ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" червня 2015 р.Справа № 922/1630/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ КБ "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
до Приватного підприємства "Олександра" м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача -Новаков А.І. дов №1 від 09.04.2015року, Кривенко О.О., дов., № 2 від 09.04.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Олександра" м. Харків, про стягнення заборгованості за договором б/н від 15.04.2014 р., в розмірі 140223,90 грн., з яких 92435,65 грн. - сума заборгованості за кредитом; 33251,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14536,72 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором б/н від 15.04.2014 року. В якості правових підстав позову позивач посилається на положення ст.ст. 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України.

20.03.2015р. господарським судом Харківської області винесено ухвалу про порушення провадження у справі за вказаним позовом.

Втім, під час виготовлення вказаної ухвали було допущено технічну описку в пункті 2 резолютивної частини, а саме в даті призначення справи до розгляду 13 квітня 2015р." замість 14 квітня 2015 р. помилково вказано 13 квітня 2015 р.

Ухвалою господарського суду від 24.03.2015року , виправлено технічну описку в ухвалі господарського суду Харківської області від 20.03.2015р. у справі № 922/1630/15 шляхом заміни дати слухання справи на дату 14 квітня 2015року.

Ухвалою господарського суду від 14.04.2015року, у зв'язку із неявкою в судове засідання представника позивача , розгляд справи відкладено до 12.05.2015року.

Ухвалою господарського суду від 12.05.2015року розгляд справи був відкладений до 02.06.2015 року до 09:30 години у зв'язку з неподанням учасниками судового процесу в повному обсязі доказів, витребуваних судом ухвалою суду про порушення провадження у справі, які мають суттєве значення для повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх матеріалів справи та фактичних обставин спору.

Представник позивача у судове засідання 02.06.2015р. не з'явився позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов, через канцелярію господарського суду (вх.№18521 від 12.05.2015року) пояснень стосовно заявлених позовних вимог , в яких вказував на те, що правила та умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком йог клієнтам, крім того вказував на те, що відповідач (клієнт) зобов'язаний при незгоді зі змінами правил або тарифів банку надати банку письмову вимогу про розірвання цього договору та погасити заборгованість перед банком, однак відповідач не надавав до банку жодної письмової вимоги про незгоду з умовами договору та правилами, тому позивач вважає, що заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті www.privatbank.ua разом з ними, тарифами, що розташовані на офіційному сайті www.privatbank.ua складають договір банківського обслуговування від 15.04.2015року.

Відповідач в судовому засіданні 12.05.2015 року проти задоволення позову заперечував з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, посилаючись на те, що він кредитний договір з позивачем не укладав, грошові кошти в кредит не брав, а договір, на який посилається позивач, насправді є усним договором банківського (поточного) рахунку, кредитних зобов'язань за яким у жодної з сторін не виникло. Відповідач також вказує на те, що жодних Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банка з позивачем ніколи не підписував та взагалі необізнаний з приводу їх існування.

Дослідивши доводи позовної заяви та додані до неї позивачем документи на предмет доведеності факту укладення між позивачем і відповідачем договору кредиту або існування інших договірних правовідносин, з урахуванням положень ст.207 ЦК України, судом не встановлено наявність належних та допустимих доказів факту укладення договору кредиту та будь-якого іншого письмового договору між позивачем та відповідачем про укладення якого зазначає ПАТ КБ «ПриватБанк» у свої позовній заяві.

З огляду на ненадання позивачем доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, згідно зі статтею 33 ГПК України, невиконання ухвали суду від 20.03.2015 року в частині ненадання витребуваних судом документів, під час розгляду справи в судовому засіданні оголошено перерву до 09 год. 30 хв. 02.06.2015 року. Позивача повторно зобов'язано надати суду оригінали документів, копії яких додано до позовної заяви (для огляду в судовому засіданні), а також меморіальні ордери та виписки по рахунку відповідача, які підтверджують рух спірних грошових коштів, явка представників сторін визнана обов'язковою.

Отже, за відсутності оригіналів документів, поданих в обґрунтування позовних вимог, а також доказів того, що між позивачем та відповідачем було укладено договір кредиту, відповідач користувався саме кредитними грошовими коштами за послугою «Гарантований платіж», був обізнаний про зміст Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів Приват Банк, що розміщені на офіційному сайті банка www.privatbank.ua, за відсутності доказів присвоєння і використання відповідачем електронного цифрового підпису в Інтернет-клієнт-банк «Приват24», є неможливим розгляд судом справи по суті.

Пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначено одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Під час розгляду справи, згідно п. 4 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В процесі розгляду даної справи господарський суд зобов'язував позивача надати документи, необхідні для повного та всебічного розгляду справи. Проте вищезазначені вимоги суду позивачем не виконано.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, враховуючи ненадання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, що необхідні для вирішення спору, суд вважає доцільним залишити позов без розгляду, відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України.

При цьому, суд не вбачає можливим ухвалити рішення у справі з наданих до неї документів виходячи з наступного.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Згідно п. п. 2, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року N 14 "Про судове рішення у цивільній справі", обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. У мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, відсутність у матеріалах даної справи витребуваних судом доказів унеможливлює виконання вимог процесуального закону щодо обґрунтованості судового рішення. При цьому це стосується як позитивного (про задоволення позову) та к і негативного (про відмову в позові) рішення. Недопустимість доказування, котре ґрунтується на припущеннях, унеможливлює як задоволення позовних вимог так і відмови в задоволенні цих вимог, адже останнє означатиме підтвердження в судовому порядку припущення про законність дій чи бездіяльності учасників судового процесу, без достатніх на то правових підстав.

За таких обставин, враховуючи відсутність витребуваних у позивача документів та відсутність клопотання представника позивача щодо витребування зазначених доказів в інших осіб , що унеможливлює всебічний, повний та об'єктивний розгляд справи, суд залишає даний позов без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 ГПК України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

При цьому, судовий збір, у відповідності до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачеві не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, п. 4 ст. 65, п. 5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ПАТ КБ «ПриватБанк» залишити без розгляду.

Суддя О.О. Присяжнюк