ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.05.15р. Справа № 904/2601/15

За позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "КРИСТАЛ", с. Ілляшівка, Тростянецького району, Вінницької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА", м. Дніпропетровськ

про визнання договору недійсними пунктів договору купівлі-продажу

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Чоловський О.М., дов. № б/н від 14.03.2015року.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Кристал" (надалі Позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (надалі Відповідач), в якому просить суд визнати недійсними пункти 4.6., 4.7., 4.8., 7.2. та 7.3., укладеного між сторонами Договору купівлі-продажу № 13247 від 12.03.2014 року.

Заявлений позов, мотивовано тим, що спірний договір купівлі-продажу є договором приєднання, в зв'язку з чим, положення пунктів 4.6., 4.7., 4.8., 7.2. та 7.3. цього договору, які передбачають односторонню зміну постачальником (Відповідачем) умов договору, а також вимагають від одержувача товару (Позивача) сплати непропорційно великого розміру санкцій у разі відмови від договору і не встановлюють аналогічної санкції для Відповідача, суперечать ч. 2 ст. 207 ГК України, що є підставою для визнання зазначених положень договору недійсними. Крім того, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивач зазначає, що умови пунктів 7.2., 7.3. Договору, фактично підпадають під визначення пені, та відповідно разом із п. 7.1. Договору передбачають подвійне стягнення пені, що не узгоджується з приписами ст. 61 Конституції України.

Водночас, Позивача зазначає, що встановлені п. 7.2, 7.3. Договору проценти за користування товарним кредитом, а також одностороннє застосування індексації вартості поставленого товару на рівні курсової різниці гривні по відношенню до іноземної валюти в умовах різкого падіння економіки та знецінення грошової одиниці України, призводять до непропорційно великого розміру збільшення вартості товару і непропорційно великих санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язання, а відтак порушують загальні засади цивільного законодавства, якими є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідач проти позову заперечує, вважає безпідставним доводи Позивача стосовно того, що спірний договір купівлі-продажу є договором приєднання, адже, матеріали справи не містять доказів в підтвердження того, що Позивач був позбавлений можливості приймати участь у розробці умов спірного договору. Заперечуючи проти заявленого позову, Відповідач вказує на хибність позиції Позивача стосовно того, що передбачені умовами договору проценти за користування товарним кредитом, підпадають під поняття пені. Щодо індексації суми вартості товару, на думку Відповідача вказані умови договору не суперечать положенням ГК України та ЦК України, які передбачають можливість такої зміни ціни товару.

В засіданні суду 20.05.2015 року оголошувалася перерва до 27.08.2015 згідно ст. 77 ГПК України.

Представник Відповідача в судове засідання після оголошення перерви не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 27.05.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, який був присутній в попередніх судових засіданнях, суд -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2014 року між Позивачем (Покупцем) та Відповідачам (Продавцем) укладено договір купівлі-продажу № 13247 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Продавець зобов'язується передати, а Покупець зобов'язується прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив (надалі - товар), відповідно до умов даного Договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Відповідно до п. 3.1. Договору конкретний асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати Товару наведені в Специфікаціях до даного Договору. Специфікації є невід'ємною частиною даного Договору. Ціна Товару встановлена по домовленості Сторін, а Сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - Долар США. Оплата Товару (виконання зобов'язання) передбачено у гривні, згідно розділу 4 цього Договору.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що товарний кредит з відстрочкою платежу по даному Договору надається на умовах сплати 0,01 % річних за користування Товар кредитом, якщо інший розмір процентів не встановлений умовами оплати Товару по специфікації до Договору. Товарний кредит наданий Продавцем Покупцю в межах строків визначених Умовами оплати Товару у Специфікації - є строком правомірного користування товар кредитом. Користування товарним кредитом за межами строків встановлених Умовами оплати Товару - є неправомірне користування; Покупцем товарним кредитом. У разі несвоєчасної сплати товарного кредиту, Покупець продовжує користуватись товарним кредитом (неправомірне користування) по ставці згідно п. 7.2. (протягом 10-ти календарних днів), а далі по ставці згідно п. 7.3. Договору.

Відповідно до п. 4.3. Договору нарахування процентів по договору здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості Товару, що передавався на ум товарного кредиту, за період: з моменту фактичного відвантаження Товару до моменту сплати Покупцем суми вартості Товару отриманого на умовах товарного кредиту. Момент фактичного відвантаження товару - дата вказана у видатковій накладній. Якщо буде мати місце факт, що передбачений п. 4.7., 4.8. даного Договору, то відповідно і нарахування процентів за користування товарним кредитом здійснюєш уже проіндексовану згідно п. 4.7. чи п. 4.8. суму вартості Товару (боргу) по Договору, тобто на ПСП.

При розрахунку процентів день надання та погашення Товарного кредиту вважається як один день, при цьому день надання Товар кредиту не включається до розрахунку, а день погашення - включається. При розрахунку процентів кількість днів в місяці приймається фактичну кількість днів, а в році - 365. У випадку прострочення погашення Товарного кредиту, проценти нараховуються на заборгованості по Товарному кредиту і за весь період прострочення, до дати його повного фактичного погашення. Дата повного фактичного погашення (оплати заборгованості по товарному кредиту) вважається - дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця у сумі, яка дорівнює заборгованості Покупця по Товарному кредиту. (п. 4.4. Договору).

Згідно п. 4.5. Договору сплата процентів за користування товарним кредитом здійснюється Покупцем у строк, який визначається:

- датою погашення (сплати) товарного кредиту, що визначена Умовами оплати Товару у Специфікації, а при наявності несвоєчасного погашення заборгованості за Товарним кредитом (неправомірне користування), сплата процентів здійсню Покупцем щоденно і по дату фактичного погашення товарного кредиту;

- датою фактичного дострокового погашення товарного кредиту, у випадку дострокового погашення товарного кредиту; Товар вважається оплаченим Покупцем у момент надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Оплата вартості Товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились та узгодили зміну ціни на Товар в мажах періоду часу, що вказаний у п. 4.7. та згідно способів викладених у пунктах 4.7., 4.8., Договору. (п. 4.6. Договору).

Згідно з пунктом 7.2 Договору, якщо Покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, на прострочену суму нараховуються 35 процентів річних за користування товарним кредитом від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, та протягом 10-ти календарних днів, тобто до моменту, коли починає діяти процентна ставка, визначена в п. 7.3 Договору купівлі-продажу, а саме, якщо Покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 350 процентів річних за користування товарним кредитом.

Звертаючись з позовом про визнання недійсними пунктів 4.6., 4.7., 4.8., 7.2. та 7.3. договору купівлі-продажу, Позивач зазначає, що зазначені положення спірного договору, як договору приєднання, передбачають односторонню зміну постачальником (Відповідачем) умов договору, а також вимагають від одержувача товару (Позивача) сплати непропорційно великого розміру санкцій у разі відмови від договору і не встановлюють аналогічної санкції для Відповідача, а відтак, в силу приписів ч. 2 ст. 207 ГК України, відповідні умови підлягають визнанню недійсними.

Згідно приписів ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Тобто, необхідною ознакою договору приєднання є не самий факт того, що одна сторона не приймала участі у визначенні умов конкретного договору, а відсутність можливості для цієї сторони приймати таку участь.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду доказів в підтвердження того, що він намагався взяти участь у визначенні умов спірного договору, в тому числі шляхом складання протоколу розбіжностей щодо запропонованих умов цього правочину, а отже, у суду відсутні підстави для кваліфікації спірного договору, як договору приєднання, та відповідно підстави для застосування до вказаного правочину положень норм про договір приєднання, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема, ч. 2 ст. 207 ГК України.

Стосовно доводів Позивача щодо умов п. 7.2., 7.3. Договору, які на його думку фактично підпадають під визначення пені, та відповідно разом із п. 7.1. Договору передбачають подвійне стягнення пені, слід зауважити, що положення зазначених пунктів договору, хоча і включені до розділу "Правові наслідки порушення умов Договору", але за своєю правовою природою є умовами, які визначають розмір плати за користування товарним кредитом, в різні періоди користування коштами, а не відповідальність у вигляді пені за порушення термінів оплати, як-то передбачено п. 7.1. даного Договору.

Щодо встановлення умовами договору індексації вартості поставленого товару на рівні курсової різниці гривні по відношенню до іноземної валюти, то у відповідності до положення ст.ст. 524, 533 ЦК України, такі умови не суперечать вимогам чинного законодавства, що виключає підстави для визнання їх недійсними.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені Позивачем вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Позивача.

Керуючись, ст.ст. 4, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 02.06.2015

Суддя О.В. Ліпинський