КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа№ 910/24666/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача: Штогрин С.В,

від відповідача: Драгомирецький В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Чесла»

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2015р.

у справі №910/22666/14 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейсінг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Чесла»

про стягнення 36 455,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейсінг» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Чесла» про стягнення з останнього 15 865,00 грн. основної заборгованості, 2 859,45 грн. інфляційних витрат, 17 731,14 грн. пені через неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Договором купівлі-продажу №56/10 від 01.07.2010р., а також про стягнення судових витрат.

До прийняття рішення по суті позивачем була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, за якою він просив суд стягнути з відповідача 12 265,00 грн. основної заборгованості, 2 859,45 грн. інфляційних витрат, 17 731,14 грн. пені, а також стягнути судовий збір.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2015р. позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Чесла» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейсінг» 12 265,00 грн. основного боргу, 2 859,45 грн. збитків від інфляції, 17 731,14 грн. пені, 1 827,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий компанія «Чесла» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/24666/14 від 29.01.2015р. та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в частині стягнення пені в розмірі 4% від суми простроченого платежу в місць, інфляційних нарахувань та 1 000,00 грн. боргу.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції вимог чинного законодавства України, неповним з'ясуванням обставин справи; неправильним застосуванням норм як матеріального, так і процесуального права.

На думку скаржника, строк дії Договору купівлі-продажу №56/10 від 01.07.2010р. припинив свою дію, у зв'язку з ліквідацією Приватного підприємства «Торгова Компанія «Чесла», і сторони продовжували свою співпрацю у позадоговірних відносинах, з огляду на що, як вказує апелянт, є неправомірним нарахування суми пені та інфляційних витрат.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейсінг», надав апеляційному суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2015р., вказуючи про те, що на підставі п. 9.2. Договору купівлі-продажу №56/10 від 01.07.2010р. він є діючим, а розрахунки основного боргу, пені та інфляційних витрат відповідають чинному законодавству.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015р. колегією суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф. було прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Чесла» та призначено її до розгляду на 27.04.2015р.

27.04.2015р. з огляду на перебування головуючого судді Шевченка Е.О. у відпустці, розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р., враховуючи вихід головуючого судді Шевченка Е.О. з відпустки, розгляд справи було призначено на 25.05.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2015р. продовжено строку розгляду апеляційної скарги ТОВ «Торгова компанія «Чесла».

Справа слухалась з оголошеною в судовому засіданні 25.05.2015р. перервою на підставі ст. 77 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

01 липня 2010р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейсінг», як продавцем, та Приватним підприємством «Торгова компанія «Чесла», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Чесла», що вбачається з відомостей, які знаходяться в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, як покупцем, був укладений Договір купівлі-продажу №56/10, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупця оболонки для м'ясної промисловості, інгредієнти, та/або маркування ковбасної оболонки, а покупець зобов'язався прийняти товар від продавця та здійснити оплату за нього в строки і в порядку, передбаченими цим Договором.

Умовами цього Договору сторони передбачили, що продавець продає товар у кількості та асортименті, які передбачені у заявках покупця, які вважаються невід'ємною частиною Договору. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладної, яка засвідчує момент передачі товару. Сума всіх накладних складає загальну суму Договору.

Згідно зі ст. 2 Договору найменування та кількість товару зазначаються в накладних, які є невід'ємною частиною цього Договору. Товар повинен відповідати всім стандартам, правилам та іншим нормам, встановленими чинним законодавством України для товарів даного виду. Якість товару повинна підтверджуватись сертифікатами у відповідності до санітарно-епідеміологічного законодавства України. Всі необхідні документи, що підтверджують якість товару, продавець зобов'язаний передати покупцю в момент передачі товару.

Згідно з п. 3.3. Договору товар повинен бути переданий покупцеві протягом трьох днів, починаючи з наступного дня після того, як продавець підтвердив заявку.

У відповідності до статті 6 Договору ціна на товар є договірною і формується у відповідності до прайс-листа та кон'юнктури ринку, діючої на момент відвантаження товару. Ціна товару остаточно визначається під час підтвердження заявки покупця в доларах США (євро, руб РФ) та узгоджується сторонами в Додатку №1. Ціна на товар, яка вказана в Додатку №1, дійсна до введення продавцем нової ціни. В бухгалтерських або інших офіційних документа (зокрема, накладних) на поставку товару (партії) вказується ціна товару в національній валюті у розмірі вартості товару (партії) в доларах США (євро, руб РФ) помноженою на міжбанківський курс гривні України до долара США (євро, руб РФ), встановлений на дату складання такого документу. Покупець здійснює оплату за товар по передплаті. Ціна товару встановлюється у доларах США (євро, руб РФ). Розрахунки здійснюються в національній валюті України. Датою розрахунку за товар рахується дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Відповідно до п. 9.1. Договору даний Договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.07.2011р. В будь-якому випадку цей Договір є чинним до остаточного виконання сторонами взаємних зобов'язань.

Відповідно до п. 9.2. Договору у разі, якщо за 30 днів до закінчення поточного календарного року жодна з сторін письмово не заявила про небажання продовжити Договір, Договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять письмової заяви жодної із сторін Договору про його розірвання, то на момент розгляду даної справи цей Договір є чинним.

Твердження відповідача про те, що Договір припинив свою дію, з огляду на те, що Приватне підприємство «Торгова компанія «Чесла» припинила свою діяльність спростовується наявністю у цього підприємства правонаступника ТОВ «Торгова компанія «Чесла».

У відповідності до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов Договору купівлі-продажу позивач передав, а відповідач прийняв товар згідно наступним видатковим накладним: №6 від 09.01.2013р. на суму 4 150,00 грн., №21 від 15.01.2013р. на суму 555,00 грн., №19 від 15.01.2013р. на суму 10 980,00 грн., №35 від 22.01.2013р. на суму 9 213,00 грн., №46 від 29.01.2013р. на суму 5 895,00 грн.. №145 від 28.02.2013р. на суму 4 600,00 грн.. №169 від 06.03.2013р. на суму 21 300,00 грн., №199 від 18.03.2013р. на суму 5 895,00 грн., №222 від 21.03.2013р. на суму 5 325,00 грн., №294 від 10.04.2013р. на суму 4 680,00 грн. Всього на загальну суму 72 593,00 грн.

Також позивач надав відповідачеві послуги з маркування на загальну суму 840,00 грн., що підтверджується Актом надання послуг з переробки №21 від 17.04.2013р. на суму 630,00 грн., Актом надання послуг з переробки №24 від 15.05.2013р. на суму 210,00 грн.

Як встановлено вище, умовами Договору передбачена передоплата за товар.

Частина 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлює, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, в будь-якому випадку, відповідач мав оплатити товар не пізніше дня його прийняття від продавця.

Стосовно оплати вартості маркування умовами Договору сторони не визначили, тому, в даному випадку, необхідно застосовувати ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договором або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем позивачеві за товар на суму 53 970,58 грн. згідно платіжних доручень №20 від 17.01.2013р. на суму 4 150,00 грн., №21 від 17.01.2013р. на суму 10 980,00 грн., №23 від 17.01.2013р. на суму 555,00 грн., №102 від 15.03.2013р. на суму 4 213,00 грн., №54 від 06.02.2013р. на суму 5 000,00 грн., №103 від 15.03.2013р. на суму 5 895,00 грн., №144 від 19.04.2013р. на суму 1 500,00 грн., №207 від 14.06.2013р. на суму 1 177,58 грн., №236 від 10.07.2013р. на суму 1 500,00 грн., №251 від 24.07.2013р. на суму 1 000,00 грн., №262 від 06.08.2013р. на суму 1 000,00 грн., №291 від 04.09.2013р. на суму 1 000,00 грн., №295 від 24.09.2014р. на суму 500,00 грн.. №332 від 09.10.2013р. на суму 1 000,00 грн., №379 від 19.11.2013р. на суму 1 000,00 грн., №432 від 27.12.2013р. на суму 1 300,00 грн., №65 від 25.02.2014р. на суму 1 000,00 грн., №119 від 10.04.2014р. на суму 420,00 грн., №159 від 19.05.2014р. на суму 500,00 грн., №239 від 12.08.2014р. на суму 500,00 грн., №295 від 24.09.2014р. на суму 500,00 грн., №381 від 21.11.2014р. на суму 600,00 грн., №417 овід 08.12.2014р. на суму 1 500,00 грн., №397 від 01.12.2014р. на суму 1 500,00 грн., №134 від 10.04.2013р. на суму 4 680,00 грн., №8 від 20.01.2015р. на суму 1 000,00 грн. та за послуги з маркування на суму 1 050,00 грн. згідно платіжних доручень №292 від 04.09.2013р. на суму 420,00 грн. та №431 від 27.12.2013р. на суму 630,00 грн.

Таким чином, судова колегія апеляційного господарського суду встановила за наявними у матеріалах справи доказами, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість за поставлений товар у сумі 18 622,42 грн. (72 593,00 грн. - 53 970,58 грн.).

Заборгованість за маркування відсутня.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення зобов'язання може бути обумовлено не будь-яким, а лише належним його виконанням. Під належним виконанням зобов'язання розуміють виконання належній особі, в належному місці, в належний строк (термін), з додержанням усіх інших вимог і принципів виконання зобов'язання. Якщо учасники зобов'язання порушують хоча б одну з умов його належного виконання, зобов'язання не припиняється, а змінюється, оскільки в такому разі на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки у вигляді відшкодування збитків, сплати неустойки тощо. Виконання таких додаткових обов'язків, як правило, не звільняє боржника від виконання зобов'язання в натурі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів сплати заборгованості за Договором купівлі продажу.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає суму 18 622,42 грн. Однак, оскільки заявленою до стягнення є сума боргу 12 265,00 грн., то саме ця сума стягується з відповідача на користь позивача.

З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, позивач просить стягнути також суму пені за період з січня 2013р. по вересень 2014р. на суму 17 731,14 грн.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язань наступають наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені), зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Частина 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з статтею 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 11.2 Договору у випадку невиконання покупцем зобов'язань, передбачених даним Договором, продавець має право зобов'язати покупця сплатити продавцю пеню в розмірі 4% від суми простроченого платежу в місяць, якщо інше не передбачено законом.

Апеляційний суд відмічає, що розрахунок позивача суми пені є неправильним, тому, враховуючи наведені вище положення законів щодо застосування пені, судовою колегією зроблено розрахунки суми пені, яка склала 1 850,57 грн. та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача сума інфляційних витрат складає 2 859,45 грн.

Суд відмічає, що даний розрахунок містить помилки, тому, розрахувавши інфляційні витрати, відмічає, що ця сума становить 3 884,00 грн. Однак, оскільки заявлено до стягнення 2 859,45 грн., то саме ця сума інфляційних витрат і підлягає до стягнення з відповідача.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, і встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК України. Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить відомий процесуальному праву принцип допустимості доказів (засобів доказування). Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення частково та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача сума основного боргу в розмірі 12 265,00 грн., сума пені в розмірі 1 850,57 грн., сума інфляційних витрат в розмірі 2 859,45 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Чесла» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2015р. у справі №910/24666/14 скасувати частково.

3. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейсінг» задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Чесла» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 13/1, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейсінг» (03680, м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34, Код ) 12 265,00 (дванадцять тисяч двісті шістдесят п'ять грн. 00 коп.) грн. основного боргу, 1 850,57 (одна тисяча вісімсот п'ятдесят грн. 57 коп.) грн. пені, 2 859,45 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят дев'ять грн. 45 коп.) грн. інфляційних витрат, 850,65 (вісімсот п"ятдесят грн. 65 коп.) судового збору.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Кейсінг» (03680, м. Київ, вул. Червонопрапорна, 34, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Чесла» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 13/1, Код ) 399,11 (триста дев'яносто дев'ять грн. 11 коп.) грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

7. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

8. Справу №910/24666/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Е.О. Шевченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця