РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015Справа №910/10477/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс-Україна»

До комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс»

Про стягнення 226877,27 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача не з'явились

від відповідача Башинський О.Д. (за дов.), Луценко В.П. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екосервіс-Україна» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київкомунсервіс» про стягнення за договором № 3711 від 28.04.2011 щодо надання послуг по оренді та обслуговуванню мобільних туалетних кабін 226877,27 грн., з яких: 157320,00 грн. боргу, 4835,82 грн. трьох процентів річних, 64721,45 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 24.04.2015 порушено провадження у справі №910/10477/15.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. Зокрема, відповідач стверджує, що у нього відсутній договір № 3711 від 28.04.2011 та первинні облікові документи на виконання вказаного договору. А подані позивачем акти прийому-здачі виконаних послуги оренди та обслуговування МТК, на які посилається позивач, не є належним доказами в розумінні ст. 34 ГПК України.

Крім того просив застосувати строк позовної давності.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

За п. 7 ст. 176 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Пункт 1 частини 1 статті 208 Цивільного кодексу України містить правило, згідно з яким правочини між юридичними особами належить вчиняти письмовій формі. Вимоги до письмової форми наведені у ст. 207 Цивільного кодексу України. Відповідно до вказаної норми правочин у письмовій формі вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного зобу зв'язку. Обов'язковим реквізитом договору, який засвідчує факт вчинення правочину у письмові формі, є підписи уповноважених на це представників сторін.

Отже, виходячи з визначених ст. 34 ГПК України правил щодо допустимості доказів, оскільки умови, на яких досягнуті домовленості щодо відносин сторін, повинні носити матеріальну фіксацію шляхом викладення у одному або декількох документах, які, в силу ст. 32 та ст. 36 ГПК України, є доказами у справі, виключно останні можуть бути покладені в основу рішення щодо змісту правочину.

Крім того, враховуючи невизнання відповідачем факту підписання тексту договору № 3711 від 28.11.2011, з'ясування та перевірка даної обставини можлива виключно шляхом дослідження оригіналу тексту договору. Доведення цієї обставини закон покладає на позивача як на особу, яка посилається на цю обставину (ст. 33 ГПК України).

Позивачем не подано суду тексту договору № 3711 від 28.11.2011. Даний документ, як стверджує позивач, йому не повернувся від відповідача. За таких обставин суд вважає, що позивачем не доведено характеру правовідносин, їх змісту, прав і обов'язків сторін.

З урахуванням викладеного, факт існування договору № 3711 від 28.11.2011, стягнення за яким заборгованості є предметом позову, позивачем не доведено, відтак підстави для стягнення з відповідача 157320,00 грн. заборгованості відсутні.

У зв'язку з недоведеністю існування основної заборгованості відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення 4835,82 грн. грн. трьох процентів річних та 64721,45 грн. інфляційних.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги належним чином необґрунтовані, документально не доведені та не підлягають задоволенню.

Судові витрати. відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення підписано 09.06.2015

Суддя С.А.Ковтун