ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 р. Справа № 923/483/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Каланчацького спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України, смт. Каланчак, Херсонська область,

до: Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області, смт.Каланчак, Херсонська область,

про визнання права власності на нерухоме майно

за участю представників сторін:

від позивача - Звягін В.М., директор, наказ № 23-К від 14.10.2005р.;

Кушнаренко І.В., уповн. представник, довіреність від 07.05.2015р.;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі розпочато за позовом Каланчацького спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України (позивач) до Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області (відповідач) з вимогами про визнання за позивачем права власності на навчальні та виробничі будівлі, які розташовані по вул. Горького, буд. 57 в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, а саме, на адміністративну будівлю літера А, склади літера Б, В, Г, гаражі літера Д, Е, Ж, З, И, майстерню літера К, огорожу № 1. Позов заявлений на підставі норм ст.ст.328, 392 Цивільного кодексу України, в його обґрунтування стверджується про відсутність (втрату) документа, який засвідчує право власності.

Відповідач надіслав до суду письмові заяви від 05.05.2015р. та від 26.05.2015р., згідно з якими просить розглянути справу без участі представника відповідача, проти задоволення позову не заперечує.

В судове засідання 26.05.2015р. позивачем надано додаткові письмові докази на обґрунтування позову та заяву під назвою "Заява про зміну позовних вимог у справі". Згідно з цією заявою суду повідомлено про те, що правильною назвою позивача, згідно статутних документів, є "Каланчацький спортивно-технічний клуб товариства сприяння обороні України", а не "Каланчацький районний спортивно-технічний клуб товариства сприяння оборони України", як-то помилково вказано при формулюванні позовних вимог у позовній заяві. У поданій до суду 26.05.2015р. заяві під назвою "Заява про зміну позовних вимог у справі" дану помилку виправлено: при формулюванні позовних вимог вказано правильну назву позивача.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка представника сторони у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи у разі, якщо за його відсутності неможливо розглянути певну справу. Неявка представника відповідача не унеможливлює розгляд справи № 923/483/15. Розгляд справи за відсутності представника відповідача, при тому, що відповідача належним чином повідомлено судом про місце та час розгляду справи, не є порушенням процесуальних прав відповідача.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні 26.05.2015р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, суд, -

в с т а н о в и в:

У позовній заяві назвою позивача вказано "Каланчацький районний спортивно-технічний клуб товариства сприяння оборони України", а його ідентифікаційним кодом - 02721726. Проте, з статуту позивача (в чинній редакції, від 2004 року) та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно позивача за станом на 14.05.2015р. слідує, що правильною назвою юридичної особи з таким ідентифікаційним кодом є "Каланчацький спортивно-технічний клуб товариства сприяння обороні України" (а.с.52-55, 60-62). У зв'язку з цим в ухвалах суду від 27.03.2015р. та від 07.05.2015р. по справі підлягає виправленню назва позивача з "Каланчацький районний спортивно-технічний клуб товариства сприяння оборони України" на "Каланчацький спортивно-технічний клуб товариства сприяння обороні України".

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, які (пояснення) на вимогу суду, мають бути викладені письмово.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами можуть не доказуватися перед судом, якщо у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розглядові в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію позивача первинна державна реєстрація позивача відбулася 23.01.1995р. під назвою "Каланчацький районний спортивно-технічний клуб товариства сприяння оборони України", з присвоєнням позивачеві ідентифікаційного коду юридичної особи 02721726.

Нерухоме майно, щодо якого заявлений позов, було придбане позивачем у 1995 році у Каланчацького РайДУ, про що стверджується у наданих суду письмових поясненнях позивача та філії "Каланчацька дорожньо-експлуатаційна дільниця" ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (правонаступника філії "Каланчацький райавтодор", що реорганізована у 2011 році, до 2002 року - Каланчацький райавтодор, до 2000 року - Каланчацьке РМШРБУ, до 1996 року - Каланчацький РайДУ). Вказане, також, не заперечується відповідачем.

Разом з тим, первинні документи, на підтвердження факту придбання у 1995 році позивачем у Каланчацького РайДУ нерухомого майна, щодо якого заявлений позов, (господарські договори тощо) а ні позивачем, а ні філією "Каланчацька дорожньо-експлуатаційна дільниця" ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" суду не надано, оскільки відсутні у позивача та цієї філії: з наданих суду пояснень позивача та цієї філії слідує, що такі документи втрачено.

За відсутності заперечень відповідача щодо достовірності тверджень позивача та вказаної філії ДП "Херсонський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" про придбання позивачем у 1995 році у Каланчацького РайДУ нерухомого майна, щодо якого заявлений позов, суд на підставі ч. 1 ст. 35 ГПК України приймає доведеним те, що вказане нерухоме майно було придбано позивачем у Каланчацького РайДУ в 1995 році.

Позивачеві виданий Державний акт серія ІІ-ХС № 001882 від 18.02.1997р. на право постійного користування землею, а саме, земельною ділянкою площею 0,51 га під розміщення навчальних та виробничих будівель, відповідно до розпорядження Каланчацької районної державної адміністрації від 25.12.1996р. № 476.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Каланчацької селищної ради народних депутатів від 20.05.1998р. № 40 вирішено видати позивачеві, з місцезнаходженням вул.Горького, 57, реєстраційне посвідчення на навчальні та виробничі будівлі, згідно довідки про балансову вартість та розпорядження Каланчацької районної державної адміністрації від 25.12.1996р. № 476 на право постійного користування землею.

04.06.1998р. Херсонським державним бюро технічної інвентаризації виготовлений технічний паспорт на домоволодіння з місцезнаходженням смт. Каланчак вул. Горького, № 57, в якому позивача вказано власником цього домоволодіння, а складовими цього домоволодіння вказано адмінбудівлю літера А, склади літера Б, В, Г, гаражі літера Д, Е, Ж, З, И, майстерню літера К, огорожу № 1. Цього ж дня, 04.06.1998р. Херсонським державним бюро технічної інвентаризації видано позивачу реєстраційне посвідчення, згідно з яким адміністративний будинок розташований в смт. Каланчак по вулиці М. Горького за № 57, в цілому зареєстрований за позивачем на праві колективної власності на підставі рішення виконавчого комітету Каланчацької селищної ради народних депутатів від 20.05.1998р. № 40.

Після придбання у 1995 році по теперішній час вказане нерухоме майно обліковується на балансі позивача. Згідно довідки позивача від 07.03.2015р. загальна балансова вартість цих будівель складає 15 340,00 грн.

Інших власників нерухомого майна, щодо якого заявлений позов, судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про підтвердження матеріалами справи наявності у позивача права власності на навчальні та виробничі будівлі, які розташовані по вул. Горького, буд. 57 в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, а саме, на адміністративну будівлю літера А, склади літера Б, В, Г, гаражі літера Д, Е, Ж, З, И, майстерню літера К, огорожу № 1.

В силу вимог ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Неправомірність набуття позивачем права власності на вказане нерухоме майно не випливає із закону, незаконності набуття цього права не встановлено судом.

В силу положень ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація таких прав є обов'язковою, їй підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, що знаходиться на території України та належить, зокрема, фізичним або юридичним особам, територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 5 цього ж Закону у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також, на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" органи державної реєстрації прав утворюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі: договорів, укладених у порядку, встановленому законом; свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; рішень судів, що набрали законної сили; інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав (докладний перелік таких, інших, документів наведений у п.37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. № 868).

Проте, за станом на теперішній час прав, виходячи з приписів ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", п. 37 вказаного Порядку та наявних у позивача документів щодо набуття ним у власність нерухомого майна, щодо якого заявлений позов, відсутні законні підстави для здійснення державної реєстрації за позивачем права власності на це нерухоме майно.

За вказаних обставин, неможливість проведення державної реєстрації права власності позивача на навчальні та виробничі будівлі, які розташовані по вул. Горького, буд.57 в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, обумовлює невизначеність відносин власності стосовно цього нерухомого майна.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування ст. 392 Цивільного кодексу України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорювається ними. Зокрема, у разі неможливості одержати у відповідних органах правовстановлюючий документ на підтвердження права.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм невизначеність відносин власності стосовно нерухомого майна, щодо якого заявлений позов, має бути усунута в судовому порядку.

Таким чином, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на навчальні та виробничі будівлі, а саме: адміністративну будівлю літера А, склади літера Б, В, Г, гаражі літера Д, Е, Ж, З, И, майстерню літера К, огорожу № 1, які розташовані по вул.Горького, буд. 57 в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, з технічними характеристиками таких будівель згідно наявної у позивача технічної документації на ці будівлі, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється в повному обсязі, у зв'язку із цим судовий збір повністю, у сумі 1 827,00 грн., має бути покладений на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Виправити описку у назві позивача в ухвалах суду від 27.03.2015р. та від 07.05.2015р. по даній справі, зазначивши назвою позивача "Каланчацький спортивно-технічний клуб товариства сприяння обороні України".

2. Позовні вимоги задовольнити.

3. Визнати за Каланчацьким спортивно-технічним клубом товариства сприяння обороні України (місцезнаходження: 75800, Херсонська обл., Каланчацький район, смт. Каланчак, вул. Горького, буд.57; ідентифікаційний код юридичної особи 02721726) право власності на навчальні та виробничі будівлі, а саме: адміністративну будівлю літера А, склади літера Б, В, Г, гаражі літера Д, Е, Ж, З, И, майстерню літера К, огорожу № 1, які розташовані по вул.Горького, буд. 57 в смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області.

4. Стягнути з Каланчацької селищної ради Каланчацького району Херсонської області (місцезнаходження: 75800, Херсонська обл., Каланчацький район, смт. Каланчак, вул.Леніна, буд.1; ідентифікаційний код юридичної особи 04401003; інші реквізити суду невідомі) на користь Каланчацького спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України (місцезнаходження: 75800, Херсонська обл., Каланчацький район, смт.Каланчак, вул.Горького, буд.57; ідентифікаційний код юридичної особи 02721726) 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.06.2015р.

Суддя К.В. Соловйов