ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. Справа № 908/1624/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Гончар Т. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача:

Коломаренко К.А. за довіреністю №1/05-а від 30.12.2014 р. (повноваження перевірені та підтверджено секретарем судового засідання господарського суду Запорізької області Ліпінською І.М.)

відповідача:

Пересипко Ю.С. за довіреністю №00-09 від 23.05.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Запоріжтрансформатор" (вх. 2413 З/3-11) на рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2014 р. у справі № 908/1624/14

за позовом: ПАТ "Запоріжтрансформатор" (69600, м. Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе, 3);

до ТОВ "Дельта 5" (70440, Запорізька область, Запорізький район, с. Мар'ївка, вул. Леніна, 36);

про стягнення суми

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Запоріжтрансформатор" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з ТОВ "Дельта 5" безпідставно перерахованих коштів за договором транспортного експедирування № DL001047 від 20.08.2009 р. в сумі 45057 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПАТ "Запоріжтрансформатор" посилається на ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 526, 530, 629, 1212 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 12, 13, 15, 49, 54, 61, 64 Господарського процесуального кодексу України. При цьому зазначив, що згідно з умовами договору транспортного експедирування № DL001047 від 20.08.2009 р., позивачем та відповідачем підписані акти приймання-передачі наданих послуг на загальну суму 870550,00 грн., які позивач оплатив. Надання послуг на суму 870550,00 грн. ТОВ "Дельта 5" підтвердив частково лише на суму 825493,00 грн., в результаті чого непідтвердженою відповідачем документально залишилась сума витрат на залучення третіх осіб в розмірі 45057,00 грн. за період: з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р., яка була сплачена позивачем безпідставно. На підставі вищевикладеного, позивач просив стягнути з відповідача безпідставно перераховані кошти за договором транспортного експедирування № DL001047 від 20.08.2009 р. в розмірі 45057,00 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.06.2014 р. у справі № 908/1624/14 р. (суддя Науменко А.О.) в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду ПАТ "Запоріжтрансформатор" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду господарського суду Запорізької області по справі № 908/1624/14 скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Так, в обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції було невірно визначено правову природу договору транспортного експедирування, зокрема, коштів, що підлягають сплаті за договором транспортного експедирування. Як передбачено ст. 9 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність» у оплату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів, що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Так, позивачем не оспорюють ся послуги експедитора сплачені за актами виконаних робіт, а завищеними є витрати, визначені відповідачем як витрати на залучення третіх осіб. Також, ст. 12 ЗУ «Про транспортно-експедиторську діяльність» відшкодуванню експедитору підлягають документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування. Так, на думку позивача, непідтвердженою відповідачем документально залишилась сума витрат на залучення третіх осіб в розмірі 45057,00 грн. за період: з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р., тому не підлягає відшкодуванню.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 04.07.2014 р. по даній справі апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.07.2014 р.

Відповідно до ухвали господарського суду Запорізької області від 01.04.2015 року у даній справі задоволено заяву позивача щодо відновлення судової справи. Відновлено втрачену господарську справу № 908/1624/14.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду.

У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" від 12.08.2014 р. за №1632-VII змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних, зокрема, господарським судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України №28-р від 02.09.2014 р. визначено, що розгляд господарських справ, які підлягають перегляду в апеляційному порядку Донецьким апеляційним господарським судом здійснюється Харківським апеляційним господарським судом.

На офіційному сайті Донецького апеляційного господарського суду розміщено інформацію про неможливість направлення до Харківського апеляційного господарського суду справ, які знаходяться в провадженні Донецького апеляційного господарського суду.

До Харківського апеляційного господарського суду надійшли відновлені матеріали господарської справи № 908/1624/14.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 25.05.2015 р.

Відповідач 05.05.2015 р. надав за вх. № 7169 відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги позивача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу у порядку статті 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2009 р. ТОВ "Дельта 5" (експедитор) та ВАТ "Запоріжтрансформатор" (згідно п. 1.3. статуту ПАТ "Запоріжтрансформатор", зареєстрованого 06.03.2014 р., ПАТ "Запоріжтрансформатор" по всьому майну, правам та обов'язкам є правонаступником ВАТ "Запоріжтрансформатор", клієнт) було укладено договір транспортного експедирування № DL001047 (надалі - договір № DL001047 ).

Згідно п. 1.1. договору № DL001047 експедитор зобов'язується за плату та за рахунок клієнта надати або організувати надані послуг, пов'язані з перевезенням вантажу (вантажів), а клієнт зобов'язується оплатити дані послуги.

Пунктом 2.1. договору № DL001047 передбачено, що предметом даного договору є транспортно-експедиторські послуги, безпосередньо пов'язані з організацією та забезпеченням перевезення експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу (вантажів) клієнта (далі - послуги).

Окремих вимог щодо узгодження замовником відносин експедитора із сторонніми підприємствами (перевізниками), договір не містить.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2009 р. Якщо за один місяць до закінчення строку дії даного договору ні одна з сторін письмово не повідомить про його закінчення, договір вважається продовженим на наступний календарний рік (п. 8.1. договору № DL001047).

Так, позивач зазначає, що Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Запорожжі Міжрегіонального головного управління Міндоходів була проведена перевірка ПАТ «ЗТР» з питань дотримання податкового законодавства при господарських відносинах за період з 01.07.2010 року по 31.12.2012 року, в тому числі і з підприємством за договором № DL001047 від 20.08.2009 року.

За результатами перевірки складено акт від 30.12.2013 року № 320/2500/00213428. Актом перевірки встановлено завищення валових витрат ПАТ «ЗТР» за договором № DL001047 від 20.08.2009 року з посиланням на те, що ПАТ «ЗТР» не має документів, які підтверджують суму фактичних витрат на залучення експедитором третіх осіб, зокрема договорів з підприємствами, які були залучені до виконання транспортно-експедиторського обслуговування, копій рахунків, накладних, актів виконаних робіт, кількісний об'єм понесених затрат.

Зважаючи на викладене, ПАТ «ЗТР» листом № 1/44-23 від 13.01.2014 р. звернулося до ТОВ «Дельта 5» з проханням надати ПАТ «ЗТР» копії документів, які підтверджують суму фактичних витрат на залучення експедитором третіх осіб, зокрема договорів з підприємствами, які були залучені до виконання транспортно-експедиторського обслуговування, копій рахунків, накладних, актів виконаних робіт, кількісний об'єм понесених затрат.

Позивач вказує, що зазначені документи за період 2011-2012 р. р. були надані ТОВ «Дельта 5» нарочним без супровідного листа на адресу ПАТ «ЗТР». З наданих ТОВ «Дельта 5» документів ПАТ «ЗТР» було встановлено, що частина витрат, виставлена ТОВ «Дельта 5» до сплати, залишилась непідтвердженою документами на залучення третіх осіб до виконання договору № DL001047 від 20.08.2009 р.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли з договору транспортного експедирування.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 3 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено, що відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України «Про транспорт», «Про зовнішньоекономічну діяльність», «Про транзит вантажів», цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

У відповідності до ст. 316 ГК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

З приводу доводів позивача щодо застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України слід зазначити наступне.

В постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 по справі № 5006/18/13/2012 вказується на те, що відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти:

1. набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи;

2. відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі було укладено оплатний договір транспортного експедирування № DL001047, а кошти, які отримано експедитором є платою за виконані за договором № DL001047 послуги.

На час здійснення оплати позивач не заперечував ані якість, ані кількість, ані вартість наданих послуг, підписав акти виконаних робіт і добросовісно сплатив плату за договором.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що договір сторін не передбачає надання експедитором обґрунтування витрат, які експедитор поніс у відносинах із третіми особами в ході виконання власного зобов'язання.

Таким чином, зазначені вище кошти набуто за наявності правової підстави, а тому вони не можуть бути витребувані відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України в якості безпідставного збагачення.

На підставі вищевикладеного, слід зазначити, що оскільки правовідносини сторін виникли на підставі договору, узгодженого та виконаного ними у повному обсязі, виявлені перевіркою Державної податкової інспекції порушення з приводу завищення валових витрат ПАТ "Запоріжтрансформатор" за договором № DL001047 не можуть бути підставою для звернення до суду з позовом про стягнення коштів із ТОВ "Дельта 5". Виявлені внутрішньою перевіркою ПАТ "Запоріжтрансформатор" порушення не впливають на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд Україні у справі № 5006/18/13/2012 в подібних правовідносинах.

Згідно ч. 1 ст. 111-28 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Крім того, стосовно погодження ціни послуг та прийняття виконання цих послуг слід зазначити наступне.

Статтею 931 Цивільного кодексу Країни передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Згідно п. п. 3.2.1, 3.2.2., 3.2.3 договору № DL001047, надання послуг по організації перевезення відповідного вантажу клієнта узгоджується сторонами наступним чином: клієнт надає в письмовому вигляді в будь-який прийнятний для сторін спосіб заявку на експедирування, в якій вказується: тип автотранспортного засобу, найменування та адреса вантажовідправника та вантажоотримувача, дати завантаження та розвантаження, найменування, вага, габарити вантажу (вантажів), характер упакування та маркування відповідно договору (контракту), в тому числі зовнішньоекономічному, кількість вантажних місць, особливі умови перевезення (при наявності таких), адреса митних органів, пункти пропуску через державний кордон, загальна вартість організації відповідного перевезення. Експедитор в строк, який не перевищує двох календарних днів з моменту отримання заявки клієнта, зобов'язується надати клієнту в письмовому вигляді інформацію відносно можливості організації перевезення вантажу, вказаного в заявці. Інформація повинна включати в себе: тип автотранспортних засобів, державні номери автотранспортних засобів, напівпричепів, П.І.П., паспортні дані та конкретні телефони водіїв, а також копії документів, засвідчені підписом керівника експедитора та печаткою останнього, підтверджуючі право власності на транспортні засоби, які здійснюють перевезення, та/або копії документів, засвідчені підписом керівника експедитора та печаткою останнього, що підтверджують право експедитора користуватись такими транспортними засобами. У випадку погодження з умовами організації перевезення відповідного вантажу, клієнт направляє експедитору повідомлення з проханням виставити рахунок на оплату наданих послуг. Повідомлення клієнта, направлене експедитору у відповідності з даним пунктом, визнається сторонами як погоджені заявки та умови наданих послуг по організації перевезення вантажу, вказаного в заявці.

В матеріалах справи містяться заявки позивача на виконання перевезення автомобільним транспортом по договору № DL001047, які підписані та скріплені печатками сторін. Крім того, позивачем було надано рахунки виставлені експедитором клієнту по договору № DL001047.

Таким чином, послуги за договором № DL001047 та ціна за них була погоджена сторонами.

Відповідно до п. п. 5.1., 5.2. договору № DL001047, плата за надані експедитором послуги з організації перевезення відповідного вантажу узгоджується сторонами одночасно з узгодженням заявок. Плата за надані експедитором послуги може бути змінена тільки по взаємному узгодженню сторін.

Згідно п. 5.5. договору № DL001047, клієнт оплачує надані експедитором послуги в порядку, передбаченому відповідною заявкою. Строк оплати не може перевищувати 10 банківських днів з моменту підписання клієнтом акту приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п. п. 4.1., 4.3. договору № DL001047, клієнт засвідчує надані експедитором послуги по акту приймання-передачі підписаному уповноваженими представниками сторін. Акти приймання-передачі наданих послуг засвідчують надані послуги з організації перевозу вантажу по кожній узгодженій сторонами заявці. Акт приймання-передачі наданих послуг підписується клієнтом протягом 5 робочих днів з моменту закінчення наданих послуг та надання акту експедитором. У випадку обґрунтованого не підписання акту приймання-передачі клієнтом, ним складається даний документ з переліком необхідних доробок та строку їх виконання. У випадку відсутності заперечень по наданим послугам, клієнт зобов'язаний підписати акт приймання-передачі наданих послуг та один екземпляр надати експедитору.

Акти приймання - здачі виконаних транспортно-експедиторських послуг по договору № DL001047 за період: 05.01.2011 р. по 19.06.2012 р. на загальну суму 870550 грн. були підписані та скріплені печатками уповноважених представників сторін, що підтверджується даними актами, які містяться в матеріалах справи. В актах зазначено, що замовник претензій до експедитора не має.

Отже, позивачем прийнято належне виконання своїх обов'язків відповідачем за погодженою ціною послуг.

Позивачем вищезазначені акти приймання - здачі виконаних транспортно-експедиторських послуг по договору № DL001047 на суму 870550 грн. були оплачені в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивач не був позбавлений права перевірити всі необхідні документи на залучення третіх осіб при підписанні актів приймання - здачі виконаних транспортно-експедиторських послуг по договору № DL001047.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що сторонами було погоджено послуги надані замовнику експедитором по договору № DL001047 та їх суму, доказів висунення заперечень з приводу неналежно виконаних послуг чи невідповідності витрат по залученню третіх осіб, замовником не висувалось.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Запоріжтрансформатор" на рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2014 р. у справі № 908/1624/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 11.06.2014 р. у справі № 908/1624/14 залишити без змін.

Повний текст постанови суду складено 02.06.2015 р.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Гончар Т. В.