ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Справа № 907/886/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів:Демидової А.М., Воліка І.М. (доповідача), Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на рішеннявід 24.11.2014
господарського суду Закарпатської області
та на постанову від 18.03.2015
Львівського апеляційного господарського суду
у справі№ 907/886/14
господарського суду Закарпатської області
за позовом Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
простягнення 9677,19 грн.
В судове засідання прибули представники сторін:
позивачане з'явились;
відповідачаОСОБА_5 (дов. від 03.02.2015 № 229);
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач - Публічне акціонерне товариство "Закарпаттяобленерго" (надалі - ПАТ "Закарпаттяобленерго") звернулося до господарського суду із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (надалі - ФОП ОСОБА_4) про стягнення 9677,19 грн., з яких 8436,07 грн. збитки, 211,91 грн. - 3% річних та 1029,20 грн. - інфляційні витрати.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 24.11.2014 у справі № 907/886/14 (суддя Бобрик Г.Й.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 (колегія суддів: Мельник Г.І. - головуючий, судді - Михайлюк О.В., Новосад Д.Ф.), позов задоволено частково; стягнуто з ФОП ОСОБА_4 на користь ПАТ "Закарпаттяобленерго" суму 8436,07 збитків та 1687,21 на відшкодування сплаченого судового збору; в решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленими судовими актами судів попередніх інстанцій, відповідач - ФОП ОСОБА_4 звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Закарпатської області від 24.11.2014 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 скасувати, і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій неналежним чином досліджено обставини справи, чим допущено порушення норм матеріального та процесуального права, і зокрема, ст. ст. 47, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), пунктів 3.3., 3.7., 6.42. Правил користування електричною енергією, затверджених потстановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996, що є підставою для скасування оскаржуваних судових актів.

Позивач у відзиві на касаційну скаргу запрерчив проти її доводів та просив залишити оскаржувані судові акти без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, представника відповідача та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач здійснює постачанння електроенергії для забезпечення потреб електроустановок відповідача на підставі Договору про постачання електричної енергії № Р06/13-3229 від 24.03.2009.

08.02.2013 представниками позивача ПАТ "Закарпаттяобленерго" проведено перевірку дотримання споживачем електроенергії - ФОП ОСОБА_4 вимог Закону України "Про електроенергетику" та Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ) за адресою: АДРЕСА_1 (магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1"), за результатами якої складений Акт про порушення ПКЕЕ № 103072, в якому зафіксовано факт пошкодження на розрахунковому засобі обліку пломб з відбитками тавр про повірку засобу обліку; спожита таким чином електрична енергія не враховувалася та не сплачувалася відповідачем. Акт складено у присутності представника Споживача (відповідача), з врученням одного примірника та повідомленням про те, що 28.02.2013 відбудеться розгляд комісією Постачальника акту про порушення ПКЕЕ.

Відповідно до пункту 9 Акту про порушення № 103072 від 08.02.2013 прилад обліку було знято, упаковано у пакет, який опломбовано пломбою № 57052546 та вилучено представниками енергопостачальника, що підтверджується Актом опломбування від 08.02.2013.

Актом-повідомленням про направлення на експертизу лічильника електроенергії № 39 від 12.02.2013, повідомлено споживача ОСОБА_4 про те, що на підставі Акту про порушення № 103072 від 08.02.2013 енергопостачальник направляє на експертизу знятий лічильник електроенергії.

За результатами проведеної експертизи встановлено, що заводський лічильник № 0051085 типу НІК 2301 АП2, 2007 року допуску, пломба ДП+ ОТК IV кв. 2007 року, не придатний для подальшої експлуатації. Пломби ДП - пошкоджені, порушена цілісність пломбувальних вушок, що підтверджується Актом проведення експертизи лічильника електроенергії № 140 від 18.02.2013. Даний акт підписаний комісією ПАТ "Закарпаттяобленерго", інженером 1-ї категорії відділу метрології ДП "Закарпаттястандартметрології" Бабіла В. В. та представником споживача, без жодних зауважень.

28.02.2013 відповідач на засідання комісії не з'явився, причин неяки не повідомив, у зв'язку з чим засідання комісії по розгляду Акту № 103072 від 08.02.2013 не відбулося. 09.09.2013 Ужгородський МРЕМ повторно надіслно відповідачу лист № 709/01-02, яким повідомлено про дату засідання комісії з розгляду актів про порушення, а саме 26.09.2013 року, що підтверджується фіскальним чеком № 0697 від 12.09.2013. Проте, відповідач повторно не з'явився на засідання комісії, причин неявки не повідомив. У зв'язку з повторною неявкою відповідача на засідання комісії та не повідомлення поважності причин такої неявки, засідання комісії та визначення обсягу недоврахованої електричної енергії і суми завданих відповідачем збитків проведено без участі відповідача.

Таким чином, на підставі Акту про порушення № 103072 від 08.02.2013 комісією Ужгородського МРЕМ прийняте рішення, оформлене протоколом № 38 від 26.09.2013, згідно якого проведено нарахування ФОП ОСОБА_4 обсягу та вартості необлікованої електроенергії за термін з 10.08.2012 по 08.02.2013 та визначено суму збитків. За цей період відповідачу виписано рахунок щодо сплати збитків на суму 8436,07 грн., який надісланий на адресу відповідача поштою та повідомлено, що нарахована сума повинна бути оплачена до 25.10.2013.

Відповідач виставлений рахунок у встановлений строк не оплатив, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення завданих збитків у сумі 8436,07 грн., а також нарахованих на суму заборгованості 3% річних у сумі 211,91 грн. та інфляційні витрати у сумі 1029,20 грн.

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу України до особи, яка порушила зобов'язання у господарських правовідносинах, можливе застосування тільки тих оперативно господарських санкцій, застосування яких передбачено договором.

Статтею 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Крім того, взаємовідносини, які виникають в процесі купівлі, продажу електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 (з наступними змінами та доповненнями), дія яких поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушенням в електроенергетиці, зокрема, є пошкодження приладів обліку.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що факт порушення ПКЕЕ встановлено Актом про порушення № 103072 від 08.02.2013, який складено в присутності споживавча, без будь-яких заперечень; відповідач неодноразово належним чином повідомлявся про дату засідання комісії відповідно до пункту 6.42. ПКЕЕ; рішенням комісії прийняте з урахуванням пунктів 6.42, 2.1., 3.31., 3.32. ПКЕЕ; розрахунок необлікованої електроенергії внаслідок допущеного споживачем порушення здійснено у відповідності до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562; заперечення по рішенню комісії відповідач не подавав, рішення не оскаржував. За таких обставин, суд дійшов висновку, що обсяг недоврахованої електричної енергії, використаний відповідачем, але не врахований розрахунковими засобами обліку, у зв'язку з його пошкодженням, є збитками позивача через порушення відповідача, оскільки за умовами укладеного між сторонами договору саме на відповідача покладено відповідальність за збереження цілісності приладу обліку, а тому збитки завдані позивачу підлягають стягненню з відповідача у розмірі 8436,07 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 211,91 грн. та інфляційних втрат у сумі 1 029,20 грн. за період прострочення з листопада 2013 року по вересень 2014 року відмовлено з посиланням на те, що вини є похідними від основної суми.

Вищий господарський суд України вважає такі висновки господарських судів передчасними з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3.3. ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. При цьому в підпункті 26 пункту 10.2. ПКЕЕ на споживача електричної енергії покладений обов'язок забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування.

Згідно з пунктом 3.7. ПКЕЕ, місце та умови встановлення розрахункових засобів обліку визначаються згідно з ПУЕ та проектними рішеннями.

З урахування вищенаведених приписів, судами не досліджувалось питання щодо розміщення розрахункового засобу згідно з вимогами проектної документації, розробленої на підставі технічних умов від 07.12.2007 №562/2007-Ю.

Згідно з положеннями пункту 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Судами не досліджувались обставини щодо належного повідомлення споживача про час і дату засідання комісії, з урахуванням законодавчих приписів та отримання такого рішення споживачем. Крім того судами не наведено обгрунтування підстав відмови у задоволденні 3% річних та інфляційних.

Наведене свідчить про те, що в процесі перегляду справи апеляційний суд, як і суд першої інстанції, припустилися неповноти щодо встановлення обставин справи. У цьому зв'язку оскаржувані рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа має бути передана на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду необхідно взяти до уваги викладене та вирішити спір у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 та рішення господарського суду Закарпатської області від 24.11.2014 у справі № 907/886/14 скасувати.

Справу № 907/886/14 направити на новий розгляд до господарського суду Закарпатської області в іншому складі суду.

Головуючий, суддя А.М. Демидова

Судді : І.М. Волік

С.Р. Шевчук