РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа № 903/124/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Огороднік К.М.

суддів Саврій В.А.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу позивача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Волинської області від 22.04.15 р.

у справі № 903/124/15 (суддя Бондарєв Сергій Васильович )

позивач Фізична особа - підприємець ОСОБА_2

відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_3

про стягнення 113 706, 01 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4 (довіреність №1045 від 15.07.2014р.);

відповідача - ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_1 вид 18.10.2006р.).

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 22.04.2015 року у справі №903/124/15 в позові Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 113 706,01 грн. - відмовлено.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Відповідач - ФОП ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні представники сторін повністю підтримали вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 08 вересня 2014 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (замовник/позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (виконавець/відповідач) був укладений договір виконання робіт №08/09-01 (далі - договір, а.с.12-17), відповідно до п.п. 1.1.-1.3. якого виконавець бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик виготовити і виконати роботи по виготовленню та встановленню склоалюмінієвих вітрин та вхідної групи на об'єкті замовника за адресою: м. Трускавець, пл. Чорновола, 1б/2, відповідно до затвердженого технічного завдання або проектної документації. Виконання та поставка виробів здійснюється у відповідності до специфікації, затвердженими замовником, що зазначені в додатку №1 та додатку №2. Замовник зобов'язувався надати виконавцю будівельний майданчик, передати затверджену проектну документацію, забезпечити своєчасне фінансування виконання монтажних робіт, прийняти і повністю сплатити вартість виконаних робіт (і матеріалів, якщо роботи здійснюються за рахунок матеріалів виконавця).

Відповідно до п.п. 2.1.-2.4. договору, виконавець розпочинає виконання робіт, передбачених цим договором, в термін до 11 робочих днів після оплати авансу. Термін виконання робіт по цьому договору складає 17 робочих від дня оплати авансу. Термін виконання може бути зміненим у випадку внесення зміни в проекті, не готовності об'єкту до виконання робіт, не узгодження проектних рішень, та ін. в даному випадку сторони узгоджують нові терміни. В разі призупинення (припинення) робіт за ініціативою замовника, сторони зобов'язані у 5-денний термін з дня призупинення або припинення робіт скласти двосторонню угоду про фактичний обсяг виконаних робіт та витрат на їх виконання для їх відшкодування замовником, замовник на протязі 5 календарних днів з моменту підписання двосторонньої угоди (акта) зобов'язаний оплатити ці роботи та витрати.

В розділі 3 договору визначено, що вартість робіт згідно даного договору становить 197 792,00грн. Замовник оплачує аванс у розмірі 50% від вартості договору, а саме 98 896,00грн. В день початку монтажних робіт замовник доплачує 30% від вартості договору - 59 337,00грн. Остаточний розрахунок за виконані роботи проводиться замовником не пізніше 3 днів після прийняття виконаних робіт замовником, враховуючи усунення виявлених дефектів, на основі акту, оформленого у встановленому порядку.

Умовами п.п. 4.1.-4.4., 4.13., 4.15. договору передбачено, що замовник зобов'язаний передати виконавцю в 3-денний термін з дня підписання договору по акту, підписаному виконавцем і замовником, на період виконання робіт, будівельний майданчик, придатний для виконання робіт; забезпечити своєчасне фінансування і проводити оплату виконаних виконавцем робіт у відповідні терміни та згідно з умовами даного договору; прийняти виконані (закінчені) роботи шляхом підписання актів прийому-передачі виконаних робіт. Замовник має право призначити свого представника на об'єкті, який від його імені спільно з підрядником здійснюють приймання по акту виконаних робіт, технічний нагляд і контроль за їх виконанням і якістю, а також проводить перевірку відповідності використовуваних матеріалів і обладнання умовам договору і проектної документації. Якщо замовник не виконає вчасно свої обов'язки, передбачені договором, і це приведе до затримки виконання робіт, то виконавець має право на продовження терміну виконання робіт на відповідний період і на звільнення на цей період від оплати пені за несвоєчасну здачу об'єкту замовнику. У цьому випадку сторони здійснюють всі необхідні заходи, ліквідовуючи додаткові витрати. Якщо в виконавця виникнуть додаткові витрати, викликані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань замовником, то він письмово повідомиить замовнику розмір цих витрат з підтвердженням їх документами, на основі яких сторони заключають угоду про терміни і спосіб їх компенсації.

Згідно п. 5.12. договору виконавець щомісячно оформляє акти виконаних робіт по представленню виконавчої документації та сертифікатів і паспортів на матеріали.

В розділі 7 даного договору сторони погодили порядок приймання-передачі робіт, а саме виконавець вправі передавати, а замовник зобов'язаний приймати, обумовлені цим договором, роботи окремими частинами. Передання-приймання виконаних виконавцем робіт (їх частини) оформляється актом виконаних робіт, підписаним обома сторонами. Виконавець повідомляє замовника про готовність виконаних робіт (їх частини) до передачі, шляхом надання йому акту приймання виконаних робіт. Замовник організовує та здійснює приймання виконаних робіт (їх частини) за свій рахунок протягом 3 календарних днів з моменту отримання наданого виконавцем акту виконаних робіт. У випадку наявності у замовника обгрунтованих зауважень щодо приймання-передачі виконаних робіт (їх частини), він повинен письмово повідомити про це виконавця протягом 3 днів з моменту отримапння акту. Сторони погоджують строк усунення недоліків виконаних робіт з моменту отримання письмової вимоги від замовника. Якщо протягом 3 днів з моменту отримання акту замовником не подано зауважень у письмовій формі до акту виконаних робіт, то роботи, вважаються прийнятими і підлягають оплаті згідно умов договору.

Відповідно до п. 10.3. договору, за перевищення передбачених цим договором строків закінчення будівництва об'єкта, за умови відсутності в цьому перешкод з боку замовника, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день затримки від вартості не виконаних робіт.

Договір діє від моменту підписання його та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Одностороннє розірвання цього договору не допускається, крім випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови цього договору. Дострокове розірвання цього договору можливе лише за взаємною згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору (п.п. 11.1.-11.3. цього договору).

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтиском печаток підприємиців.

Додатком №1 до договору №08/09-1 від 08.09.2014р. сторони погодили назву виробу, його ціну з врахуванням вартості монтажних робіт та матеріалів, яка складає 197 792,00 грн.

Додатком №2 до договору №08/09-1 від 08.09.2014р. затверджено специфікацію до договору від 08.09.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, позивач на виконання умов договору, перерахував відповідачу 98 896,00 грн. попередньої оплати, що в свою чергу підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №212 від 09.09.2014р. з призначенням платежу "попередня оплата згідно договору №08/09-01" (а.с.21).

Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по виконанню робіт у встановлені договором строки, звернувся до господарського суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення 113 706,01 грн., з яких 98 896,00 грн. - сплачений позивачем аванс згідно договору виконання робіт та 14 810,01 грн. - пені за затримку виконання робіт згідно п. 10.3. договору.

При цьому, позивач зазначає, що оскільки відповідач, отримавши суму попередньої оплати, роботи в порядку та у строки, передбачені договором, не виконав, він 19.11.2014 року звернувся до останнього з повідомленням про відмову від договору в порядку ч.2 ст.849 ЦК України, яке отримане 25.11.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на викладене, позивач вважає, що сума сплаченого авансу, стягнення якої є предметом позову у даній справі, має подвійну природу:

1) в зв'язку з розірванням договору відпала правова підстава для отримання відповідачем спірної суми авансу, і ця сума є майном, набутим відповідачем без достатньої правової підстави (ст.1212 ЦК України);

2) сума перерахованого позивачем авансу набула статусу матеріальних втрат позивача. Вартість втраченого за приписами ст.225 ГК України включається до складу збитків та відшкодовується особою, яка допустила господарське правопорушення.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

В даному випадку між сторонами був укладений договір підряду щодо виготовлення та встановлення склоалюмінієвих вітрин та вхідної групи на об'єкті замовника за адресою: м. Трускавець, пл. Чорновола, 1б/2.

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ст.852 ЦК України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

Відповідно до ст. 858 ЦК України, якщо роботи виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які від відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов'язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, відповідальність підрядника за неналежну якість роботи визначена спеціальними нормами, які регулюють відносини за договорами підряду.

Як вбачається, позивач просить стягнути з відповідача 98 896,00 грн. коштів на підставі ст.1212 ЦК України, як отриманих без достатньої правової підстави.

Главою 83 Цивільного кодексу України передбачені загальні положення про набуття, збереження майна, отриманого без належних правових підстав.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Слід зазначити, що правовідносини сторін у цьому спорі регулюються нормами зобов'язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч.1 ст.1212 ЦК України, в тому числі й щодо вимоги повернути замовнику попередньо сплачені кошти в зв'язку з неналежним виконанням підрядником умов договору (аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду України №5006/18/13/2012 від 22.01.2013р., №3-64гс14, 3-129гс14 від 14.10.2014 року, постанові Вищого господарського суду України від 19.11.2014р. у справі №5004/508/12).

Оскільки між сторонами у справі, яка розглядається, було укладено договір №08/09-01 від 08.09.2014р. про оплатне виконання замовлення щодо виготовлення та встановлення склоалюмінієвих вітрин та вхідної групи на об'єкті замовника за адресою: м. Трускавець, пл. Чорновола, 1б/2, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як попередню оплату виконаних за договором робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст.1212 ЦК України як безпідставне збагачення

Щодо стягнення з відповідача 98 896,00 грн. як збитків, завданих внаслідок невиконання відповідачем робіт, у встановлені договором строки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. ст. 33, 34 ГПК України).

Отже, позивач повинен довести наявність збитків і неправомірної поведінки відповідача, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням збитків, розмір відшкодування, а відповідач в сою чергу повинен доводити відсутність своєї вини.

Необхідною умовою для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків є наявність всіх елементів цивільного правопорушення.

Згідно ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ст.849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Позивачем, всупереч вимогам ст.22 ЦК України, ст.224 ГК України, не доведена вина відповідача у заподіянні збитків позивачу та не доведено у чому полягає протиправна поведінка відповідача, якими своїми діями чи бездіяльністю відповідач спричинив заподіяння збитків позивачу, не встановлено причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками.

При цьому, посилання апелянта, на те, що відповідач, не закінчивши та не передавши у встановлені договором строки виконані роботи, порушив умови договору не є доведеними, оскільки самим позивачем всупереч вимогам умов п.п. 4.1., 4.2. не надано суду акту на підтвердження передачі майданчику замовнику на період виконання робіт, а відтак не можна стверджувати що з боку самого позивача була відсутня вина, що і могло спричинити неможливість виконання відповідачем свого обов'язку щодо передачі майданчику з виконаними роботами у встановлені договором строки.

Посилання скаржника на повідомлення №10 від 20.11.2014р. про відмову від договору виконання робіт №08/09-01 від 08.09.2014р., отримання якого заперечується відповідачем, не є доказом розірвання даного договору, оскільки згідно п.п. 11.1.-11.3. договору, останній діє від моменту підписання його та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Одностороннє розірвання цього договору не допускається, крім випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови цього договору. Дострокове розірвання цього договору можливе лише за взаємною згодою сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повідомляв позивача про неготовність будівельного майданчику для подальшого виконання робіт, що в свою чергу підтверджується наявними в матеріалах справи листами №10/10-01 від 10.10.2014р., №б/н від 03.11.2014р. Крім того, супровідним листом №01/08 направляв позивачу видаткову накладну №ЛЛ-0000011 від 30.10.2014р. на суму 101 064,02 грн. з актом здачі-прийняття робіт №ЛЛ-0000009 (а.с. 48-62).

Однак, дані листи залишені позивачем без відповіді та належного реагування.

Згідно ст.850 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду. У разі невиконання замовником цього обов'язку підрядник має право вимагати відшкодування завданих збитків, включаючи додаткові витрати, викликані простоєм, перенесенням строків виконання роботи, або підвищення ціни роботи. Якщо виконання роботи за договором підряду стало неможливим внаслідок дій або недогляду замовника, підрядник має право на сплату йому встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням сум, які підрядник одержав або міг одержати у зв'язку з невиконанням замовником договору.

Пункт 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

З наявних в матеріалах справи доказів неможливо і встановити розмір реальних збитків, оскільки на об'єкт замовлення підрядником були поставлені та вже встановлені деякі конструкції, проте які саме та на яку суму сторонами не визначено та не вказано.

Вимоги суду першої інстанції щодо проведення обстеження об'єкту замовника за адресою: м. Трускавець, площа Чорновола, 1Б/2 щодо виконання умов договору №08/09-01 від 08.09.2014р., а саме виготовлення та встановлення склоалюмінієвих вітрин та вхідної групи відповідно до затвердженої проектної документації (яких саме та на яку суму), готовності (неготовності), придатності будівельного майданчику (будівлі) для виконання робіт та передачі його виконавцю, а також факту знаходження на майданчику відповідача невстановлених, але виготовлених відповідачем склоалюмінієвих вітрин (яких та на яку суму) не виконано самим позивачем, доказів в підтвердження проведення обстеження суду не надано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірно зазначив в оскаржуваному рішенні, що з наявних в матеріалах справи доказів не можна стверджувати, що несвоєчасне виконання договірних зобов'язань по виконанню робіт мало місце саме з вини відповідача.

Щодо стягнення з відповідача 14 810,01 грн.- пені за затримку виконання робіт згідно п. 10.3. договору виконання робіт, слід зазначити наступне.

Згідно ст.ст. 230-232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.10.3. договору, за перевищення передбачених цим договором строків закінчення будівництва об'єкта, за умови відсутності в цьому перешкод з боку замовника, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день затримки від вартості не виконаних робіт.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст.ст. 526, 530 ЦК України).

Згідно пунктів 1.3., 4.2. договору замовник зобов'язаний передати виконавцю в 3-денний термін з дня підписання договору по акту, підписаному виконавцем і замовником, на період виконання робіт, будівельний майданчик, придатний для виконання робіт. Відповідно до п. 2.3. договору сторони встановили, що термін виконання може бути зміненим у випадку внесення змін у проекті, не готовності об'єкту до виконання робіт.

Відповідно до п.4.15. договору, якщо замовник не виконає вчасно свої обов'язки, передбачені договором, і це приведе до затримки виконання робіт, то виконавець має право на продовження терміну виконання робіт на відповідний період і на звільнення на цей період від оплати пені за несвоєчасну здачу об'єкту замовнику.

При цьому, судом враховується, що позивачем не був доведений факт відсутності з його боку перешкод у завершенні робіт у встановлені договором на виконання робіт строки, оскільки пунктами 4.1.-4.2. договору, сторони передбачили, що замовник зобов'язаний передати виконавцю в 3-денний термін з дня підписання договору по акту, підписаному виконавцем і замовником, на період виконання робіт, будівельний майданчик, придатний для виконання робіт, чого замовником зроблено не було.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для стягнення 14 810,01 грн. пені, оскільки її нараховано та, відповідно, пред'явлено до стягнення безпідставно.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Волинської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Волинської області від 22.04.2015 року у справі №903/124/15 - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Саврій В.А.