ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 червня 2015 року Справа № 910/25237/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді: Дроботова Т.Б., Алєєва І.В. (доповідач), Рогач Л.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2015р.

у справі №910/25237/14 Господарського суду міста Києва

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області

до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області

про стягнення 923, 24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2015 року у справі № 910/25237/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються зокрема докази сплати судового збору.

Відповідно до пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги на рішення суду, становить 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" у 2015 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена з 01 січня у розмірі 1218грн., з 01 грудня - 1378грн.

Враховуючи наведені норми законодавства розмір ставки судового збору, що підлягає сплаті за касаційне оскарження даного судового рішення, складає 913 грн 50 коп.

При зверненні з касаційною скаргою Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області не надано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання скаржник обґрунтовує тим, на момент подання касаційної скарги за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки" на рахунку регіонального відділення кошти для сплати судового збору відсутні, що підтверджується довідкою Головного управління державної казначейської служби України у Тернопільській області від 23.04.2015 №09-08/404-2301.

У відповідності зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", визначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 111-8 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга у випадках, передбачених пунктом 1 частини першої статті 107 цього Кодексу, розглядається протягом одного місяця.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

З огляду на наведене, подане Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Згідно п. 4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Тернопільській області в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2.Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2015 у справі № 910/25237/14 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя Т.Б. Дроботова

Суддя (доповідач) І.В. Алєєва

Суддя Л.І. Рогач