ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р.Справа № 916/1685/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А.

Лавриненко Л.В.

при секретарі - Альошиній Г.М.

за участю представників:

Від позивача: Брушньовська І.І.

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: Штоля А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

на рішення господарського суду Одеської області

від 15.04.2015 року

у справі № 916/1685/14

за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача: Громадської організації "Одеське обласне товариство "ЗЕЛЕНА ПЛАНЕТА МАЙБУТНЬОГО"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Одеської міської ради

про стягнення 2914,60 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Громадської організації „Одеське обласне товариство „ЗЕЛЕНА ПЛАНЕТА МАЙБУТНЬОГО" заборгованості з орендної плати у сумі 2914,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що згідно з договором оренди № 122/70 від 07.10.2011р., укладеним між сторонами, відповідачеві було надано в строкове платне користування об'єкт комунальної власності - нежилі приміщення цокольного поверху, загальною площею 105,8 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 30. Додатковим погодженням від 18.12.2012р. вказаний договір було розірвано за погодженням обох сторін і об'єкт оренди був переданий орендарем орендодавцю за актом приймання - передачі від 18.12.2012 року. Однак, на момент передачі приміщення заборгованість з орендної плати сплачена не була і за розрахунком позивача у період з 07.10.2011р. по 18.12.2012р. складає 2914,60 грн. Посилаючись на те, що надіслану відповідачеві претензію з вимогою у добровільному порядку сплатити заборгованість останній залишив без задоволення, позивач просив задовольнити позов.

Громадська організація "Одеське обласне товариство "ЗЕЛЕНА ПЛАНЕТА МАЙБУТНЬОГО" не визнала позов посилаючись на те, що вона не мала можливості використовувати орендоване приміщення, тому що воно було зайнято мешканцями даного будинку, які чинили перешкоди у доступі до орендованого майна, про що неодноразово було повідомлено орендодавця.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.07.2014р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2014р., у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2014р. рішення господарського суду Одеської області від 07.07.2014р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2014р. було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Постанова касаційної інстанції обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій зроблено передчасний висновок про відсутність у відповідача можливості користуватись орендованим приміщенням, адже з посиланням на належні докази не з'ясовано, що саме та у який спосіб завадило відповідачу користуватися спірним майном.

За результатами нового розгляду даної справи господарський суд Одеської області постановив рішення від 15.04.2015 року (головуючий суддя Лічман Л.В., судді Літвінова С.В., Панченко О.Л.), яким в позові відмовив з мотивів необґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального права, а саме: ст. ст. 34, 43, 111-12 ГПК України.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони та третя особа в порядку встановленому ст. 98 ГПК України заздалегідь були повідомлені належним чином, проте судова ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження, в якій повідомлялося про час і місце розгляду скарги, надіслана відповідачеві за адресою його місцезнаходження, підприємством поштового зв'язку була повернута до суду назад з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 ст. 64 та ст. 98 ГПК України. За змістом вказаних норм, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі, про прийняття апеляційної скарги до провадження тощо, було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Зважаючи на те, що явку представників сторін не було визнано обов'язковою, а також на достатність матеріалів справи для прийняття рішення, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду справи за відсутності представника відповідача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 07.10.2011 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) та ГО "Одеське обласне товариство "ЗЕЛЕНА ПЛАНЕТА МАЙБУТНЬОГО" (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 122/70, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежилі приміщення цокольного поверху, загальною площею 105,8 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 30, терміном дії до 07.09.2014р.

Відповідно до п.п. 2.2., 2.4 договору за орендоване приміщення орендар зобов'язався сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору місяць 964,62 грн. (без урахування ПДВ та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. ПДВ розраховується відповідно до вимог чинного законодавства. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Пунктом 3.4 договору сторони погодили, що орендодавець зобов'язується передати орендарю в оренду нежиле приміщення за актом приймання - передачі, який підписується обома сторонами, а п. 4.1 визначили, що вказані у п. 1.1 приміщення орендодавцем передаються орендарю виключно для використання під розміщення організації.

Згідно з п. 7.11 договору його дія припиняється, зокрема, достроково за згодою сторін.

Пунктом 7.13 договору визначено, що вступ орендаря у користування приміщеннями настає одночасно з підписанням акта приймання - передачі вказаних приміщень.

Того ж дня сторонами даного договору було підписано акт приймання - передачі приміщення орендареві від орендодавця.

Листами № 24 від 17.10.2011р. та № 87 від 24.11.2011р. відповідач повідомив позивача про неможливість користування орендованим приміщенням за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 30, оскільки Департамент не забезпечив йому доступ до орендованого приміщення, а мешканці даного будинку чинять йому перешкоди у доступі до нього мотивуючи тим, що це їхнє приміщення, у зв'язку з чим він не може виконувати умови договору оренди та просить не нараховувати орендну плату з 07.10.2011 року до прийняття відповідного рішення з цього питання.

У відповідь на це звернення позивач листом від 15.03.2012р. № 01-13/1448 повідомив відповідача, що відповідно до ст. 378 ЦК України він зобов'язаний самостійно врегульовувати питання користування орендованим приміщенням та повернення його від особи, яка незаконно, без відповідних правових підстав, заволоділа ним.

05.01.2012 року на підставі рішення Одеської міської ради № 1664-VІ від 23.12.2011р., яким встановлено пільговий розмір орендної плати для благодійних організацій, між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) та ГО "ООТ ЗЕЛЕНА ПЛАНЕТА МАЙБУТНЬОГО" (орендар) було укладено Додаткове погодження № 1 до договору оренди нежитлового приміщення № 122/70 від 07.10.2011р., відповідно до якого орендна плата з 23.12.2011р. по 31.12.2012р. за нежитлове приміщення, площею 105,8 м2, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 30 була визначена у розмірі 1,20 грн.

18.12.2012 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткове погодження до договору оренди нежитлового приміщення № 122/70 від 07.10.2011р., відповідно до якого сторони дійшли згоди вважати договір оренди розірваним з 18.12.2012р.

Того ж дня сторонами було підписано акт приймання-передачи орендованого майна, за яким орендар передав, а орендодавець прийняв нежитлове приміщення, площею 105,8 м2, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 30.

Претензіями № 01-15/125 від 26.03.2012р. та № 01-13/1523 від 27.02.2014р. позивач вимагав від відповідача сплати заборгованості з орендної плати у розмірі 2914,6 грн., яка утворилась за період з жовтня 2011р. по січень 2012р. на момент припинення договору оренди, однак останній залишив вказані претензії без задоволення, у зв'язку з чим позивач і звернувся до господарського суду з даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є стягнення заборгованості з орендної плати за договором оренди № 122/70 від 07.10.2011р., яка виникла у період з 07.10.2011р. по 18.12.2012р., а підставою позову - невиконання відповідачем зобов'язань по внесенню орендної плати у розмірах та строки, встановлені цим договором.

Оскільки спірне майно є комунальною власністю відносини, пов'язані з передачею його в оренду регулюються як Законом України "Про оренду державного та комунального майна", так і нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до приписів статей 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди.

Згідно з ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона, орендодавець, передає другій стороні, орендареві, за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Дана норма кореспондує з приписами статті 759 Цивільного кодексу України.

Статтею 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За приписами статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди. Орендодавець зобов'язаний передати орендарю об'єкт оренди в комплекті та у стані, що відповідають істотним умовам договору оренди та призначенню майна, і повідомити орендаря про особливі властивості та недоліки майна, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна орендаря або інших осіб чи призвести до пошкодження самого майна під час користування ним.

За загальним правилом, наймодавець має передати майно у визначені строки та забезпечити можливість використання такого майна за призначенням для досягнення мети найму. У разі ненадання такої можливості наймач може скористатись правами, наданими йому, зокрема, пунктом 6 статті 762 Цивільного кодексу України, тобто відмовитись від сплати за користування, якщо він не міг користуватися майном.

За імперативними приписами ч. 6 ст. 762 вказаного Кодексу наймач звільняється від плати за увесь час, упродовж якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

До обставини, що є причиною неможливості використовувати найняте майно наймачем, відноситься невиконання наймодавцем своїх обов'язків з передачі майна наймачеві, забезпечення доступу наймача до речі, а також обставини, які взагалі виключають можливість такого використання.

Зважаючи на те, що норма ч. 6 ст. 762 ЦК України не містить договірних застережень, то її застосування в орендних правовідносинах сторін ніяким чином не залежить від таких обставин, як-от, невизначеність в договорі умов щодо звільнення орендаря від внесення орендної плати через неможливість користування орендованим майном, за яку орендар не відповідає; обізнаність чи необізнаність орендаря з незадовільним технічним станом орендованого майна чи фактичним його використанням іншими особами; не використання передбаченого чинним законодавством права (ст. 766 ЦК України, ст. 28 Закону України «Про оренду державного та комунального майна») захисту права орендаря на орендоване майно тощо.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з приписами статті 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зміст позовних вимог включає предмет і підстави позову. Позовні вимоги обґрунтовуються певними обставинами до яких відносяться: обставини, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, які становлять предмет доказування у справі. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача і обставини, що підтверджують право на звернення до суду.

Отже, виходячи з вимог даного позову і змісту заперечень відповідача, предметом доказування при вирішенні даного спору є встановлення, зокрема, наявності між сторонами договірних відносин з оренди, обставин щодо забезпечення позивачем можливості використання відповідачем об'єкта оренди за призначенням для досягнення мети найму, використання його відповідачем, несплата останнім орендних платежів, розміру боргу.

Здійснюючи новий розгляд даної справи, суд першої інстанції на підставі повного та всебічного розгляду усіх обставин справи установив, що передаючи спірне нежитлове приміщення в оренду позивач не забезпечив відповідачу можливість доступу до нього.

Дослідивши та надавши оцінку наявним у справі доказам, а саме листам відповідача № 24 від 17.10.2011р. та № 87 від 24.11.2011р., з яких вбачається, що останній повідомляв позивача про неможливість користування об'єктом оренди за адресою: м. Одеса, вул. Степова, 30, оскільки Департамент не забезпечив йому доступ до орендованого приміщення, а мешканці даного будинку чинять йому перешкоди у доступі до нього мотивуючи тим, що це їхнє приміщення, у зв'язку з чим він не може виконувати умови договору оренди та просить не нараховувати орендну плату з 07.10.2011 року до прийняття відповідного рішення з цього питання; листу мешканців будинку № 30 по вул. Степовій в м. Одесі від 17.01.2015р. на адресу Департаменту комунальної власності про те, що восени 2011 року приміщення підвалу в будинку було передано в оренду громадській організації «Зелена планета майбутнього» без їхнього відома, а тому вони не допустили цю організацію у приміщення так як вважають, що мають право на нього, а заплановані там будівельні роботи могли створити умови неприйнятні для проживання, у зв'язку з чим просять не вживати заходи по передачі підвалу стороннім особам і організаціям; усним поясненням мешканців цього будинку Бобріка В.П. та Лисенко К.Є. наданих в судовому засіданні 17.03.2015р., суд першої інстанції встановив, що з моменту підписання договору оренди від 17.10.20011р. і до його розірвання 18.12.2012р. за погодженням сторін, відповідач не міг використовувати орендоване нежитлове приміщення цокольного поверху, площею 105,8кв.м. розташоване у житловому будинку по вул. Степовій, 30 в. м. Одесі відповідно до умов договору оренди, а саме під розміщення громадської організації, у зв'язку з відсутністю можливості доступу до нього, що зумовлено діями мешканців цього будинку, які створили перешкоди, а саме навісили власний замок на двері та проводили збори мешканців в день, коли відповідач намагався потрапити в це приміщення, побоюючись, що експлуатація цокольного поверху через його аварійний стан може призвести до руйнувань та створення неналежних умов для їх проживання.

В свою чергу, позивачем не спростовано існування неможливості використання орендованого нерухомого майна за цільовим призначенням з незалежних від орендаря причин та обумовлену цим відсутність передбачених ч.6 ст.762 ЦК країни підстав для звільнення орендаря від сплати орендної плати в спірний період.

Виходячи з того, що суд встановив факт незабезпечення позивачем можливості доступу відповідача до орендованого нежитлового приміщення, що унеможливило використання цього майна відповідачем, суд першої інстанції правомірно застосував до спірних правовідносин ч. 6 ст. 762 ЦК України та відмовив у задоволенні позову про стягнення боргу з орендної плати.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд -,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 15 квітня 2015 року у справі № 916/1685/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повна постанова складена 10.06.2015р.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

Лавриненко Л.В.