УХВАЛА

02.06.2015Справа № 910/13879/15
За заявою Публічного акціонерного товариства «Банк Січ»

про вжиття запобіжних заходів

особа, щодо якої

вживаються запобіжні

заходи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Метрікс»

Суддя Нечай О.В.

Представники заявника та особи,

щодо якої вживаються запобіжні заходи:

від Публічного акціонерного товариства «Банк Січ»: Слободянюк О.В., за довіреністю.

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Метрікс»: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Банк Січ» про вжиття запобіжних заходів про вжиття запобіжних заходів, особа, щодо якої вживаються запобіжні заходи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Метрікс».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.05.2015 р. заява прийнята судом до розгляду, судове засідання призначено на 28.05.2015 р.

29.05.2015 р. господарським судом міста Києва було надіслано телефонограми Товариству з обмеженою відповідальністю «Метрікс» та Публічному акціонерному товариству «Банк Січ» з повідомленням про дату, час та місце розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів.

У судове засідання 02.06.2015 р. представник заявника з'явився, представник особи, щодо якої вживаються запобіжні заходи не з'явився.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Банк Січ» про вжиття запобіжних заходів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Мотивуючи свою заяву про вжиття запобіжних заходів заявник зазначає суду наступне:

« 29 липня 2014 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ „БАНК СІЧ" (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метрікс» (Відповідач) був укладений Кредитний договір № 165/14 (надалі - Кредитний договір) про надання кредиту на умовах кредитної лінії на поповнення обігових коштів (поточні потреби).

За період користування кредитом Відповідач порушив умови Кредитного договору в результаті чого у Відповідача утворилася заборгованість у сумі 960 262,95 гривень.

В забезпечення своєчасного виконання зобов'язань за Кредитним договором між Позивачем та Відповідачем 29.07.2014 р. був укладений Договір застави №170/14, відповідно до якого в заставу позивачу передано обладнання.

Предмет застави належить Заставодавцю на праві власності та обліковується на балансі (балансових рахунках) Відповідача.

Відповідно до п.2.2 Договору застави Сторони визначили заставну вартість Предмета застави в сумі 2 849 776,52 грн. (два мільйони вісімсот сорок дев'ять тисяч сімсот сімдесят шість гривень 10 коп.).

Відповідно до п. 2.3 Договору застави Предмет застави знаходиться за адресою: м. Київ, пр..-т Героїв Сталінграду, 18-6.

Пунктом 1.3 договору Застави сторони домовились, що за рахунок предмета застави, зазначеного в п. 1.3 цього Договору, Заставодержатель має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення вимог Заставодержателя, що передбачені умовами Кредитного договору та Договору застави.

Згідно з умовами п. 5.1 Договору застави у разі невиконання або неналежного виконання будь - якого із зобов'язань, що випливають з Кредитного договору (в тому числі, але не виключно, щодо повернення Кредиту або його частини в строк, передбачений Кредитним договором, та/або сплати процентів за користування Кредитом та/або процентів за понадстрокове користування Кредитом та/або комісійної винагороди та/або виконання будь-яких інших грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором) заставодержатель набуває право звернення стягнення на Предмет застави.

Відповідно до ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Відповідно до п.4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 р. №01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів», заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо).

Таким чином, доказами права вимоги Банку є договір застави №170/14 від 29.07.2015 p., що зареєстрований в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що підтверджується Витягом про реєстрацію обтяження рухомого майна №44796951 від 29.07.2014 р. (реєстраційний номер 14468952)».

Крім того, заявником було зазначено в заяві, що ним було подано позов про звернення стягнення на вищезазначене заставне майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, однак у судовому засіданні 02.06.2015 р. викладене було спростовано поясненнями заявника, та зазначено про не подання позовної заяви на момент розгляду вищезазначеної заяви.

З огляду на вищенаведене, заявник просить суд вжити запобіжні заходи до подання позову у вигляді звернення стягнення на предмет застави за Договором застави № 170/14 від 29.07.2014 р. та заборонити відповідачу ТОВ «Метрікс» вчиняти будь-які передбачені чинним законодавством України дії, спрямовані на відчуження майна яке передане у заставу.

Відповідно до ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно з ст. 43-2 ГПК України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» від 20.04.2007 р. N 01-8/251 (далі - Інформаційний лист) заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо).

Згідно з п. 9 Інформаційного листа у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

- наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3;

- імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Заявником не доведено суду належними доказами імовірність настання обставин, зазначених у статті 43-1, а саме наявність наміру ТОВ «Метрікс» відчужити предмети застави.

Крім того ст. 43-2 ГПК України не передбачено вжиття запобіжних заходів шляхом звернення стягнення на предмети застави.

Відповідно до ч. 6 ст. 43-4 ГПК України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Керуючись статтями 43-1 - 43-4 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Банк Січ» про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Суддя О.В. Нечай