ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015 р. Справа№ 914/987/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Український науково - дослідний інститут поліграфічної промисловості імені Т.Г.Шевченка" кооперативного підприємства Державної акціонерної компанії "Укрвидавполіграфія", м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВА", м.Львів

про: стягнення 22 030,36 грн.

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Струтинська Д.С. - представник (довіреність від 18.03.15р.);

від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні 25.05.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Приватним акціонерним товариством "Український науково - дослідний інститут поліграфічної промисловості імені Т.Г.Шевченка" кооперативного підприємства Державної акціонерної компанії "Укрвидавполіграфія" (м.Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВА" (м.Львів) про стягнення 22 030,36 грн.

Ухвалою суду від 30.03.15 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 16.04.15р. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обов'язковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

В судове засідання 16.04.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Розгляд справи відкладено на 14.05.2015 року.

В судове засідання 14.05.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, надав докази виставлення відповідачу рахунків у відповідності до п. 4.10 договору, позовні вимоги підтримав.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив повторно, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Розгляд справи відкладено на 25.05.2015 року

В судове засідання 25.05.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив в черговий раз, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

01.01.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Український науково - дослідний інститут поліграфічної промисловості імені Т.Г.Шевченка" кооперативного підприємства Державної акціонерної компанії "Укрвидавполіграфія" (орендодавцем згідно договору, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕВА" (орендарем згідно договору, відповідачем у справі) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 137-13, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 20,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 4, на третьому поверсі будинку, що перебуває на балансі орендодавця.

01.01.2013 року орендар прийняв приміщення кімнати № 303 площею 20,2 м2, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 4.4. договору № 137-13, орендна плата сплачується орендарем щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок орендодавця на підставі наданих ним реквізитів.

Строк дії договору сторони визначили з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року (п.11.1 договору).

01.01.2014 року Приватне акціонерне товариство "Український науково - дослідний інститут поліграфічної промисловості імені Т.Г.Шевченка" кооперативного підприємства Державної акціонерної компанії "Укрвидавполіграфія" (орендодавець згідно договору) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВА" (орендар згідно договору) уклали договір оренди нежитлового приміщення № 137-14, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 20,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 4, на третьому поверсі будинку, що перебуває на балансі орендодавця.

Відповідно до п. 4.4. договору № 137-14, орендна плата сплачується орендарем щомісячно не пізніше 05 числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок орендодавця на підставі наданих ним реквізитів

Строк дії договору сторони визначили з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року (п.11.1 договору).

Відповідно до п.п. 2.2.3 договорів №137-13 В від 01.01.2013 р. та №137-14 В від 01.01.2014 р. про відшкодування витрат орендодавця на утримання нежитлового приміщення та надання комунальних послуг орендарю, орендар зобов'язався сплачувати рахунки орендодавця або організації, що обслуговує будівлі, за обслуговування та утримання будівлі і прибудинкової території, а також за комунальні послуги протягом 3 днів після їх утримання, але не пізніше 10 та 5 числа кожного місяця відповідно.

26.06.2014 року орендар звернувся до орендодавця із заявою про розірвання договору оренди з 01.07.2014 року у зв'язку із важким фіінансовим становищем.

30.06.2014 р. сторонни підписали угоду про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №137-14 від 01.01.2014 р. з 01.07.2014 р.

Згідно акту здавання - приймання приміщень від 01.07.2014 р., орендар передав, а орендодавець прийняв орендоване приміщення.

В зв'язку з наявністю заборгованості у відповідача перед позивачем в розмірі 22030,36 грн. станом на 30.06.2014 р., що підтверджується наявним актом звірки взаєморозрахунків, позивач звернувся в позовом про стягнення вказаної суми заборгованості.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з п. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч.3 ст.285 ГК України, орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Матеріалами справи підтверджено факт несвоєчасної сплати відповідачем орендної плати, витрат орендодавця на утримання нежитлового приміщення та комунальних послуг, що зумовило виникнення у останнього заборгованості перед позивачем в розмірі 22030,36 грн.

Докази погашення відповідачем вказаної суми боргу в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВА" (79005, м.Львів, вул.Туган-Барановського, 9А кв. 37, ідентифікаційний код 20775022) на користь Приватного акціонерного товариства "Український науково - дослідний інститут поліграфічної промисловості імені Т.Г.Шевченка" кооперативного підприємства Державної акціонерної компанії "Укрвидавполіграфія" (79026, м.Львів, вул. В.Великого, 4, ідентикаційний код 02477019) 22030,36 грн. основного боргу та 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 02.06.2015 р.

Суддя Король М.Р.