марки Peugeot Boxer Fourgon 330 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА7604МС, кузов VF3YABMFB 12151281.

Ухвалою від 17.04.2015 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 29.04.2015 р. Ухвалою суду від 29.04.2015р. розгляд справи відкладено на 25.05.2015р.

05.05.2015р. на адресу суду надійшло клопотання від позивача б/н б/д. в якому позивач повідомляє, що відповідач в період з 04.04.2015р. по 27.04.2015р. змінив місцезнаходження юридичної особи з вул. Зелена, 147, м. Львів, 79035 на вул. Фрунзе, буд. 18, смт. Покотилівка, Харківського району, Харківської області, 62458. Таким чином, позивач просить передати справу № 914/1240/15 за підсудністю до господарського суду Харківської області. Крім того, повторно подав заяву про забезпечення позову відповідно якої просить суд накласти арешт та заборонити відповідачу користуватися: автомобілем марки Peugeot Partner Fourgon Long, д.н.з. АА6317КТ, кузов VF3GAWJBAX519841; автомобілем марки Peugeot Boxer Fourgon 333 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА8663КX, кузов VF3YBBMFB1209491; Peugeot Boxer Fourgon 330 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА7604МС, кузов VF3YABMFB 12151281.

Ухвалою суду від 25.05.2015 р. суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом арешту та заборони відповідачу користуватися: автомобілем марки Peugeot Partner Fourgon Long, д.н.з. АА6317КТ, кузов VF3GAWJBAX519841; автомобілем марки Peugeot Boxer Fourgon 333 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА8663КX, кузов VF3YBBMFB1209491; Peugeot Boxer Fourgon 330 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА7604МС, кузов VF3YABMFB 12151281, з підстав наведених в ухвалі суду.

В судове засідання 25.05.2015 р. представник відповідача не з'явився, поштовий конверт з ухвалою про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи на 25.05.2015р. повернулися на адресу суду із поштовою довідкою: причина повернення - відмова адресата від одержання.

В судове засідання 25.05.2015 р. представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з наступним. Як повідомляє позивач у своєму клопотанні, 12.05.2015р. відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Постман" повернув із лізингу спірні автомобілі, що підтверджується долученими до клопотання копіями актів прийняття. Під час прийняття автомобілів спеціалістом позивача було виявлено ряд пошкоджень, які не відносяться до звичайного зносу. У зв'язку з вищенаведеним, зазначає, що позовна вимога про зобов'язання повернути предмет лізингу втратила свою актуальність і підлягає заміні, однак, позивачу необхідний час для отримання нових доказів по справі: проведення дефектовки (оцінки) пошкоджень із подальшим визначенням вартості відновлювального ремонту, наслідком чого буде складено та направлено уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 25.05.2015 р. до відома позивача доведено, що відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Вищий господарський суд України в п. 3.12 постанови пленуму від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" 746 зазначив: право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК. Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Ухвалою суду від 25.05.2015 р. розгляд справи відкладено на 02.06.2015 р.

В судове засідання 02.06.2015р. представник позивача не з'явився, незважаючи на те, що був належним чином та завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи судом, причин неприбуття в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 25.05.2015 р. не виконав.

В судове засідання 02.06.2015р. представник відповідача не з'явився, незважаючи на те, що був належним чином та завчасно повідомлений про час та місце розгляду справи судом, причин неприбуття в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 17.04.2015 р. не виконав.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови. Отже, судом вчинено усі можливі дії для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін, оскільки про місце, час та дату розгляду справи останні повідомлені належно, проте не скористалися правами передбаченими діючим господарським процесуальним законодавством, а також в матеріалах справи достатньо необхідних господарському суду документів для прийняття обґрунтованого та правомірного рішення.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

21.04.2010 р. між лізингодавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ілта" (позивач у справі) та лізингоодержувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Постман" (відповідач у справі) укладено договір фінансового лізингу №ФЛ182-09 (надалі - Договір).

За умовами цього Договору та додатків до нього позивач передав, а відповідач прийняв на умовах фінансового лізингу наступні предмети лізингу: автомобіль марки Peugeot Partner Fourgon Long, д.н.з. АА6317КТ, кузов VF3GAWJBAX519841; автомобіль марки Peugeot Boxer Fourgon 333 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА8663КX, кузов VF3YBBMFB1209491; автомобіль марки Peugeot Boxer Fourgon 330 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА7604МС, кузов VF3YABMFB 12151281.

Відповідно до п. 2 Додатку №1.10. Лізингового протоколу до Договору від 22.09.2011 р. (а.с.38-40), до п. 2 Додатку №1.12. Лізингового протоколу до Договору від 05.12.2011 р. (а.с.42-44), до п. 2 Додатку №1.13. Лізингового протоколу до Договору від 03.04.2012 р., строк лізингу транспортного засобу становить 48 календарних місяців з дня підписання Акту приймання-передачі. Датою повернення транспортного засобу є дата, що зазначена в акті приймання-передачі. (а.с.46-48)

Згідно Додатку №1.10 від 22.09.2011 р. - Лізинговий протокол до Договору з фінансового лізингу №ФЛ182-09 від 21.04.2010 р., вартість витребуваного транспортного засобу - автомобіля марки Peugeot Partner Fourgon Long, д.н.з. АА6317КТ, становить 132 447,60 грн. (а.с.41)

Згідно Додатку №1.12 від 05.12.2011 р. - Лізинговий протокол до Договору з фінансового лізингу №ФЛ182-09 від 21.04.2010 р., вартість витребуваного транспортного засобу - автомобіля марки Peugeot Boxer Fourgon 333 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА8663КX, становить 238 840,80 грн.(а.с.45)

Згідно Додатку №1.13 від 03.04.2012 р. - Лізинговий протокол до Договору з фінансового лізингу №ФЛ182-09 від 21.04.2010 р., вартість витребуваного транспортного засобу - автомобіля марки Peugeot Boxer Fourgon 330 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА7604МС, становить 225 201,60 грн. (а.с.49)

Відповідно до п. 5 вищенаведених Лізингових протоколів до Договору, лізингоодержувач зобов'язався сплачувати лізингові платежі згідно виставлених йому рахунків в українських гривнях, де розмір лізингових платежів обчислюється за формулами, які визначені відповідним лізинговим протоколом та коригуються за формулою з урахування курсової різниці долара США на дату виставлення рахунку.

Всупереч умовам Договору, відповідач допустив заборгованість по оплаті обов'язкових лізингових платежів у загальному розмірі 83 440,79 грн., яка складається із лізингового платежу за січень 2015 р. у розмірі 29 762,41 грн. та лізингового платежу за лютий 2015 р. у розмірі 53 678,38 грн.

Відповідно до розділу 7.5. Договору, лізинговий договір підлягає розірванню на вимогу лізингодавця в разі:

якщо лізингоодержувач не виконує будь-якої з умов даного Договору та якщо таке невиконання не буде виправлене протягом 30 календарних днів після отримання відповідної претензії лізингодавця;

якщо лізингодавець не отримав від лізингоодержувача протягом 30 календарних днів черговий лізинговий платіж згідно до лізингового протоколу. При цьому сторони домовились, що в такому випадку це розцінюється як свідома відмова від лізингоодержувача від Договору з настанням обов'язку сплатити лізингодавцю штраф за дострокове припинення Договору у розмірі трьох чергових лізингових платежів за всіма підписаними Лізинговими протоколами.

Згідно п. 7.5.2. Договору у випадках передбачених п.п.7.4.1.1., 7.4.1.2., 7.4.1.3. Договору, лізингоодержувач безвідклично та безумовно зобов'язується передати транспортний засіб представникам лізингодавця в строки та в місці, вказаному у відповідному листі лізингодавця щодо розірвання Договору, яке надсилається лізингоодержувачу рекомендованим або цінним листом, а також виконати усі інші вимоги лізингодавця, пов'язані з таким розірванням Договору. У випадку невиконання вимоги щодо повернення автомобіля, лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю штраф у відповідності до п. 7.4.3. Договору.

Відповідно до п. 3.4. Договору у разі порушення стоків сплати будь-якого з платежів лізингоодержувач сплачує штрафні санкції - пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день затримки платежу без обмеження нарахування пені шестимісячним терміном.

19.03.2015 р. на виконання умов Договору позивач надіслав на адресу відповідача лист від 18.03.2015 р. №67юр про дострокове розірвання Договору фінансового лізингу №ФЛ182-09 від 21.04.2010 р. та всіх додатків до нього, які є його невід'ємною частиною (а.с.53-54), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.57) До вищевказаного листа долучено рахунок №ФЛ182-10-2015/03ш на оплату штрафу за дострокове припинення Договору на суму 121 014,28 грн. (а.с.55) та рахунок №ФЛ-182-10-2015/03п на оплату пені на суму 3 158,79 грн. (а.с.56)

Листом про дострокове розірвання Договору позивач встановив відповідачу терміни сплати основного боргу в розмірі 83 440,79 грн. - негайно, з моменту отримання, та пені і штрафу - 7 календарних днів з моменту отримання листа.

Відповідно до п. 6.2 Договору лізингоодержувач зобов'язаний повернути транспортний засіб лізингодавцю у випадку розірвання Лізингового договору чи дострокового його припинення. Строк припинення - 2 робочих дні з дати розірвання (або припинення) Договору. За порушення цього строку лізингоодержувач, крім сплати неустойки, що визначена п. 6.1. Договору, зобов'язується сплатити на користь лізингодавця також штраф у розмірі чергового лізингового платежу, який він лізингоодержувач мав би сплатити в разі користування транспортним засобом; відшкодування збитків що зазнав лізингодавець за час затримки повернення йому транспортного засобу.

Загальний розмір штрафу по трьом Лізинговим протоколам за порушення троку повернення автомобілів становить 26 634,17 грн., а саме: по Лізинговому протоколу №1.10. - 8 645,75 грн., по Лізинговому протоколу №1.12. - 16 444,51 грн., по Лізинговому протоколу №1.13. - 15 493,91 грн.

16.04.2015 р. відповідач звернувся до позивача листом №1604/2015, яким повідомив про намір повернути транспортні засоби, отримані в лізинг від ТОВ «Ілта». (а.с.221)

Позивач у своєму клопотанні вих. №123юр від 20.05.2015 р. зазначив, що 12.05.2015р. відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Постман" повернув із лізингу спірні автомобілі, що підтверджується долученими до клопотання копіями актів прийняття від 12.05.2015 р. (а.с.222-224)

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

21.04.2010 р. між лізингодавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ілта" (позивач у справі) та лізингоодержувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Постман" (відповідач у справі) укладено договір фінансового лізингу №ФЛ182-09 та додатки до Договору (Лізингові протоколи).

Відповідно до п. 5 підписаних між сторонами у справі Лізингових протоколів до Договору, лізингоодержувач зобов'язався сплачувати лізингові платежі згідно виставлених йому рахунків в українських гривнях, де розмір лізингових платежів обчислюється за формулами, які визначені відповідним лізинговим протоколом та коригуються за формулою з урахування курсової різниці долара США на дату виставлення рахунку.

Всупереч умовам Договору, відповідач допустив заборгованість по оплаті обов'язкових лізингових платежів у загальному розмірі 83 440,79 грн., яка складається із лізингового платежу за січень 2015 р. у розмірі 29 762,41 грн. та лізингового платежу за лютий 2015 р. у розмірі 53 678,38 грн.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості не представлено, відтак заборгованість відповідача зі сплати обов'язкових лізингових платежів перед позивачем становить 83 440,79 грн.та підлягає до задоволення.

Відповідно до розділу 7.5. Договору, лізинговий договір підлягає розірванню на вимогу лізингодавця в разі:

якщо лізингоодержувач не виконує будь-якої з умов даного Договору та якщо таке невиконання не буде виправлене протягом 30 календарних днів після отримання відповідної претензії лізингодавця;

якщо лізингодавець не отримав від лізингоодержувача протягом 30 календарних днів черговий лізинговий платіж згідно до лізингового протоколу. При цьому сторони домовились, що в такому випадку це розцінюється як свідома відмова від лізингоодержувача від Договору з настанням обов'язку сплатити лізингодавцю штраф за дострокове припинення Договору у розмірі трьох чергових лізингових платежів за всіма підписаними Лізинговими протоколами.

Згідно п. 7.5.2. Договору у випадках передбачених п.п.7.4.1.1., 7.4.1.2., 7.4.1.3. Договору, лізингоодержувач безвідклично та безумовно зобов'язується передати транспортний засіб представникам лізингодавця в строки та в місці, вказаному у відповідному листі лізингодавця щодо розірвання Договору, яке надсилається лізингоодержувачу рекомендованим або цінним листом, а також виконати усі інші вимоги лізингодавця, пов'язані з таким розірванням Договору. У випадку невиконання вимоги щодо повернення автомобіля, лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю штраф у відповідності до п. 7.4.3. Договору.

Відповідно до п. 3.4. Договору у разі порушення стоків сплати будь-якого з платежів лізингоодержувач сплачує штрафні санкції - пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день затримки платежу без обмеження нарахування пені шестимісячним терміном.

19.03.2015 р. на виконання умов Договору позивач надіслав на адресу відповідача лист від 18.03.2015 р. №67юр про дострокове розірвання Договору фінансового лізингу №ФЛ182-09 від 21.04.2010 р. та всіх додатків до нього, які є його невід'ємною частиною (а.с.53-54), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.57) До вищевказаного листа долучено рахунок №ФЛ182-10-2015/03ш на оплату штрафу за дострокове припинення Договору на суму 121 014,28 грн. (а.с.55) та рахунок №ФЛ-182-10-2015/03п на оплату пені на суму 3 158,79 грн. (а.с.56)

Відповідно до п. 6.2 Договору лізингоодержувач зобов'язаний повернути транспортний засіб лізингодавцю у випадку розірвання Лізингового договору чи дострокового його припинення. Строк припинення - 2 робочих дні з дати розірвання (або припинення) Договору. За порушення цього строку лізингоодержувач, крім сплати неустойки, що визначена п. 6.1. Договору, зобов'язується сплатити на користь лізингодавця також штраф у розмірі чергового лізингового платежу, який він лізингоодержувач мав би сплатити в разі користування транспортним засобом; відшкодування збитків що зазнав лізингодавець за час затримки повернення йому транспортного засобу.

Загальний розмір штрафу по трьом Лізинговим протоколам за порушення троку повернення автомобілів становить 26 634,17 грн., а саме: по Лізинговому протоколу №1.10. - 8 645,75 грн., по Лізинговому протоколу №1.12. - 16 444,51 грн., по Лізинговому протоколу №1.13. - 15 493,91 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за відмову від договору в розмірі 121 014,28 грн., штрафу за неповернення автомобілів у розмірі 26 634,17 грн., пені у розмірі 3 158,79 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 302,16 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 577,41 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Як встановлено судом, 12.05.2015р. відповідач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Постман" повернув із лізингу спірні автомобілі, що підтверджується долученими до клопотання копіями актів прийняття від 12.05.2015 р.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив, що провадження в справі в частині зобов'язання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Постман" повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ілта" предмет лізингу: автомобіль марки Peugeot Partner Fourgon Long, д.н.з. АА6317КТ, кузов VF3GAWJBAX519841; автомобіль марки Peugeot Boxer Fourgon 333 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА8663КX, кузов VF3YBBMFB1209491; автомобіль марки Peugeot Boxer Fourgon 330 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА7604МС, кузов VF3YABMFB 12151281, слід припинити у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як встановлено судом, відповідачем повернуто позивачу предмет лізингу 12.05.2015 р.,тобто після подання позову до суду, отже судові витрати, відповідно до ст.49 ГПК України, потрібно покласти на нього.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4-3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження в частині зобов'язання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Постман" повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ілта" предмет лізингу: автомобіль марки Peugeot Partner Fourgon Long, д.н.з. АА6317КТ, кузов VF3GAWJBAX519841; автомобіль марки Peugeot Boxer Fourgon 333 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА8663КX, кузов VF3YBBMFB1209491; автомобіль марки Peugeot Boxer Fourgon 330 L2H2 2.2HDI, д.н.з. АА7604МС, кузов VF3YABMFB 12151281.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Постман" (адреса: 79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 147, ідентифікаційний код 36125152) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілта" (адреса: 01103, м.Київ, Залізничне шосе, 6, ідентифікаційний код 14284053) заборгованість зі сплати обов'язкових лізингових платежів в розмірі 83 440,79 грн., штраф за відмову від договору в розмірі 121 014,28 грн., штраф за неповернення автомобілів у розмірі 26 634,17 грн., пеню у розмірі 3 158,79 грн., 3% річних у розмірі 302,16 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 577,41 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Постман" (адреса: 79035, м. Львів, вул. Зелена, буд. 147, ідентифікаційний код 36125152) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ілта" (адреса: 01103, м.Київ, Залізничне шосе, 6, ідентифікаційний код 14284053) 16 652,35 грн. - судового збору.

4. Накази видати відповідно до ст.116 ГПК України.

5. Повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ілта" (адреса: 01103, м.Київ, Залізничне шосе, 6, ідентифікаційний код 14284053) з державного бюджету 1 218,00 грн. зайво сплачених на оплату судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Синчук М.М.