ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 5021/1615/12
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Грейц К.В.
суддів:Бакуліної С.В., Глос О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015
у справі№ 5021/1615/12 господарського суду Сумської області
за скаргоюДержавного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів"
на діїДержавної виконавчої служби України
за позовомДержавного агентства резерву України
до Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів"
за участю третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державного підприємства "Златодар"
проповернення матеріальних цінностей та стягнення 11 000 743, 95 грн.,

у судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Кісіль А.В. - дов. № б/н від 10.02.15;

від третьої особи: не з'явились;

від ДВС: Кузьміна І.С. - дов. № 20-22/139 від 27.04.15;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 26.02.2015 у справі № 5021/1615/12 (суддя Лиховид Б.І.), залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 (судді: Медуниця О.Є., Хачатрян В.С., Шепітько І.І.), у задоволенні скарги № 148 від 10.02.2015 відповідача - Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" на дії Державної виконавчої служби України у справі № 5021/1615/12 відмовлено.

У касаційній скарзі Державне підприємство "Охтирський комбінат хлібопродуктів" просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 26.02.2015 у справі № 5021/1615/12 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у цій справі та прийняти нове рішення, яким визнати незаконними дії Державної виконавчої служби України по винесенню постанови від 26.01.2015 № 46219760 "Про відкриття виконавчого провадження" та скасувати постанову Державної виконавчої служби України від 26.01.2015 № 46219760 "Про відкриття виконавчого провадження", посилаючись на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, ст. 509, ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки ДВС України повинна була відмовити у відкритті виконавчого провадження з огляду на те, що рішенням господарського суду Сумської області від 12.03.2014 у справі № 5021/1615/12 було стягнуто з відповідача лише штраф та пеню (які не є основним зобов'язанням за договором), а відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Позивач та третя особа не скористалися своїм процесуальним правом на участь своїх представників в судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників відповідача та Державної виконавчої служби України, перевіривши правильність застосування господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Сумської області від 12.03.2014 у справі № 5021/1615/12 позов задоволено; зобов'язано Державне підприємство "Охтирський комбінат хлібопродуктів" повернути до державного резерву відсутні матеріальні цінності, а саме: пшеницю 2 кл. - 82,436 т, пшеницю 3 кл. - 4 035,141 т, пшеницю 4 кл. - 787,452 т, пшеницю 5 кл. - 114,722 т, жито групи А - 1 110,768 т, жито групи Б - 0,380 т; стягнуто з Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" до Державного бюджету України 8 706 068, 53 грн. штрафу, 2 294 675, 42 грн. пені.

25.03.2014 господарським судом Сумської області видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.03.2014 у справі № 5021/1615/12 про стягнення з ДП "Охтирський комбінат хлібопродуктів" до Державного бюджету України 8 706 068, 53 грн. штрафу, 2294675, 42 грн. пені.

26.01.2015 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України була винесена постанова ВП № 46219760 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу № 5021/1615/12, виданого 25.03.2014 господарським судом Сумської області про стягнення з Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" до Державного бюджету України 8 706 068, 53 грн. штрафу, 2 294 675, 42 грн. пені.

Вважаючи, що Державною виконавчою службою України порушено норми ч. 1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з тим, що рішенням господарського суду Сумської області від 12.03.2014 у справі № 5021/1615/12 передбачено стягнення лише штрафу і пені, а не грошового зобов'язання, Державне підприємство "Охтирський комбінат хлібопродуктів" звернулось до господарського суду Сумської області зі скаргою на дії Державної виконавчої служби України, в якій просило визнати незаконними дії Державної виконавчої служби України з винесення постанови від 26.01.2015 № 46219760 "Про відкриття виконавчого провадження" та скасувати постанову Державної виконавчої служби України від 26.01.2015 № 46219760 "Про відкриття виконавчого провадження", обгрунтовуючи свої вимоги нормами ст. 509, ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження".

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії Державної виконавчої служби України, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що: по-перше, після прийняття господарським судом рішення щодо стягнення з боржника штрафних санкцій за неналежне виконання договірних зобов'язань, у боржника виникає зобов'язання вже не за договором, а за рішенням господарського суду (яке відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковим на всій території України); по-друге, державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови не було порушено норми Закону України "Про виконавче провадження" щодо підвідомчості виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень, оскільки зобов'язання за рішенням господарського суду Сумської області є грошовим і становить більше десяти мільйонів гривень.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки господарських судів попередніх інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги на дії державної виконавчої служби законними і обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 115, 116 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження"; виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом; після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України покладається виконання рішень, за якими: 1) боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, вищі чи центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; 2) сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Як встановлено господарськими судами та підтверджено матеріалами справи, загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з боржника за рішенням господарського суду Сумської області від 12.03.2014 у справі № 5021/1615/12 (наказ господарського суду Сумської області від 25.03.2014 про примусове виконання рішення) становить 11 000 743, 95 грн., тобто більше десяти мільйонів гривень.

Доводи скаржника про те, що штрафні санкції та пеня не є основним зобов'язанням за договором, у зв'язку з чим не підлягають застосуванню норми ч. 1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" щодо підвідомчості виконавчих проваджень, цілком правомірно не було взято до уваги господарськими судами першої та апеляційної інстанцій, оскільки у ч. 1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" йдеться про підвідомчість виконавчих проваджень щодо виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень, а господарськими судами встановлено, що загальна сума зобов'язання, яке виникло у відповідача за рішенням господарського суду Сумської області у справі № 5021/1615/12, становить 11 000 743, 95 грн.

З огляду на викладене, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 5021/1615/12 відповідає вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Охтирський комбінат хлібопродуктів" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 5021/1615/12 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 у справі № 5021/1615/12 - без змін.

Головуючий К.В. Грейц

Судді: С.В. Бакуліна

О.І. Глос