ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.06.15р. Справа № 904/3107/15
За позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м. Дніпропетровськ в особі ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ПО ЕКСПЛУАТАЦІЇ ГАЗОВОГО ГОСПОДАРСТВА ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м. Дніпродзержинськ

до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ВИРОБНИЧЕ ЖИТЛОВО - РЕМОНТНО - ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ОБЄ`ДНАННЯ " ЖОВТОВОДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ", м. Жовті Води

про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 20 131,75 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Гаврилюк Є.В. - довіреність № 31/17 від 02.03.15;

від відповідача: Брагін Д.О, - довіреність № 01-07/01 від 05.01.15.

СУТЬ СПОРУ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м. Дніпропетровськ в особі ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ПО ЕКСПЛУАТАЦІЇ ГАЗОВОГО ГОСПОДАРСТВА ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ", м. Дніпродзержинськ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ВИРОБНИЧЕ ЖИТЛОВО - РЕМОНТНО - ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ОБЄ`ДНАННЯ " ЖОВТОВОДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ" про стягнення заборгованості у розмірі 20 131,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням умов договору № 2014/ТП-ВВ-052105/1 від 03.04.14 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб, установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного або місцевого бюджетів та використовують газ як пальне для забезпечення горіння «Вічного вогню».

Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав додаткові пояснення по справі, відповів на поставлені питання. Представник відповідача у судове засідання з'явився, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання, надав суду докази погашення суми основного боргу в розмірі 15 294,88 грн.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 09.06.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між постачальником (позивач) та споживачем (відповідач) укладений договір № 2014/ТП-ВВ-052105/1 від 03.04.14 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб, установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного або місцевого бюджетів та використовують газ як пальне для забезпечення горіння «Вічного вогню» (Договір) та додаткові угоди до нього №№1,2,3,4,5,6.

Згідно предмету цього Договору, Постачальник здійснює Споживачу постачання природного газу в обсягах і порядку передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором. Розрахунки за реалізований Споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. (п.4.1). Розрахунковий період за договором становить один місяць - з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно (п.4.5).Цей Договір набуває чинності з дати підписання та поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 03.04.14 до 31.12.14, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення(п.10.1).

Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток №2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін. (п.10.1.1).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач виконав свої зобов'язання за договором, і в період з серпня 2014 по грудень 2014 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 15 625,58 грн. Зазначене підтверджується відповідними актами приймання -передачі природного газу за спірний період.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 4.6,4.6.1,4.6.2 Договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2. Авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за п'ять календарних днів до початку місяця поставки газу. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період з дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за розрахунковим (п.4.6.3).

Однак, Відповідач порушив умови договору, і не сплатив своєчасно та у повному обсязі вартість отриманого газу. Внаслідок цього у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на день подання позову, дорівнювала 15 294,88 грн. У судовому засіданні, відповідачем надані докази оплати суми основного боргу у повному обсязі (платіжне доручення № 12 від 22.04.15).

Таким чином, станом на день розгляду справи, припинив існування предмет спору в частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 15 294,88 грн.

Згідно з п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відповідно до п. 1-1 та п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору або позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За таких обставин, провадження в частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 15 294,88 грн. слід припинити.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 230 та п.6 ст.231 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 6.2.2 договору, визначено, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв'язку із прострочкою виконання відповідачем зобов'язань позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 2 337,10 грн. При цьому, до позовної заяви позивачем не надано обґрунтованого розрахунку суми пені.

Господарський суд, врахувавши привільні періоди нарахування, відповідно до чинного законодавства України, зробив розрахунок пені, який складається з наступного:

за зобов'язання за серпень 2014 з 06.09.14 по 07.03.15 в сумі 311,32 грн.; за вересень 2014 з 06.10.15 по 07.04.15 в сумі 458,60 грн.; за жовтень 2014 з 06.11.14 по 07.04.15 в сумі 452,53 грн.; за листопад 2015 з 06.12.14 по 07.04.15 в сумі 485,14 грн.; за грудень 2014 з 06.01.15 по 07.04.15 в сумі 440,49 грн. Всього в розмірі 2 148,08 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені слід задовольнити частково на суму 2 148,08 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із цим, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 290,73 грн. Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення сум втрат від інфляції в розмірі 2 169,04 грн. При цьому, до позовної заяви позивачем не надано обґрунтованого розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат.

За розрахунком суду, за вищевказані періоди (див періоди нарахування пені), розмір 3 % річних становить 175,53 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3 % річних слід задовольнити частково на суму 175,53 грн.

За розрахунком суду, розмір інфляційних втрат за періоди: з травня 2014 по квітень 2015, з листопада 2014 по квітень 2015, грудня 2014 по квітень 2015, з січня 2015 по квітень 2015, з лютого 2015 по квітень 2015, становить 5035,94 грн. Разом із тим, позивач заявив до стягнення суму 2 169,04 грн. Оскільки, відсутні підстави зазначені у пункті два статті 83 ГПК України, то, з відповідача слід стягнути на користь позивача інфляційні втрати в межах заявленої суми в розмірі 2 169,04 грн.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 193, 230, 231, 275 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 193, 525, 526, 530, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Припинити провадження в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 15 294,88 грн.

Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ВИРОБНИЧЕ ЖИТЛОВО - РЕМОНТНО - ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ ОБЄ`ДНАННЯ "ЖОВТОВОДСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Першотравнева,22, код 20202467) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ" (м. Дніпропетровськ, код 24607860) в особі ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКОГО УПРАВЛІННЯ ПО ЕКСПЛУАТАЦІЇ ГАЗОВОГО ГОСПОДАРСТВА ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДНІПРОПЕТРОВСЬК-ГАЗ" (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пров. Цегельний,3, код 24607860) 2 148,08 грн. - пені, 2 169,04 грн. - інфляційних втрат, 175,53 грн. - 3% річних та судовий збір в розмірі 1795,76грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 12.06.15.

Суддя М.О.Ніколенко