ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" червня 2015 р.Справа № 916/1296/15-г

Позивач: Дочірнє підприємство „БІ ЕНД ВАЙ"

Відповідач: Державне підприємство „Одеська залізниця"

Про: стягнення 26417,11 грн.

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Кіташевський Д.А. - довіреність

СУТЬ СПОРУ: Дочірнє підприємство „БІ ЕНД ВАЙ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства „Одеська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 25342,61 грн. вартості втраченого вантажу та 1074,50 грн. вартості перевезення втраченого вантажу.

Відповідач позов не визнав, вказавши у запереченнях на позов, що залізниця прийняла вантаж у стані, в якому він був переданий до перевезення, доставлений і виданий у схороненому стані.

08.06.2015р. (вх.2-3203/15) до господарського суду Одеської області надійшло клопотання від позивача про зупинення провадження у справі до розгляду Одеським апеляційним господарським судом справи № 916/204/15-г.

Судом вказане клопотання відхилено, оскільки позивачем не надано доказів прийняття апеляційною інстанцією до провадження апеляційної скарги на вищевказане рішення господарського суду Одеської області.

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство „БІ ЕНД ВАЙ" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства „Одеська залізниця" про стягнення 25342,61грн. вартості втраченого вантажу та 1074,50 грн. вартості перевезення втраченого вантажу.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що на виконання договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 02.09.2014 р. № 32 ДП „Бі єнд Вай" взяло на себе обов'язки здійснювати від імені та за рахунок ТОВ „Урожайна країна" організацію транспортно-експедиторського обслуговування перевезення зернових та олійних вантажів залізничним транспортом.

На виконання вказаного договору за накладною № 43953546 ДП „Бі єнд Вай" відправив 28.11.2014 р. до Одеського Припортового Заводу для ТОВ „Бориваж" трьома вагонами (63650кг + 65800кг + 66550кг) всього 196000кг зерна кукурудзи. Відповідно до графи 55 накладної №43953546 правильність внесених відомостей підтверджено Попіль В.В. про що свідчить штемпель та підпис. Відповідно до граф накладної 24, 26 які заповнюється відправником маса вантажу була визначена на вагонних вагах та складала 196000 кг.

Так, в процесі перевезення вантажу на станції Знам'янка Одеської залізниці 30.11.2014 р. працівниками Одеської залізниці було виявлено невідповідність маси вантажу, вказаної в перевізних документах показанням вагів на 7050 кг про що складено акт № 29768. Згідно акту № 52328 пломби верхніх та нижніх завантажуючи люках справні та не порушені, запінені монтажною піною, слідів розкрадання або втрати вантажу не виявлено.

Між тим, як вказує позивач, на вимогу вантажовласника (ТОВ „Урожайна країна") при отриманні вантажу Одеською регіональною Торгово-промисловою палатою України було складено акт експертизи від 08.12.2014 р. № УТЭ-1829, який свідчить про наявність вільного доступу до вантажу через верхні завантажувальні люки та про сліди деформування нижніх розвантажувальних люків.

Також, згідно вищевказаного акту було переважено вантаж та було виявлено недостачу 7500 кг зерна кукурудзи. Згідно контракту № UC/3010 від 30.10.2014 р. вартість однієї тони вантажу складала 155,5 доларів США, тобто вартість всього втраченого вантажу - 1166,25 доларів США, що на час звернення з даним позовом становить (21,73 грн. за 1 долар США за курсом встановленим НБУ) 25342,61 грн.

З наведеного позивач робить висновок, що під час перевезення вантажу перевізником було втрачено його частину у розмірі 7500 кг, а тому позивач, як вантажовідправник, просить стягнути з відповідача, як перевізника: 25342,61 грн. вартості втраченого вантажу та 1074,50 грн. вартості перевезення втраченого вантажу, оскільки вартість перевезення всього вантажу (вагону) складає 9701 грн. розмір провізної плати втраченого вантажу складає (56600 кг х 9701 грн.)/63650 кг= 1074,5 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджує, що залізниця має бути звільнена від відповідальності за втрату або нестачу вантажу на підставі п. А) ст..111 Статуту залізниць України, оскільки, на думку відповідача, вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантажений засобами відправника та за відсутності ознак втрати, псування або пошкодження вантажу.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Як встановлено статтею 1 ГПК України - підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 130 Статуту залізниць України передбачено, що право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі нестачі вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту та документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Передача іншим організаціям або громадянам права пред`явлення претензій та позовів, відповідно до ст.133 вищевказаного Статуту - не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику.

Можливість передачі права на пред`явлення претензії та позову засвідчується переуступним підписом на документі (накладній).

Однак, з графи 4, доданої до матеріалів справи копії залізничної накладеної від вбачається, що одержувачем вантажу було: „Одеський Припортовий Завод для ТОВ „Бориваж".

Відомостей про передачу вантажоодержувачем права на пред`явлення претензій до залізниці щодо відшкодування вартості втраченого вантажу вантажовідправнику до матеріалів справи не надано. Крім того, на залізничній накладній № 43953546 від 28.11.2014 р. відповідний переуступний підпис відсутній.

Крім того, Позивач до позовних вимог включив також стягнення провізної плати в сумі 1074,5 грн.

Відповідно до Роз'яснень Вищого господарського суду від 29.09.2008 №04-5/601 „Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", згідно зі статтею 114 Статуту поряд з відшкодуванням збитків залізниця зобов'язана відшкодувати сплачену за перевезення цього вантажу провізну плату, якщо її не включено до вартості втраченого вантажу, лише у випадку повної втрати вантажу. Відшкодування провізної плати у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу Статут не передбачає.

Таким чином, в цій частині позовні вимоги є необґрунтованими.

Також, як зазначалось вище, позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги,, посилається на Акт експертизи від 08.12.2014 р. № УТЭ-1829, яким встановлено недостачу 7500 кг зерна кукурудзи у вагоні № 95636247.

Однак, суд не приймає до уваги вказаний Акт експертизи, оскільки його, в порушення вимог п.30 розділу 8 „Правил перевезення вантажів" було складено без участі представника Одеської залізниці.

Крім того, рішенням господарського суду Одеської області від 01.04.2015р. по справі № 916/204/15-г з вантажовідправника (ДП „БІ ЕНД ВАЙ") на користь Одеської залізниці, на підставі ст.122 Статуту залізниць, було стягнуто штраф в розмірі 48505грн. за неправильно зазначення в накладній № 43953546 масу вантажу.

Тобто, судовим рішенням, яке станом на час вирішення спору по цій справі набрало законної сили, встановлено факт неправильного зазначення маси вантажу на 7550кг саме вантажовідправником. Відповідно ж до актів загальної форми №№ 29768, 52328 від 30.11.2014р. на нижніх розвантажувальних люках та на нижніх розвантажувальних люках ЗПП відправника справні, непошкоджені та їх номери відповідають документу. Нижні розвантажувальні люки щільно закриті, задуті піною, слідів насильного втручання, просипання вантажу, втрати та крадіжки не виявлено. Зазначені обставини спростовують твердження позивача про втрату вантажу з вини залізниці.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя О.А. Демешин