ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015 року Справа № 5013/1233/11

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Виноградник О.М. ( доповідач)

суддів: Джихур О.В., Вечірко І.О. (зміни у складі колегії суддів на підставі розпорядження секретаря судової палати від 20.05.2015р.)

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

за участю прокурора: Барчук А.Б., посв. № 000865 від 17.08.2012р.;

Представники сторін:

позивача - не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

відповідача - ОСОБА_1., директор, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Устинівським РВ УМВС України в Кіровоградській області від 13.02.2009р.;

відповідача - Тарасюк В.М., ордер серії КС № 44174 від 20.05.2015р.;

третьої особи (1, 2) - не з`явились; про час та місце судового засідання повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства Агрофірми «Центр», с.Садки Устинівського району Кіровоградської області

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012 року у справі № 5013/1233/11

за позовом прокурора Устинівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Криничненської сільської ради, с.Криничне Устинівського району Кіровоградської області

до відповідача Приватного підприємства Агрофірми «Центр», с.Садки Устинівського району Кіровоградської області

третя особа/1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області, м.Кіровоград

третя особа/2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Устинівська районна державна адміністрація Кіровоградської області, смт.Устинівка Кіровоградської області

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди в сумі 1 936 400,00 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 26.09.2011р. (суддя Шевчук О.Б.) було відмовлено в позові прокурору Устинівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Криничненської сільської ради до приватного підприємства Агрофірми «Центр» с.Садки Кіровоградської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, м.Кіровоград та Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, смт.Устинівка Кіровоградської області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди в сумі 1 936 400,00 грн. (а.с.133-139, т.2).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. (повний текст складено 26.03.2012р.) по цій справі (колегія суддів: головуючий - Євстигнеєв О.С., судді - Бахмат Р.М., Лотоцька Л.О.) апеляційну скаргу прокурора Устинівського району Кіровоградської області задоволено, вищезазначене рішення господарського суду скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задоволені в повному обсязі, зобов`язано ПП Агрофірму «Центр» с.Садки Кіровоградської області звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 96,8 га, розташовану на території заказника загальнодержавного значення «Садківський степ» і привести зазначену земельну ділянку у придатний до використання стан; стягнено з відповідача на користь Криничненської сільської ради 1 936 400,00 грн. шкоди; стягнено з відповідача на користь державного бюджету України 389 283,50 грн. державного мита за розгляд справи в місцевому господарському суді і судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку і 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.137-139, т.3).

Постановою Вищого господарського суду України від 22.06.2012р. по цій справі касаційну скаргу ПП Агрофірми «Центр» - залишено без задоволення; постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. - залишено без змін (а.с.33-35, т.4).

Вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014р. по справі № 400/176/14-к (суддя Шаєнко Ю.В.) був виправданий ОСОБА_1 - засновник та директор ПП Агрофірми «Центр» у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.252, ч.2 ст.197-1 КК України; залишений без розгляду цивільний позов відділу Держкомзему в Устинівському районі Кіровоградської області про стягнення з керівника ПП Агрофірми «Центр» шкоди в сумі 943 523 грн. за самовільне зайняття земель заповідного фонду (а.с.186-201, т.5).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.03.2015р. (провадження № 11/781/26/15) вищезазначений вирок в частині виправдання ОСОБА_1 залишений без змін (а.с.177-185, т.5). Отже, вирок по справі № 400/176/14-к набув законної сили.

В зв`язку з цими обставинами 25.03.2015р. (нарочно, через канцелярію суду) до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного підприємства Агрофірми «Центр» (відповідача) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду апеляційної інстанції від 20.03.2012р., що підтверджується відбитком штампу канцелярії на першому аркуші заяви (а.с.150, т.5).

В зазначеній заяві відповідач посилався, зокрема, на те, що під час розгляду цієї справи не були задоволені клопотання прокурора Устинівського району від 16.01.2012р. та від 15.03.2012р. щодо зупинення провадження у справі до розгляду кримінальної справи по відношенню до керівника підприємства відповідача; крім того, в основу прийнятого рішення по цій справі (постанови від 20.03.2012р.) були покладені висновки екологічної та земельно-технічної експертизи, які не були прийняті судом при розгляді кримінальної справи, оскільки при судовому розгляді кримінальної справи було встановлено, що експерти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складали висновки без виїзду на місце; також, при розгляді кримінальної справи була повністю спростована причетність директора відповідача до розорення земель ботанічного заказника «Садківський степ», що є істотною обставиною в розумінні ст..ст.35, 112 ГПК України, яка спростовує факти покладені в основу постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. по цій справі.

Прокурор Устинівського району Кіровоградської області у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечував, посилаючись на відповідність оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вимогам закону, матеріалам, обставинам справи (а.с.1-4, т.6), зазначаючи, що ухвалення виправдувального вироку щодо керівника відповідача не є за своєю правовою суттю нововиявленою обставиною, оскільки постановою суду апеляційної інстанції доведено факт самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем та ведення на ній земельних робіт, зазначені обставини підтверджені перевірками компетентних органів з 2001 року, які наявні в матеріалах справи. Крім того акти перевірок, розрахунки розміру відшкодування шкоди та висновки екологічної експертизи досліджувались судами усіх інстанцій та не визнані в порядку кримінального судочинства неналежними та недопустимими. Також прокурор зазначає, що господарський суд виносить рішення у справі, оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності відповідно до ст.43 ГПК України, а посилання заявника лише на висновок екологічної експертизи є помилковим; прокурор зауважує, що фактично заявник не надав суду жодного доказу, який би свідчив про нововиявленість обставин у цій справі, а лише вважає необхідним надати іншу оцінку фактичним даним, які вже були встановлені, досліджені та оцінені Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Також в поясненнях, які надійшли до суду апеляційної інстанції 03.06.2015р., прокурор зазначив, що строк перегляду постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. з підстав, визначених п.1 ч.2 ст.112 ГПК України, скінчився, а відповідно до п.2 ч.2 ст.112 ГПК України перегляд постанови є необґрунтованим, оскільки вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області та ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області не встановлено факту винесення завідомо неправильного висновку експерта.

Позивач по справі - Криничненська сільська рада, треті особи-1. 2 правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались (ст.96 ГПК України), як не скористались правом участі в судовому засіданні, передбаченому ст.22 ГПК України, про час та місце судового засідання сповіщались двічі належним чином про що в матеріалах справи містяться відповідні докази (а.с.216-219, 223-225, 227, 229, т.5, а.с.15, т.6).

Переглянувши постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду, в зв`язку з поданням заяви про перегляд за нововиявленими обставинами цієї постанови, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення присутніх представників сторін, прокурора, перевіривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. слід скасувати, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.09.2011р. рішенням господарського суду Кіровоградської області (суддя Шевчук О.Б.) було відмовлено в позові прокурору Устинівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Криничненської сільської ради до приватного підприємства Агрофірми «Центр» с.Садки Кіровоградської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області, м.Кіровоград та Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, смт.Устинівка Кіровоградської області про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування шкоди в сумі 1 936 400,00 грн. (а.с.133-139, т.2).

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.09.2011р. в частині відмови в задоволенні вимоги по поверненню самовільно зайнятої земельної ділянки мотивовано відсутністю належних та допустимих доказів використання цієї земельної ділянки саме відповідачем, а оскільки факт пошкодження земель відповідачем не був доведений ні посадовими особами Державної екологічної інспекції, ні посадовими особами Держземінспекції, то господарський суд дійшов висновку про те, що не підлягають задоволенню і вимоги по стягненню шкоди.

20.03.2012р. постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду по цій справі вищезазначене рішення господарського суду від 26.09.2011р. було скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задоволені в повному обсязі, зобов`язано ПП Агрофірму «Центр» с.Садки Кіровоградської області звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 96,8 га, розташовану на території заказника загальнодержавного значення «Садківський степ» і привести зазначену земельну ділянку у придатний до використання стан; стягнено з відповідача на користь Криничненської сільської ради 1 936 400,00 грн. шкоди; стягнено з відповідача на користь державного бюджету України 39 283,50 грн. державного мита за розгляд справи в місцевому господарському суді і судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку і 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с.137-139, т.3).

Постанову суду апеляційної інстанції від 20.03.2012р. мотивовано тим, що факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки на території заповідника «Садківський степ» підтверджено актами перевірок вимог земельного законодавства від 20.01.2011р., 14.02.2011р., 24.02.2011р., актами обстеження земельних ділянок, які були складені одночасно, протоколом про адміністративне правопорушення від 24.02.2011р., приписом про усунення порушень земельного законодавства № 2 від 24.02.2011р., постановою про накладення адміністративного стягнення № 01 від 01.03.2011р., доказів, які б підтверджували факт правомірного зайняття земельної ділянки судам обох інстанцій надано не було, такі докази відсутні в матеріалах справи, отже, враховуючи доведеність факту правопорушення та незаконного використання земель, також були задоволені вимоги прокурора про стягнення штрафу (а.с.22-48, т.1). Повний текст постанови від 20.03.2012р. було складено 26.03.2012р. та отримано відповідачем 15.04.2012р., що підтверджується відмітками в матеріалах справи (а.с.137-138, т.3; а.с.138, т.3 - на звороті).

22.06.2012р. постановою Вищого господарського суду України по цій справі постанову суду апеляційної інстанції від 20.03.2012р. залишено без змін, касаційну скаргу ПП Агрофірми «Центр» - залишено без задоволення (а.с.33-35, т.4).

Тобто, вищевказане судове рішення набрало законної сили (ст.115 ГПК України), а, отже, є обов`язковим для виконання на всій території України.

11.04.2012р. на виконання зазначеної постанови господарським судом Дніпропетровської області були видані накази (а.с.141-144, т.3), які 11.04.2012р. направлені органам стягнення.

23.08.2012р. до господарського суду Кіровоградської області надійшла заява відповідача про розстрочку виконання постанови суду апеляційної інстанції на 4 роки зі сплатою рівними частинами по 484 100,00 грн. кожний рік (а.с.37-40, т.4), яка була задоволена господарським судом ухвалою від 06.09.2012р. (а.с.46-47, т.5).

25.10.2012р. постановою суду апеляційної інстанції по цій справі було задоволено апеляційну скаргу прокурора Устинівського району Кіровоградської області, вищезазначену ухвалу господарського суду було скасовано, в задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення - відмовлено (а.с.95-98, т.5).

25.12.2012р. постановою Вищого господарського суду України було задоволено касаційну скаргу відповідача, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.10.2012р. - скасовано, залишено без змін ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 06.09.2012р. по наданню ПП Агрофірмі «Центр» розстрочки виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. (а.с.129-130, т.5).

25.03.2015р. до Дніпропетровського апеляційного господарського суду звернувся відповідач - ПП Агрофірма «Центр» - з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду апеляційної інстанції від 20.03.2012р. у цій справі, в якій заявник просив скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р., відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора Устинівського району Кіровоградської області та залишити без змін рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.09.2011р. (а.с.170-173, т.5).

При цьому заяву обґрунтовано тим, що вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24.12.2014р. по справі № 400/176/14-к (суддя Шаєнко Ю.В.) був виправданий ОСОБА_1 - засновник та директор ПП Агрофірми «Центр» у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.252, ч.2 ст.197-1 КК України; залишений без розгляду цивільний позов відділу Держкомзему в Устинівському районі Кіровоградської області про стягнення з керівника ПП Агрофірми «Центр» шкоди в сумі 943 523 грн. за самовільне зайняття земель заповідного фонду (а.с.186-201, т.5). Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 10.03.2015р. (провадження № 11/781/26/15) вищезазначений вирок в частині виправдання ОСОБА_1 залишений без змін (а.с.177-185, т.5). Тобто, в межах кримінальної справи встановлено непричетність керівника відповідача до розорення земель заповідного фонду, а тому, на думку заявника, є неправомірним стягнення шкоди в межах цієї господарської справи (ч.4 ст.35 ГПК України).

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Частиною 2 ст.114 ГПК України встановлено, що перегляд за нововиявленими обставинами постанов і ухвал апеляційної і касаційної інстанції, якими змінено або скасовано судове рішення суду першої інстанції, здійснюється судом тієї інстанції, яким змінено або прийнято нове судове рішення.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» (зі змінами та доповненнями) до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто, підтверджені належними і допустимими доказами (ст.ст.34, 36 ГПК України). Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Як вбачається зі змісту заяви відповідача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду апеляційної інстанції, в її нормативно-правовому обґрунтуванні заявник не конкретизував пункт частини 2 статті 112 ГПК України, на який він посилався, як на підставу перегляду постанови суду апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами. Але, в заяві про перегляд постанови за нововиявленими обсаивнами відповідач зазначав про те, що в межах судового розгляду кримінальної справи не були взяті до уваги висновки екологічної та земельно-технічної експертиз, складені експертами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які проводили експертизи без виїзду на місце, а також зауважив, що вищевказаним вироком встановлено істотні обставини, що мають значення для вирішення цієї справи. Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що заявник вважає необхідним переглянути постанову суду апеляційної інстанції на підставі п.п.1, 2 ч.2 ст.112 ГПК України, також було відновлено строк подання заяви, оскільки первісно звернення до апеляційного господарського суду відбулось в межах строків, визначених ст.113 ГПК України.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 112 Господарського процесуального кодексу України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Законодавством визначено поняття «висновок експерта» - це документ, складений у результаті дослідження експертом, якому в передбаченому процесуальним законодавством порядку було доручено провести експертизу і дати відповіді на поставлені перед ним запитання. Неправдивим є висновок експерта, в якому неправильно викладені або перекручені факти чи зроблена завідомо неправильна їх оцінка.

Зазначені дії кваліфіковані у Кримінальному кодексі України, покарання за яким передбачене ст.384 цього Кодексу.

В матеріалах справи № 5013/1233/11 міститься лише висновок судової екологічної експертизи від 10.08.2011р., складений експертом ОСОБА_4 Будь-які інші експертні висновки в матеріалах справи, зокрема, складені експертом ОСОБА_5, відсутні; також на будь-які інші висновки експертів відсутні посилання як в постанові суду апеляційної інстанції від 20.03.2012р., такі і в постанові Вищого господарського суду України від 22.06.2012р. по цій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду апеляційної інстанції, вироку суду по кримінальній справі, ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 10.03.2015р., вищевказаних осіб-експертів, які проводили експертизи та надавали свої висновки не було притягнуто до кримінальної відповідальності за надання завідомо неправдивих висновків за ознаками ст.384 КК України, підробки або фальшування документів, які були доказами по цій справі. Отже, в порядку кримінального судочинства вина гр. ОСОБА_4 в скоєнні злочину за ознаками ст.384 КК України не була доведена, такі докази відсутні. Тому, правові підстави перегляду постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. на підставі п.2 ч.2 ст.112 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції заявник (відповідач) в своїх поясненнях, а також в заяві від 04.06.2015р. посилався на необхідність перегляду постанови суду апеляційної інстанції на підставі п.1 ч.2 ст.112 ГПК України, зазначаючи, що такі істотні обставини встановлені вироком по кримінальній справі від 24.12.2014р., яким виправдано директора ПП Агрофірми "Центр"..

Відповідно до п.1 ч.2 ст.112 ГПК України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Частиною 4 ст.35 ГПК України регламентовано, що вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Отже, вироком суду по кримінальній справі від 24.12.2014р., який набув законної сили 10.03.2015р. директор ПП Агрофірми «Центр» ОСОБА_1 був повністю виправданий за недоведеністю його причетності у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.252, ч.2 ст.197-1 КК України. Тобто, вироком суду спростовано факт здійснення директором ПП Агрофірми «Центр» будь-яких дій, що утворюють склад правопорушення, за яке з відповідача було стягнено 1 936 400 грн. шкоди, а також було спростовано факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 96,8 га, розташованої на території заказника «Садківський степ».

Також колегія суддів зазначає, що відповідачем заяву подано в межах трирічного строку з дня набрання рішенням (постановою від 20.03.2012р.) законної сили з урахуванням того, що первісне звернення з заявою в порядку ст.112 ГПК України відбулось 25.03.2015р. (а.с.150, т.5), в межах строків, регламентованих ч.1 ст.113 ГПК України, обчислюючи їх з дати набрання постановою суду апеляційної інстанції законної сили та з дати виготовлення її повного тексту - 26.03.2012р. (ч.5 ст.85 ГПК України).

Згідно з ч.5 ст.114 ГПК України за результатами перегляду судового рішення приймаються, зокрема, постанова - у разі зміни або скасування постанови.

Враховуючи вищевикладене, постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012р. по цій справі підлягає скасуванню, а заява про перегляд постанови за ново виявленими обставинами по цій справі - задоволенню.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103-105, 112-114 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Приватного підприємства Агрофірми «Центр» с.Садки Устинівського району Кіровоградської області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови суду апеляційної інстанції від 20.03.2012р. - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2012 року у справі № 5013/1233/11- скасувати.

Апеляційну скаргу Прокурора Устинівського району Кіровоградської області, смт.Устинівка Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 26.09.2011р. по справі № 5013/1233/11 - залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду Кіровоградської області.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 05.06.2015р.

Головуючий суддя О.М. Виноградник

Суддя О.В.Джихур

Суддя І.О.Вечірко