ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2015 р. Справа № 911/1921/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д. розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт», Київська обл., м. Бровари
про стягнення 125 077 293,33 грн.,
за участю представників:

позивача:Демченко О.В., довіреність №201 від 20.03.2015 року;
відповідача:не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» (відповідач про стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 100 000 000,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 15 044 657,53 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 375 342,47 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 846 346,10 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 361 643,84 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 92 783,23 грн., інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 4 374 193,52 грн., інфляційні збитки за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 982 326,64 грн., а загалом 125 077 293,33 грн. у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язання за кредитним договором №9-2014 від 08.01.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.05.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 21.05.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.05.2015 року розгляд справи було відкладено на 04.06.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 04.06.2015 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.01.2014 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Магніт» (позичальник) було укладено кредитний договір №9-2014 (договір) за умовами п. 1.1. якого, кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 100 000 000,00 гривень (надалі за текстом - кредит), а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим договором, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.1.3. договору, в редакції договору від 18.08.2014 року про внесення змін до кредитного договору №9-2014 від 08.01.2014 року, процентна ставка за користування кредитом з 08.01.2014 року по 31.08.2014 року - 22% річних, з 01.09.2014 року - 16,10% річних.

Пунктом 1.3. договору, встановлено кінцевий термні погашення кредиту позичальником - 06.01.2015 року.

Згідно з п. 2.2. договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році та календарна кількість днів у місяці, методом факт/факт.

Відповідно до п. 2.3. договору, проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитом. День видачі та день погашення кредиту враховуються як один день (при розрахунку процентів враховується день видачі кредиту, день погашення кредиту не враховується).

Проценти за користування кредитом позичальник сплчує щомісяця на рахунок №220, не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, та остаточно при погашенні кредиту (2.4. договору).

Згідно до п. 5.1. договору, кошти по кредиту надаються за заявками позичальника на одержання коштів (за формою, що викладена в додатку 1 до цього договору), після їхнього акцепту банком. Зобов'язання банку по кредитуванню в рамках даного договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають у момент акцепту заявки. Сума зобов'язань позичальника по кредиту може збільшуватися при акцепті банком наступних заявок, не перевищуючи при цьому максимальної суми ліміту, що передбачена в п. 1.1. та у відповідності до 6.1.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до цього договору зобов'язань (п. 15.4. договору).

15.10.2014 року між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Магніт» (позичальник)) було укладено договір про внесення змін до кредитного договору №9-2014 від 08.01.2014 року, за умовами п. 1 якого, проценти нараховані по 30.09.2014 року позичальник сплачує в строк до 15.11.2014 року.

Факт видачі кредитних коштів підтверджується заявкою на одержання коштів від 08.01.2014 рокуна суму 100 000 000,00 грн. копія, якої наявна в матеріалах справи. Таким чином, позивач, як кредитор, виконав свої зобов'язання перед відповідачем, як боржником за кредитним договором.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем порушенні умови договору, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 20.02.2015 року становить 125 077 293,33 грн. з яких: 100 000 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 15 044 657,53 грн. заборгованість за процентами, 3 375 342,47 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 846 346,10 грн. пеня за несвоєчасне погашення процентів, 361 643,84 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 92 783,23 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 4 374 193,52 грн. інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту, 982 326,64 грн. інфляційні збитки за несвоєчасне погашення процентів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 11, 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Доказів сплати заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом відповідач не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 100 000 000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 15 044 657,53 грн. заборгованості за процентами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім суми основної заборгованості, позивач звертається з вимогою про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 375 342,47 грн. за період з 08.01.2015 року по 20.02.2015 року та пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 846 346,10 грн. за загальний період згідно розрахунку з 18.11.2014 року по 20.02.2015 року.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 14.4. договору, за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання.

На підставі вказаних норм права та враховуючи, що розрахунок пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 375 342,47 грн. за період з 08.01.2015 року по 20.02.2015 року та пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 846 346,10 грн. за загальний період згідно розрахунку з 18.11.2014 року по 20.02.2015 року, доданий до позовної заяви, який проведений з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент нарахування пені, є вірним, вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 375 342,47 грн. за період з 08.01.2015 року по 20.02.2015 року та пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 846 346,10 грн. за загальний період згідно розрахунку з 18.11.2014 року по 20.02.2015 року, є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 361 643,84 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 92 783,23 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 4 374 193,52 грн. інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту, 982 326,64 грн. інфляційні збитки за несвоєчасне погашення процентів.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати кредиту та процентів за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 361 643,84 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 92 783,23 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 4 374 193,52 грн. інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту, 982 326,64 грн. інфляційних збитків за несвоєчасне погашення процентів.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 4.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013р. У випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Враховуючи, що відповідач не звільнений від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080,00 грн., відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 35, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Чкалова, буд. 3, код 32270732) на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, код 19017842) 100 000 000 (сто мільйонів) грн. 00 коп. простроченої заборгованості за кредитом, 15 044 657 (п'ятнадцять мільйонів сорок чотири тисячі шістсот п'ятдесят сім) грн. 53 коп. заборгованості за процентами, 3 375 342 (три мільйона триста сімдесят п'ять тисяч триста сорок дві) грн. 47 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 846 346 (вісімсот сорок шість тисяч триста сорок шість) грн. 10 коп. пені за несвоєчасне погашення процентів, 361 643 (триста шістдесят одну тисячу шістсот сорок три) грн. 84 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 92 783 (дев'яносто дві тисячі сімсот вісімдесят три) грн. 23 коп. 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 4 374 193 (чотири мільйона триста сімдесят чотири тисячі сто дев'яносто три) грн. 52 коп. інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту, 982 326 (дев'ятсот вісімдесят дві тисячі триста двадцять шість) грн. 64 коп. інфляційні збитки за несвоєчасне погашення процентів.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Чкалова, буд. 3, код 32270732) в доход державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 09.06.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак