ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 915/299/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю представника позивача - Орла А.В., дов. від 22.01.2015 р. №10/02-01,

представник відповідача в судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ",

02100, м. Київ, б-р Верховної Ради, 7,

в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ" Ларченко Ірини Миколаївни,

адреса для листування: 54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 39,

до виробничого кооперативу "Потенціал",

54034, м. Миколаїв, вул. Будівельників, 5,

про стягнення заборгованості в сумі 300 грн. за договором банківського рахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (далі - Банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб пред'явлено позов до виробничого кооперативу (ВК) "Потенціал" про стягнення з останнього грошових коштів у сумі 300 грн., з посиланням на невиконання відповідачем грошових зобов'язань щодо оплати вартості послуг Банку, наданих за укладеним між ними договором банківського рахунку від 18.07.2001 р. № 221 зі змінами та доповненнями до нього.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, правом участі в судовому засіданні та подання відзиву на позов не скористався, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Вислухавши представника позивача, який підтримав позовні вимоги повністю з підстав, викладених у позовній заяві, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між сторонами у справі укладено договір банківського рахунку від 18.07.2001 р. № 221, до котрого вносилися зміни та доповнення, в яких сторони узгодили обслуговування банківського рахунку за допомогою автоматизованої системи "IFOBS Клієнт-банк". У спірний період договір діяв у редакції додаткового договору від 23.11.2011 р.

Згідно договору Банк зобов'язався відкрити відповідачу рахунок і надавати послуги/проведення операцій по цьому рахунку (розрахунково-касове обслуговування), а відповідач - своєчасно здійснювати оплату за надання розрахунково-касового обслуговування, а саме: комісію за безперервні послуги (щомісячна комісія) в день її нарахування 26 числа поточного місяця (якщо 26 число припадає на вихідний день, не пізніше наступного робочого дня) з періодом нарахування з 26 числа попереднього місяця по 25 число поточного місяця згідно діючих тарифів Банку та умов договору (пп. 4.2 договору в редакції від 23.11.2011 р.), за тарифним пакетом Банку "Стандарт" (пп. 8.6 договору в редакції від 23.11.2011 р.).

Банком у тарифному пакеті "Стандатні тарифи для ФОП та юридичних осіб" із здійсненням розрахункового обслуговування за допомогою автоматизованої системи "IFOBS Клієнт-банк" установлено станом на 26.10.2013 р. тариф щомісячної оплати в розмірі 100 грн.

На виконання умов цього договору Банк відкрив ВК "Потенціал" поточний рахунок, і у період 26.02.-25.03.2014 р. та 26 березня і 27 травня 2014 р. надав послуги з обслуговування цього рахунку, що підтверджується випискою з особового рахунку за вказаний період.

У відповідності до умов договору Банком нараховано щомісячну комісію за розрахункове обслуговування у вказаний період, тобто за три місяці, в сумі 300 грн.

Із виписки з особового рахунку також випливає, що на рахунку відповідача обліковувалися грошові кошти, зокрема станом на 25.03.2014 р. у сумі 12002 грн. 24 коп., станом на 25.04.2014 р. в сумі 12152 грн. 24 коп., а станом на 25.06.2015 р. в сумі 13632 грн. 24 коп.

У відповідності з п. 4.5 договору ВК "Потенціал" доручив Банку здійснювати меморіальним ордером договірне списання заборгованості перед Банком за надані послуги/проведені операції за цим договором.

Таке доручення кореспондується з правом Банку здійснювати на свою користь договірне списання коштів з рахунку відповідача у випадку його несвоєчасних розрахунків за надання банківських послуг (п.3.1.11 договору).

Умови укладеного сторонами договору банківського рахунку узгоджуються з чинним законодавством України, яким передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1 ст.1066 ЦК України). Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч.4 ст. 1068 ЦК України).

Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження, зокрема у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом (ч.2 ст. 1071 ЦК України).

У заяві від 28.05.2015 р., зареєстрованою в Господарському суді Миколаївської області за № 9666/15, Банк стверджує, що після введення процедури тимчасової адміністрації на період з 14 березня по 13 червня 2014 року, а потім і його ліквідації Банк не мав повноважень здійснювати договірне списання з рахунку відповідача вартості наданих послуг.

Свої твердження позивач обґрунтував посиланням на положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ч.5 ст.36 якого передбачено, що з моменту введення тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом, та ст.52 якого передбачено черговість задоволення вимог кредиторів.

Такі твердження Банку основані на помилковому трактуванні законодавства, на яке він посилається.

Дійсно на підставі постанови Правління Національного банку України від 13.03.2014 р. № 135 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.03.2014 р. № 14 введено тимчасову адміністрацію Банку на період з 14 березня по 13 червня 2014 року, а потім і його ліквідацію рішенням від 16.06.2014 р. № 49.

Введення зазначених процедур не є підставами для невиконання Банком умов укладеного з відповідачем договору банківського рахунку в частині надання послуг із зарахування на поточний рахунок грошових коштів.

Чинним законодавством України, і Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зокрема, не передбачено у процедурі введення тимчасової адміністрації банку ні припинення укладених останніми договорів, ні зупинення ними виконання умов за договорами банківського рахунку, в тому числі в частині договірного списання з банківських рахунків клієнтів вартості наданих тим послуг.

Із суті Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та "Про банки і банківську діяльність" випливає, що у процедурі введення тимчасової адміністрації та ліквідації банківським установам належить виконувати господарські зобов'язання, якщо це буде сприяти збереженню або збільшенню ліквідної маси.

У відповідності до Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк відповідає за своїми зобов'язаннями перед вкладниками і клієнтами своїми активами, в тому числі належними йому грошовими коштами на поточному рахунку (ст.58 Закону).

У спірних правовідносинах за договором банківського рахунку Банк є кредитором, а ВК "Потенціал" - боржником.

Згідно чинного законодавства України зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст.193 ГК України).

Отже, Банк на підставі договору та у відповідності до наведеного законодавства України мав повноваження здійснити списання грошових коштів, які обліковувалися на поточному рахунку відповідача в Банку, в рахунок погашення вартості наданих послуг на свій поточний рахунок, збільшивши вартість своїх активів.

Суд також вважає, що навіть та обставина, що згідно ст.50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" до ліквідаційної маси банку включаються будь-які грошові кошти, в тому числі, які обліковуються на поточному рахунку клієнтів, не позбавляє останніх права власності на такі грошові кошти.

Конституцією України встановлено принцип верховенства права, згідно якого Конституція України має найвищу юридичну силу (ст. 8 Конституції України).

Основним законом передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст.41 Конституції України).

Згідно практики Європейського суду з прав людини борг, який виникає внаслідок ухвалення судом рішення на користь особи, може розглядатися як "майно" для цілей ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду від 05.07.2005 р. у справі "Агротехмсервіс" проти України) .

Таким чином, суд визнає, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів з ВК "Потенціал" за обставин наявності на його поточному рахунку в Банку грошових коштів у розмірі більшому ніж спірна сума, і ухилення Банку від їх договірного списання, є безпідставним посяганням на право приватної власності ВК "Потенціал".

Ураховуючи викладене, в задоволені позову належить відмовити повністю.

У судовому засіданні 28 травня 2015 року, згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 29 травня 2015 року.

Суддя Ю.М. Коваль.