РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015Справа №910/1161/15-г
Колегія суддів у складі головуючого судді Мудрого С.М., суддів Карабань Я.А, Князькова В.В., розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця Рихальської Лариси Василівни

до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про зобов'язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Крейдін С.О. - представник за довіреністю № 1384 від 05.06.2014 року;

Рихальська Л.В. - паспорт серії ВМ 1687255, виданий Новоград-Волинським МРВ УМВС України в Житомирській області. 24 грудня 1998 року.

від відповідача: не з'явився.

встановиЛА:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги фізичної особи-підприємця Рихальської Лариси Василівни до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про зобов'язання вчинити дії.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.06.2008 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» укладено кредитний договір №14/к-08.

2010 році листом позивач була повідомлена про зміну кредитора з ТОВ «Укрпромбанк» на АТ «Дельта Банк», у зв'язку з чим всі платежі по кредитному договору необхідно спрямовувати на рахунок відповідача.

У зв'язку з відсутністю можливості сплачувати гривневий кредит в гривні, а не у валюті, позивач звернулася до суду з вимогами:

- зобов'язати відповідача АТ «Дельта Банк» виконувати умови кредитного договору №14/К-08 від 24 червня 2008 року в частині валюти кредиту, та надати можливість сплачувати кредит відповідно до встановленого сторонами графіку в Додатку №1 до договору;

- в зв'язку з тим, що позивач не з своєї волі сплачував кредит в доларах США, зобов'язати АТ «Дельта Банк» здійснити перерахунок заборгованості по кредиту, з урахуванням різниці курсу долара США до гривні на момент сплати;

- зобов'язати відповідача, в зв'язку з перерахунком заборгованості з урахуванням різниці курсу валют, внести зміни до графіка погашення кредиту.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.01.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.02.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.02.2015 року розгляд справи відкладено на 24.02.2015 року, у зв'язку неявкою позивача у судове засідання.

У судових засіданнях оголошувались перерви.

06.04.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав пояснення по справі, відповідач - документи по справі.

У судовому засіданні 06.04.2015 року суд повторно зобов'язав відповідача надати суду оригінал кредитної справи по фізичній особі-підприємцю Рихальській Ларисі Василівні для огляду у судовому засіданні та належним чином завірену копія для залучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.04.2015 року призначено колегіальний розгляд справи № 910/1161/15-г.

За результатами автоматичного розподілу, розгляд справи № 910/1161/15-г доручено здійснювати колегіально у складі: головуючий суддя Мудрий С.М., судді Карабань Я.А., Князьков В.В.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.04.2015 року розгляд справи призначено на 19.05.2014 року.

19.05.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, вимоги суду не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення № 011.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

24.06.2008 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (банк) та фізичною-особою підприємцем Рихальською Ларисою Василівною (позичальник) укладено кредитний договір №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.1.1 договору банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію та в її межах надає кредитні кошти (надалі - кредит) на наступних умовах:

ліміт кредитування - еквівалент 530 000,00 грн., що змінюється відповідно до Графіка зменшення ліміту кредитування, наведеного у додатку №1 до цього договору;

валюта ліміту кредитування - українська гривня;

валюта кредитування - українська гривня, долар США, євро;

строк кредитної лінії - з 24 червня 2008 року по 22 червня 2018 року включно,

процентна ставка: у гривні - 21,8% річних; у доларах США - 15% річних, у євро - 14% річних.

Згідно з п.4.1 договору повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із своїх поточних рахунків на відповідні позичкові рахунки у валютах фактичної заборгованості за кредитом, згідно з графіком зменшення ліміту кредитування (додаток №1 до цього договору), а у випадку, якщо такий не був укладений - не пізніше останнього строку кредитної лінії, передбаченого п.1.1 цього договору.

30.06.2010 року між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань Укпромбанку на користь Дельта банку.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Листом повідомлено позивача про здійснення з 01.07.2010 року зміни кредитора у зобов'язанні, що діють на підставі кредитного договору №14/К-08 від 24.06.2008р. та повідомлено рахунки на які необхідно спрямовувати платежі по кредитному договору.

Факт надання кредитних коштів по договору сторонами в судовому засіданні не заперечувався. Проте, позивач стверджує, що кредит надавався у гривні, а відповідач - у доларах США. У зв'язку з чим, порушується право позивача, оскільки відповідач вимагає сплачувати кредит в іноземній валюті, а не по графіку.

В обґрунтування своїх твердження щодо надання кредиту в гривні позивач зазначає, що ним 12.05.2008 року надано заяву на отримання кредиту в якій зазначено: валюта кредиту - гривня, строк кредиту - 120 місяців, сума кредиту, яка запитується - 600 000,00 грн.

Також, позивач зазначає, що підтвердженням факту отримання коштів в гривні є встановленого сторонами графіку зменшення ліміту (додаток №1 до кредитного договору №14/К-08 від 24.06.2008р.), який також в гривні.

В свою чергу, відповідач зазначає, що кредит наданий в доларах в розмірі 109 000,00 дол. США у еквіваленті 530 000,00 грн. та на підтвердження зазначеного надав виписку з особового рахунку позивача (з дати відкриття до 03.09.2009) де зазначено, що 25.06.2008 року видано кредит на поповнення обіговими коштами зг кред дог 14/К-08 від 24.06.08р. в розмірі 109 000,00 дол. США. Надано заяву позивача про отримання траншу (копію) в сумі 109 000,00 доларів США та 2-а розпорядження на відкриття рахунків клієнту (контрагенту) ТОВ «Укрпромбанк» від 24.06.2008 року для надання кредиту: в одному зазначено 109 285,11 доларів США, а в другому - 530 000,00 грн.

В судових засіданнях 16.03.2015 року та 06.04.2015 року суд зобов'язав відповідача надати оригінали кредитної справи по фізичній особі-підприємцю Рихальській для огляду в судому засіданні та належним чином завірену копію для залучення до матеріалів справи.

Проте, відповідачем оригінали кредитної справи не надано та в судове засіданні 19.05.2015 року представник не з'явився та причини неявки не повідомив.

Як вбачається з наданої відповідачем копії заяви на отримання траншу в розмірі 109 000,00 доларів США вона підписана позивачем, проте написана не власноруч.

Крім того, в судових засіданнях Рихальська Л.В. зазначила, що надану відповідачем заяву про надання траншу в розмірі 109 000,00 доларів США не підписувала. А також, надала листи (щодо ознайомлення з оригіналами документів), з яких вбачається, що позивач неодноразово зверталась до керівництва ПАТ «Дельта Банку», про що свідчить заява на ім'я Голови ради директорів від 28.02.2013 року, та від 07.05.2014 року. У відповідь листом вих..№05-1201304 від 29.03.2013 року, відповіли, що до АТ «Дельта Банк» дані документи не передавалися, і надано копії документів, і порадили звернутись з цим питанням в Укрпромбанк. Звернувшись до ліквідатора Укрпромбанку, позивачу листом від 03.10.2013 року повідомили, що всі документи передано до ПАТ «Дельта Банк» відповідно до договору №1620 від 30.06.2010 року, а також зазначено, що під час перебування у стані ліквідації технічні можливості щодо надання руху коштів за рахунками відсутні.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезачене, суд не може розціни копію заяви про надання траншу в розмірі 109 000,00 доларів США як належний та допустимий доказ, що підтверджує видачу кредиту в доларах США.

Також, відповідачем не надано на вимогу суду оригінал договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року.

А у витягу з додатку до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку від 30.06.2010 року зазначено, кредитний договір №14/К-08 від 24.06.08, боржник Рихальська Лариса Василівна ФОП, кінцевий термін погашення кредиту - 22.06.15, загальний розмір грошового зобов'язання за кредитним договору у валюті кредиту (сума за договором) 530 000,00 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що судом встановлено, що позивачу видано кредит в гривні, а також, що строк його дії не закінчився, та договір повинен виконуватися, тому вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача виконувати умови договору в частині валюти кредиту та надати можливість сплачувати кредит відповідно до встановленого сторонами графіку в додатку №1 до договору є обгунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Оскільки, позивачем не надано докази всіх його оплат на користь відповідача на виконання умов кредитного договору №14/К-08 від 24.06.2008 року платежів в іноземній валюті, тому вимоги позивача щодо зобов'язання АТ «Дельта Банк» здійснити перерахунок заборгованості по кредиту, з урахуванням різниці курсу долара США до гривні на момент сплати та зобов'язання відповідача, в зв'язку з перерахунком заборгованості з урахуванням різниці курсу валют, внести зміни до графіка погашення кредиту є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень статті 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок, 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) виконувати умови кредитного договору №14/К-08 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 24 червня 2008 року в частині валюти кредиту, та надати фізичній особі-підприємцю Рихальській Лариси Василівні (11700, Житомирська обл., місто Новоград-Волинський, вул. Ушакова, будинок 17, квартира 8) можливість сплачувати кредит відповідно до встановленого графіку в додатку №1 до договору.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, будинок, 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) на користь фізичної особи-підприємця Рихальської Лариси Василівни (11700, Житомирська обл., місто Новоград-Волинський, вул. Ушакова, будинок 17, квартира 8) судовий збір в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 08.06.2015 року.

Головуючий суддя С.М. Мудрий

Судді Я.А. Карабань

В.В. Князьков