КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа№ 910/3680/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Передереєв В.Г. - представник, дов. № 6125-О від 23.12.2013;

від відповідача: не викликався, не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2015

у справі № 910/3680/15-г (суддя Паламар П.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Євроформат"

про стягнення боргу, неустойки, ціна позову 25 185,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2015 у справі № 910/3680/15-г позов залишено без розгляду, керуючись п. 5 ст. 81 ГПК України.

Ухвала мотивована тим, що позивачем в судове засідання 7 квітня 2015 р. вимоги ухвали не виконано, витребувані матеріали, необхідні для вирішення спору, зокрема, заяви від 3 червня 2011 р. про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, договір про надання послуг через систему інтернет-клієнт-банкінг, суду не надано; суд позбавлений можливості повно і всебічно перевірити обставини справи, зокрема, щодо укладення у належній формі спірного договору між сторонами.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2015 у справі № 910/3680/15-г скасувати з підстав порушення норм процесуального права, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та передати справу на розгляд Господарського суду міста Києва.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що суд помилково застосував п. 5 ст. 81 ГПК України, оскільки підстави залишення позову без розгляду є очевидно формальними, а обставини, через які позов залишено без розгляду, не відповідають процесуальному змісту зазначеної норми; висновок суду про невиконання позивачем вимог суду про подання витребуваних матеріалів, необхідних для вирішення спору, по суті, є неправильним; заява від 3 червня 2011р. оформлена в електронному вигляді у мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, клієнтом наданий цифровий підпис у систем Приват24- 03.06.2011 року, що і було зазначено в заяві, тобто іншого документу для суду банк не має змоги надати, з підстав оформлення в електронному вигляді документів.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, колегія суддів встановила наступне.

Позивач подав до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення з відповідача заборгованності за договором Б/Н від 03.06.2011 року у розмірі 25 185,01 грн. (12 261,48 грн. - заборгованість за кредитом, 7340,54 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 4 038, 09 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 1 544,90 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом); судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 у справі № 910/3680/15-г розгляд справи відкладено, зобов'язано позивача надати оригінали доданих до позовної заяви документів, в т.ч. заяви від 3 червня 2011 р. про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, договір про надання послуг через систему інтернет-клієнт-банкінг.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 № 851-IV із змінами, оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов'язковими реквізитами; оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред'явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії.

Згідно із ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 № 851-IV електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа; електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму; візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис (стаття 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг").

Як вбачається із засвідченої позивачем паперової копії заяви від 03.06.2011, клієнтом (Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс Євроформат") накладено електронно-цифровий підпис у системі інтернет-клієнт-банкінгу Приват 24 03.06.2011, підписавши заяву, приєднується і погоджується із умовами, викладеними в Умовах і Правилах надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку, що розміщені на офіційному сайті ПрватБанку www.privatbank.ua (а.с. 27).

Також позивачем до матеріалів справи надано Витяг із "Умов та правил надання банківських послуг" та Витяг із "Тарифів Банку", які підписані Головою Правління ПАТ КБ "Приватбанк", оформлені на паперових носіях копіями, засвідченими посадовою особою позивача.

Відповідно до ст. 3 Закону "Про електронний цифровий підпис" від 22.05.2003 № 852-IV електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті; електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів; електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі; використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Апеляційний господарський суд не погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, враховуючи викладене та наступне.

Відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи (п. 2.3 постанови, пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" із змінами і доповненнями).

Статтею 36 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії; якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього; оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Позивачем до позовної заяви також надано витяг з 21.05.2013 по 21.01.2015 з рахунку № 5679, відкритого відповідачу, у якому відображено проведення операцій також і з посиланням на договір від 03.06.2011.

Слід зазначити, що у заяві відповідача від 03.06.2011 вказано рахунок № 5679.

У позовній заяві вказано, що приєднанням відповідача через систему інтернет-клієнт-банкінг до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua разом складають договір банківського обслуговування.

Таким чином, у справі № 910/3680/15-г є належні та допустимі докази, за наявності яких може бути здійснено розгляд справи, тому немає підстав для залишення без розгляду позову, у зв'язку із ненаданням витребуваних матеріалів.

Отже, оскаржувана ухвала прийнята з порушенням п. 5 ст. 81 ГПК України, що відповідно до ст. 104 ГПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.04.2015 у справі № 910/3680/15-г скасувати повністю.

3. Справу № 910/3680/15-г передати на розгляд Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 08.06.2015.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді Н.Ф. Калатай

В.І. Рябуха