ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Справа № 922/4735/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Медуниця О.Є., суддя Черленяк М.І.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників:

позивача - Кир'ян Є.В. за дорученням № 01-026-1827 від 25.12.2014 року

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№ 2093Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 05 березня 2015 року у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ, Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «лисичанський машинобудівельний завод», м.Луганськ

про стягнення 137638,03 грн.

ВСТАНОВИЛА:

АТ "Алчевський металургійний комбінат" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовом про стягнення з ТОВ "Лисичанський машинобудівельний завод" штраф в сумі 137638,03 грн. за прострочення постачання обладнання за специфікаціями №№ 2, 5, 8 до Договору №АМК-801-2014-пст від 10.04.2014 року (т.1 а.с.5-7).

Рішенням господарського суду Харківської області від 05 березня 2015 року ( головуючий суддя Шарко Л.В., суддя Пономаренко Т.О., суддя Сальникова Г.І.) в позові відмовлено (т.2 а.с.30-34).

Відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 05 березня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Вказує на те, що на момент настання обставин непереборної сили товар вже був вироблений відповідачем та готовий до відвантаження що підтверджується повідомленнями про готовність товару до відвантаження. Згідно сертифікату № 1609 від 18.11.2014 року, виданого Торгово-промисловою палатою України початок дії форс-мажорних обставин - 11.06.2014 року. Таким чином на момент настання форс-мажорних обставин спірний товар вже був готовий до відвантаження, у зв'язку з чим порушення зобов'язань за Договором сталось не внаслідок обставин непереборної сили (т.2 а.с.44-47).

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, 22.05 2015 року через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення господарського суду Харківської області від 05 березня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення. Вказує на те, що він дійсно повідомляв позивача про готовність продукції до відправки, проте фактично поставка продукції була неможлива, оскільки перевізники відмовлялися та відмовляються здійснювати перевезення продукції у зв'язку з проведенням бойових дій на території Луганської області (т.2 а.с. 63-65).

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у справі відповідно до ст.75 ГПК України без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 10.04.2014 року між ТОВ "Алчевський металургійний комбінат" (постачальник) та ТОВ «Лисичанський машинобудівельний завод» укладено Договір поставки № АМК-801-2014-пст (т.1 а.с.13-17).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 Договору Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця това, а Покупець прийняти його та оплатити. Придбану за договором продукцію позивач планував використовувати при реалізації інвестиційного проекту "Капітальний ремонт доменної печі №1 з модернізацією системи охолодження". Сортамент, кількість та ціна товару вказуються в специфікаціях, які є невід'ємними додатками до договору. Загальна вартість Договору на момент його укладення складає 2158415,46 грн.

Згідно з п.2.1. Договору ціна товару за одиницю та за позиціями, а також умови оплати за поставлений товар вказується у специфікаціях до Договору, оформлених у вигляді Додатків до Договору, які є його невід'ємною частиною.

У п.5.3. Договору покупець оплачує товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника у порядку обумовленому у специфікаціях.

Відповідно до п.7.3. Договору у разі порушення строків поставки, Постачальник оплачує Покупцю штраф у розмірі 8% від вартості простроченої партії товару.

Зі Специфікації № 2 від 25.03.2014 року до Договору вбачається, що відповідач зобов'язався поставити барабани та транспортери, а позивач зобов'язався прийняти і сплатити поставлений товар на умовах 70% попередньої оплати і 30% оплати після отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження. Поставка продукції проводиться протягом 5 робочих днів після здійснення 100 % оплати за кожну узгоджену партію на умовах - СРТ м.Алчевськ, транспортом Постачальника за його рахунок ( т.1 а.с.18)

З банківської виписки ПАТ «Промінвестбанк» вбачається, що відповідно до виставленого відповідачем Рахунку-фактури № СФ-0000040 до Специфікації N2 позивач платіжним дорученням № 6614 від 10.04.2014 перерахував відповідачу попередню оплату 70% у розмірі 1065439,20 грн. (т.1 а.с.24,25).

Позивач вказує на те, що на виконання Специфікації №2 відповідач «Барабани» поставив своєчасно, та 10.06.2014 року повідомив про готовність до відправки «Транспортерів», яка відбудеться після здійснення 30% доплати за товар (т.1 а.с.31).

З банківської виписки ПАТ «Промінвестбанк» вбачається, що 12.06.2014 року позивач перерахував відповідача оплату 30% вартості товару платіжним дорученням № 10940 на суму 213724,80 грн. (т.1 а.с.29). Таким чином відповідно до п. 5 Специфікації №2 транспортери мали надійти на комбінат не пізніше 19.06.2014 року.

У Специфікації № 5 від 14.04.2014 року зазначено, що відповідач зобов'язався поставити люльки і сходи на загальну суму 13049,95 грн. на умовах 50% передоплати і оплати інших 50% після - отримання повідомлення про факт готовності товару до відвантаження (т.1 а.с.19,20).

З банківської виписки ПАТ «Промінвестбанк» вбачається, що за платіжним дорученням № 8414 від 12.05.2014 року комбінат здійснив 50% попередньої оплати за належне до постачання обладнання у розмірі 6525,00 грн. (т.1 а.с. 26).

Після одержання 05.06.2014 року повідомлення про готовність товару до відвантаження, позивач платіжним дорученням № 10747 від 11.06.2014 року здійснив доплату 50% у розмірі 6524,95 грн. (т.1 а.с.28,30).

У п. 5 Специфікації № 5 зазначено, що термін постачання товару складає 30 календарних днів з моменту перерахування перших 50% передоплати, тобто до 11.06.2014 року, проте обладнання надійшло з порушенням встановленого терміну - за видатковими накладними від 27.06.2014 року та від 24.09.2014 року (т.1 а.с. 32, 33).

Специфікацією №8 від 16.05.2014 року відповідач зобов'язався поставити металоконструкції аспіраційних воздуховодів правого та лівого ливарного поля на загальну суму 1634783,04 грн. Поставка продукції проводиться протягом 5 робочих днів після здійснення 100 % оплати за кожну узгоджену партію на умовах - СРТ м.Алчевськ, транспортом Постачальника за його рахунок (т.1 а.с. 21, 22).

З банківської виписки ПАТ «Промінвестбанк» від 22.05.2014 року вбачається, що платіжним дорученням № 9440 позивач перерахував відповідачу 70% попередньої оплати у розмірі 1144348,13 грн. (т.1 а.с.27).

Відповідно до п. 5 специфікації № 8 термін постачання товару - 40 календарних днів з моменту перерахування перших 70% передоплати, тобто до 01.07.2014 року.

Позивач вказує на те, що отримав «Металоконструкції аспіраційних воздуховодів правого ливарного поля» надійшли своєчасно, проте відповідач порушив умови договору щодо постачання «Металоконструкцій воздуховодів лівого ливарного поля» на суму 995009,4 грн., які до теперішнього часу на комбінат не поступили.

З позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача штраф за прострочення постачання обладнання за специфікаціями №№ 2, 5, 8 до Договору №АМК-801-2014-пст від 10.04.2014 року у розмірі 137638,03 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до приписів ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, укладаючи договір, сторони мають право самостійно визначити, при настанні яких обставин вони будуть звільнені від відповідальності за невиконання зобов'язань за цим договором.

Частиною 4 ст. 219 Господарського кодексу України закріплено, що сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини.

Пунктом 9.1. розділу 9 Договору, сторони передбачили форс-мажорні фактори, які звільняють Сторони від відповідальності, а саме: війна, страйки, вимушені операції та інше.

Відповідач просить звільнити його від відповідальності у вигляді штрафу, внаслідок настання невідворотніх обставин, які виникли після укладення договору та не залежать від волі сторін договору у зв'язку з форс-мажорними обставинами (проведення антитерористичної операції у Луганській та Донецькій областях України) (т.1 а.с.123-125).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Тобто, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. З наведеного вбачається, що для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання за ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, повинна довести: 1) наявність обставини непереборної сили; 2) її надзвичайний характер; 3) неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; 4) причинний зв'язок між цією обставиною і понесеними збитками.

До обставин непереборної сили відносять, як правило, стихійні природні явища (землетрус, повінь, шторм тощо), а також суспільні явища (воєнні дії, страйки, введення мораторію та інше.).

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 р. "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" розпочато Антитерористичну операцію (АТО) на території Луганської та Донецької областей.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Судом першої інстанції встановлено, що виробничі потужності Відповідача знаходилися та знаходяться на території Луганської та Донецької областей, м. Луганськ знаходиться на тимчасово окупованій території.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) і Сертифікатом Торгово-промислової палати України № 1609 від 18 листопада 2014 року засвідчено, що події на території Луганської області є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) за Договором № АМК -801-2014-пст від 06.03.2014 року. Початок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - 11 червня 2014 року. Дату закінчення терміну дії обставин форс-мажору (обставин непереборної сили) на момент видачі даного сертифікату встановити було неможливо ( т.1 а.с.143).

З копій Листів № 178 від 01.10.2014 року та № 197 від 21.10.2014 року також вбачається, що відповідач повідомляв позивача про те, що з травня по серпень 2014 року в Луганській області склалася напружена ситуація із-за проведення анти- терористичної операції, у зв'язку з чим транспортні організації відмовляються здійснювати надавати послуги з перевезення вантажів, у зв'язку з чим виникли проблеми з доставкою матеріалів та відвантаженням готової продукції, проте завод продовжує роботу та має намір по можливості виконувати свої договірні зобов'язання (т.1 а.с.127,128).

Крім того, відповідачем в обґрунтування неможливості здійснити своєчасну поставку товару надано копії Листів ТОВ "Альфа-Мезал-Компані" від 20.06.2014 року, 30.06.2014 року, 13.08.2014 року, яких є контрагентом відповідача, з яких вбачається, що ТОВ "Альфа-Мезал-Компані" також не мав можливості своєчасно поставляти відповідачу металоконструкції (т.1 а.с.129-131).

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Наведений припис встановлює дві основні підстави звільнення особи, яка порушила зобов'язання, від відповідальності, а саме: випадок та непереборна сила. При цьому, доведення наявності випадку або непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов'язання, саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Приймаючи до уваги, що Сертифікатом Торгово-промислової палати України № 1609 від 18 листопада 2014 року засвідчено, що початок дії форс-мажорних обставин 11 червня 2014 року, а поставка товару повинна була здійснюватись за Специфікацією № 5 до 11.06.2014 року, за Специфікацією №2 до 19.06.2014 року, за Специфікацією № 8 до 01.07.2014 року, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідач довів існування форс мажорних обставин.

Згідно з ст. 550 Цивільного кодексу України, кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 цього Кодексу).

Приймаючи до уваги викладене колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач у розумінні ст.ст. 550 та 617 ЦК України не відповідає за порушення зобов'язання у зв'язку з настанням форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), які призвели до порушення договірних відносин, у зв'язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи позивача про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає статтям 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах не вбачається.

За таких обставин, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Харківської області від 05 березня 2015 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 05 березня 2015 року у справі № 922/4735/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили

Повна постанова складена 02.06.2015 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Черленяк М.І.