КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа№ 910/1779/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Руденко М.А.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕОСТАР"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2015

у справі №910/1779/15-г (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс ДВ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕОСТАР"

про стягнення суми боргу у розмірі 116093,58 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс ДВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕОСТАР" про стягнення суми боргу у розмірі 116093,58 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 у справі №910/1779/15-г позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Леостар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудсервіс ДВ" 116093,58грн. суму боргу та 2321,87грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕОСТАР" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕОСТАР" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Пашкіної С.А.. та Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕОСТАР" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 20.05.2015.

В судове засідання 20.05.2015 з'явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2015 розгляд справи №910/1779/15-г відкладено на 03.06.2015.

В судове засідання 03.06.2015 представники позивача та відповідача у справі не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Про час і місце проведення судового засідання повідомлени належним чином.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте позивач та відповідач, не скористались своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні всі необхідні документи для вирішення даного спору, а в апеляційній скарзі відповідачем викладені власні заперечення щодо прийнятого судом рішення, додаткових пояснень від позивача не надходило.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

22.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудсервіс ДВ» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Леостар» (покупець) укладено Договір поставки товару № 156 (далі договір), відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити і передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість на умовах даного Договору.

Згідно з п.1.1 Договору №156 визначено, що конкретний перелік Товарів (асортимент), його кількість та вартість (ціна) вказується в додатках (Специфікаціях) до даного договору та/або накладних, які є невід'ємною частиною даного договору.

Порядок оплати товару врегульовано розділом 2 договору № 156.

Так, відповідно до п. 2.6 договору, оплата за товар проводиться шляхом безготівкового переказу коштів на банківський рахунок постачальника у формі передплати, як то визначено у п. 2.5. договору №156.

Положеннями п.3.7. договору №156 сторони погодили, що моментом поставки вважається день передачі товару постачальником та приймання його покупцем на підставі акту прийому-здачі, або підписання товарно-транспортної накладної (видаткової накладної) тощо.

На виконання умов вказаного договору позивач здійснив поставку відповідачеві товару наступного найменування: харчові суміші та спеції для м'ясопереробної промисловості виробництва компанії "БК Джюліні" (Німеччина), закваски виробництва фірми "SACCO" (Італія), та інш.

Поставка вказаного товару здійснено згідно видаткових накладних: №РН-0002324 від 18.10.2013, №РН-0002331 від 21.10.2013, №РН-0002352 від 23.10.2013, №РН-0002373 від 25.10.2013, №РН-0002437 від 01.11.2013, №РН-0002508 від 12.11.2013, №РН-0002516 від 13.11.2013, №РН-0002680 від 04.12.2013, №РН-0002688 від 05.12.2013, №РН-0002737 від 11.12.2013, №РН-0002858 від 25.12.2013, №РН-0000054 від 14.01.2014, №РН-0000155 від 30.01.2014, №РН-0000198 від 04.02.2014, №РН-0000219 від 06.02.2014, №РН-0000266 від 13.02.2014, №РН-0000493 від 14.03.2014, №РН-0000548 від 21.03.2014, №РН-0000571 від 25.03.2014, №РН-0000597 від 28.03.2014, №РН-0000598 від 28.03.2014, №РН-0000671 від 04.04.2014, №РН-0000718 від 10.04.2014 року. Вказані видаткові накладні підписані, скріплені печатками обох сторін та долучені до матеріалів справи.

Поставлений, згідно вищевказаних видаткових накладних, товар відповідач оплатив частково у розмірі 142822,84 грн. та залишок несплаченої суми становить 116093,58 грн.

До матеріалів справи позивачем надано Акт звірки розрахунків між сторонами, з якого вбачається, що станом на 30.06.2014 за відповідачем рахується дебіторська заборгованість у розмірі 116093,58 грн. вказаний акт звірки підписаний та скріплений печатками обох сторін.

Як встановлено судом, станом на 20.01.2015 борг відповідача перед позивачем за отриманий товар за вищенаведеними накладними складає 116093,58 грн.

Отже, судом вірно встановлено факт наявності порушень відповідачем взятих на себе господарських зобов'язань.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 665 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач у повному обсязі виконав прийняті за Договором зобов'язання, та поставив відповідачу товар, що підтверджується складеними та підписаними сторонами відповідними видатковими накладними.

Нормами статті 692 ЦК України унормовано, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте відповідач у порушення зобов'язань, прийнятих за Договором, не здійснив повну оплату отриманих товарів, яка станом на момент розгляду спору у суді, так і не погашена та становить 116093,58 грн.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 116093,58 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований.

З приводу доводів викладених в апеляційній скарзі відповідачем, слід зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України) не обмежує кількості представників, яких може призначити одна особа, а стаття 77 ГПК України надає суду право, а не зобов'язує його відкласти розгляд справи в разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Отже, з такими доводами, колегія суддів погодитись не може, оскільки згідно зі статтею 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками сторін у справі можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю.

Також суд зауважує, що сторона відповідача, неодноразово зверталась з клопотаннями на адресу суду про відкладення судового засідання, які розглядались судом, а отже знала про слухання справи, проте не скористалась своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, а також зважаючи на достатність у матеріалах справи доказів, необхідних для такого всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За таких обставин, Київський апеляційний Господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 у справі №910/1779/15-г.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕОСТАР» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 у справі №910/1779/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 у справі №910/1779/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/1779/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді С.А. Пашкіна

М.А. Руденко