ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.05.2015 Справа № 38/284

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши матеріали скарги Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на дії Державної виконавчої служби України у справі №38/284

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (юридична адреса - 84601 м. Горлівка Донецької області, пр-т Леніна, б. 11; поштова адреса - 87528 м. Маріуполь Донецької області, вул. Войніч, б. 2)

до відповідача Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (адреса - 87547 м. Маріуполь Донецької області, вул. К. Лібкнехта, б. 177-А)

про стягнення заборгованості

Заінтересована особа - Державна виконавча служба України (адреса - 04053 м. Київ, вул. Артема, 73)

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Кацель Ю.М., довіреність №181114-10/63 від 18.11.2014р.

від відповідача: Філімонов А.Ю., довіреність №03-41 від 19.12.2014р.

від заінтересованої особи: Іваниця О.О., довіреність №20-22/53 від 27.04.2015р.

Суть спору:

01.04.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла скарга Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (№252/12 від 25.03.2015р.) на дії Державної виконавчої служби України в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2011р. у справі №38/284 в частині винесення постанови про арешт коштів боржника ЗВП №41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25 в частині накладення арешту по ВП №14990739.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.04.2015р. скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 23.04.2015р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.04.2015р. розгляд скарги відкладено до 20.05.2015р.

В судовому засіданні 20.05.2015р. оголошено перерву до 27.05.2015р.

Судове засідання 27.05.2015р. здійснювалося у режимі відеоконференції за клопотанням Позивача, яке задоволено ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.05.2015р.

18.05.2015р. від заінтересованої особи надійшло клопотання про заміну сторони її правонаступником, в якому міститься прохання про заміну Державної виконавчої службу України її правонаступником Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» органом державної виконавчої служби є зокрема Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015р. № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої системи юстиції» постановлено ліквідувати Державну виконавчу службу України, поклавши на Міністерство юстиції України завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно із ст. 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (ч. 1). Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив (ч. 2). Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу (ч. 3).

Розглянувши клопотання про заміну Державної виконавчої служби України на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, суд залишає його без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як зазначено в п. 1.4 постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. за приписом статті 25 ГПК України у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідно до ч. 1 статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням,прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 вказаного Закону, юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

На дату розгляду скарги по даній справі, ДВС не надано доказів внесення відповідного запису в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про припинення/ліквідацію Державної виконавчої служби України. Згідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 19.05.2015р., в Єдиному державному реєстрі лише міститься запис про те, що Державна виконавча служба України знаходиться в стані припинення (але не є припиненою). Будь-яких доказів того, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є правонаступником Державної виконавчої служби України, суду також надано не було.

За таких обставин, у суду відсутні процесуальні підстави для здійснення процесуального правонаступництва на підставі ст. 25 ГПК України. Клопотання залишено судом без задоволення.

В скарзі (вих. №252/12 від 25.03.2015р.) Відповідач просить визнати неправомірними дії ДВС України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ЗВП №41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25 грн. в частині накладення арешту по ВП №17990739 (справа №38/284), а також скасувати постанову про арешт коштів боржника ЗВП №41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25 грн. в частині накладення арешту по ВП №17990739 (справа №38/284).

Позивач у письмовому відзиві на скаргу Відповідача зазначив, що вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Зокрема, вважає, що провадження по скарзі у відповідності до п. 1-1 ст. 80 ГПК України повинно бути припинено у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки в прохальній частині скарги боржник просить суд визнати неправомірними дії ДВС України по винесенню постанови про арешт коштів ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. та скасувати зазначену постанову. Однак, згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, така постанова відсутня і не виносилась, також така постанова не надходила на адресу ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго». Боржник також не надав доказів існування постанови про арешт коштів від 12.12.2013р. за зведеним виконавчим провадженням № 41211546.

Заінтересована особа також у запереченнях на скаргу зазначає, що 12.12.2013р. жодна постанова про арешт коштів боржника за зведеним ВК №41211546 не виносилася. Відтак скарга КП «Компанія «Вода Донбасу» задоволенню не підлягає.

Суд вважає за необхідне зазначити, що за змістом пункту 4.4. постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, оскільки Відділом примусового виконання рішень ДВС України жодної постанови про арешт коштів боржника від 12.12.2013р. за зведеним виконавчим провадженням № 41211546 не приймалось, тому такої постанови не існувало взагалі, внаслідок чого і ніколи не існував предмет судового оскарження за скаргою, поданою КП Компанія «Вода Донбасу».

Таким чином твердження Позивача (стягувача) та Заінтересованої особи про відсутність предмету спору, внаслідок чого слід припинити провадження за, скаргою є безпідставним і необгрунтованим.

В судовому засіданні 19.05.2015р. від Заявника (Відповідача) надійшло уточнення до скарги (заява про зміну предмету скарги) (вих. №03/01-284/1 від 19.05.2015 р.), в якому зазначено, що під час підготовки скарги на дії Державної виконавчої служби України, виконавець припустився технічної помилки у резолютивні частині скарги. Як випливає зі змісту скарги та клопотання про поновлення процесуального строку на оскарження, оскаржується саме Постанова про арешт коштів боржника від 02.02.2015р. винесена на виконання зведеного виконавчого провадження ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. на суму 392 819 005,25 грн., до якого входить наказ по справі № 38/284. Тому, просить поновити строк для оскарження постанови про арешт від 02.02.2015 р. в рамках ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392819 005,25 грн. в частині накладення арешту по ВП № 26751181 (справа 38/284); визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення

постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р., винесену в рамках ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392819005,25 грн. в частині накладення арешту по ВП № 26751181 (справа 38/284); скасувати Постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р., винесену в рамках ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392819005,25грн. в частині накладення арешту по ВП №26751181 (справа 38/284) та зняти арешт з коштів на рахунках, відкритих КП «Компанія «Вода Донбасу» через відокремлені підрозділи в банківських установах частині накладення арешту по ВП №26751181 (справа 38/284), а саме...».

Представники Позивача та Заінтересованої особи проти задоволення заяви Відповідача заперечили, мотивуючи тим, що така процесуальна дія не передбачена процесуальними нормами.

Розглянувши заяву Відповідача «про зміну предмету скарги», суд не приймає її до розгляду з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Пунктом 3.11. постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що статтею 22 ГПК України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

За змістом п. 3.12. постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

В даному випадку, заява КП «Компанія «Вода Донбасу» про «зміну предмету скарги» жодною процесуальною нормою Господарського процесуального кодексу України не обґрунтована.

Як вже зазначалось вище, заява про зміну предмету позову/заяви, повинна за формою і змістом узгоджуватися із статтею 54 ГПК України з додаванням до неї документів, зазначених у статті 57 ГПК України.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд зазначає, що у відповідності до п. 9.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

Частиною 1 статті 56 ГПК України визначено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

В даному випадку, жодних доказів направлення копії заяви про зміну предмету скарги КП «Компанія «Вода Донбасу» на адресу інших учасників судового процесу, до господарського суду надано не було.

Згідно до п.6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Ненадання заявником оригіналів описів вкладення, які б свідчили про надсилання на адресу інших учасників судового процесу (позивача та заінтересованої особи), копії заяви про зміну предмету скарги є безумовним порушенням норм ГПК України та є підставою для повернення заяви про зміну предмету скарги без розгляду на підставі п.6 ст. 63 ГПК України.

За таких обставин, судом розглядаються по суті первісні вимоги КП «Компанія «Вода Донбасу», викладені у скарзі на дії ДВС про: визнання неправомірними дій Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005,25 грн. в частині накладення арешту по ВП № 14990739 (справа 38/284); скасування Постанови про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392 819 005,25 грн. в межах накладення арешту по ВП № 14990739 (справа 38/284); зняття арешту з рахунків, відкритих КП "Компанія "Вода Донбасу" через відокремлені підрозділи в банківських установах в межах накладення арешту по № 14990739 (справа 38/284).

Розглянувши скаргу відповідача, заслухавши пояснення представників сторін, суд не знаходить підстав для її задоволення.

Матеріали справи свідчать, що рішенням господарського суду Донецької області по справі №38/284 від 01.03.2011р. частково задоволені позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» та стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 17 388 586,98 грн., пеню в сумі 482 595,05грн, 3% річних в сумі 116 756,87грн., індекс інфляції в сумі 306 574,64грн, витрати по сплаті державного мита в сумі 25 500,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00грн.

15.03.2011 р. на виконання судового рішення було видано наказ господарського суду.

27.05.2011 р. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 15.05.2011 р. № 38/284 (ВП № 14990739).

12.12.2013 р. ДВС винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 14990739 з примусового виконання наказу № 38/284 до зведеного виконавчого провадження № 41211546, яке здійснює Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

02.02.2015р. Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесена Постанова про арешт коштів боржника у межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 41211546 на суму 392819005,25 грн., до якого входить наказ по справі № 38/284.

У відповідності до ст. 121-2 ГПК України господарський суд розглядає скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Як встановлено судом, в прохальній частині скарги на дії ДВС, яку розглядає суд, заявник просить визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р.; скасувати Постанову про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. та зняти арешт з рахунків, відкритих КП "Компанія "Вода Донбасу" через відокремлені підрозділи в банківських установах в межах накладення арешту по ВП №14990739 (справа 38/284).

Проте, як встановлено судом, 12.12.2013 р. Відділом примусового виконання рішень ДВС України постанови про накладення арешту на рахунки боржника (відповідача) не виносилось.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, постанова ДВС України від 12.12.2013 р. про накладення арешту на рахунки КП "Компанія "Вода Донбасу" - відсутня.

Як свідчать надані заінтересованою особою копії матеріалів ВП № 14990739, 12.12.2013 р. ВПВР ДВС України було винесено лише постанову про приєднання виконавчого провадження № 14990739 з примусового виконання наказу № 38/284 виданого 25.03.2011 р. господарським судом Донецької області до зведеного виконавчого провадження № 41211546, яке здійснює Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Постанова про накладення арешту на рахунки боржника (КП «Компанія «Вода Донбасу») фактично була винесена Відділом примусового виконання рішень ДВС України - 02.02.2015 р.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані, зокрема, встановлюються письмовими доказами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Згідно зі ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В даному випадку, заявник не надав доказів існування постанови про арешт коштів КП «Компанія «Вода Донбасу» від 12.12.2013р. за зведеним виконавчим провадженням № 41211546.

Таким чином, оскільки Відділом примусового виконання рішень ДВС України фактично не було винесено постанову про арешт коштів боржника від 12.12.2013р., вимога про скасування якої заявлена боржником у скарзі, тому, відповідно, Відділ примусового виконання рішень ДВС України не порушив будь-якого права (охоронюваного законом інтересу) КП «Компанія «Вода Донбасу» у розумінні ст.ст. 1, 21 ГПК України.

Підстави для задоволення скарги КП «Компанія «Вода Донбасу» відсутні.

З урахуванням вищевикладеного, скарга КП «Компанія «Вода Донбасу» на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України при виконанні рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2011 р. по справі № 38/284, судом відхиляється.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Запорізької області, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про зміну предмету скарги (№03/01-284/1 від 19.05.2015р.) повернути заявнику без розгляду.

Скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у справі №38/284 відхилити.

Ухвалу суду надіслати учасникам судового процесу.

Додаток на адресу КП «Компанія «Вода Донбасу»: заява про зміну предмету скарги (№03/01-284/1 від 19.05.2015р.) на 2 арк.

Суддя Л.М. Сушко