ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 р. Справа № 909/412/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Булки В.І., при секретарі судового засідання Бабенецькій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника прокурора м.Івано-Франківська,

вул.Гаркуші, 9, м.Івано-Франківськ, 76000,

в інтересах держави Івано-Франківської міської ради,

вул.Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ, 76000,

в особі Комунального підприємства "Полігон ТПВ",

вул. Військових ветеранів,10А, м. Івано-Франківськ, 76019,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 0928" вул. Максимовича, 11, м. Івано-Франківськ, 76009,

про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору про надання послуг №32 прийом та захоронення побутових відходів від 01.01.15 в сумі 172 188,28грн.,

за участю представників сторін:

від прокуратури: Янцюк Х.В. - прокурор прокуратури м. Івано-Франківська посвідчення №032231 від 10.02.15;

від позивача: Мороз Ю.А. - керівник, спеціальний витяг з ЄДРЮОФОП №20478632 від 23.04.15, паспорт серія СС №844988 виданий Івано-Франківським МВ УМВС України в Івано-Франківській області 13.02.08;

від Івано-Франківської міської ради: не з'явились;

від відповідача представники не з'явились,

встановив: Заступник прокурора м.Івано-Франківська в інтересах держави Івано-Франківської міської ради в особі Комунального підприємства "Полігон ТПВ" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 0928" про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору про надання послуг №32 прийом та захоронення побутових відходів від 01.01.15 в сумі 297 188,28грн.

Представник Івано-Франківської міської ради в засідання суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про оголошення перерви від 28.05.15. На виконання ухвал суду від 14.04.15 та 28.04.15 представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву №119 від 13.05.15 (вх.№7484/15 від 14.05.15) в якому просить суд відмовити в позові. Однак, вказує що станом на день подання відзиву борг частково погашено на суму 60 814,82грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить суд позов задоволити, свої обґрунтування виклав у позовній заяві, при цьому вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг №32 прийом та захоронення побутових відходів від 01.01.15, що і спричинило виникнення заборгованості. Прокурор підтримує позицію представника позивача.

Прокурор надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог №85-87-15 від 04.06.13 (вх.№5294/15 від 14.05.15), в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 227 188,28грн. (у зв'язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості в розмірі 70 000,00грн.).

Відповідно до ч.4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення у справі зменшити розмір позовних вимог. Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову. Згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу України, ціну позову вказує позивач.

Суд вважає за правильне прийняти заяву прокурора про зменшення розміру позовних вимог. Судом встановлено, що у разі зменшення позовних вимог має місце нова ціна позову, виходячи з якої й буде вирішуватися спір (227 188,28грн.).

До суду від відповідача поступило клопотання б/н від 28.05.15 (вх.№5835/15 від 28.05.15) про відстрочку виплати заборгованості, що утворилась перед позивачем, рівними частинами на строк шість місяців. Клопотання мотивоване тим, що відповідач в даний час знаходиться в складному фінансовому становищі.

Прокурор подав суду заяву №85-87-15 від 28.05.15 (вх.№5840/15 від 28.05.15) про зменшення розміру позовних вимог та просить стягнути з відповідача 192 188,28грн. боргу (у зв'язку з частковим погашенням відповідачем заборгованість в сумі 35 000,00грн.).

В засіданні суду 28.05.15 вказану заяву судом прийнято до розгляду. У разі зменшення позовних вимог має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір (192 188,28грн.).

В судовому засіданні 28.05.15 оголошено перерву до 02.06.15.

Прокурор в судовому засіданні 02.06.15 надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог №85-87-15 від 02.06.15 (вх.№5955/15 від 02.06.15) в якій просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача 172 188,28грн. (у зв'язку з частковим погашенням відповідачем заборгованість в сумі 20 000,00грн.).

Суд вважає за правильне прийняти заяву прокурора про зменшення розміру позовних вимог. Судом встановлено, що у разі зменшення позовних вимог має місце нова ціна позову, виходячи з якої й буде вирішуватися спір (172 188,28грн.).

Згідно з пунктом 3.9.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Беручи до уваги той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заслухавши пояснення присутніх в засіданні суду представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Між Комунальним підприємством "Полігон ТПВ" та Публічним акціонерним товариством "Автотранспортне підприємство - 0928" укладено договір про надання послуг №32 прийом та захоронення побутових відходів.

Відповідно до п.1.1 вказаного вище договору, виконавець (Комунальне підприємство "Полігон ТПВ") зобов'язався за завданням замовника (відповідача) протягом визначеного в договорі строку надавати за плату послуги з прийому та захоронення побутових відходів, а замовник (відповідач) - оплачувати надані послуги.

Послугами є прийом та захоронення побутових відходів на полігоні побутових відходів, який знаходиться в лісовому масиві в районі с.Рибне (п.1.2 договору).

В розділі 3 договору сторони погодили оплату послуг та порядок їх приймання.

Згідно п.3.1 договору, вартість захоронених побутових відходів становить згідно діючого тарифу станом на день укладення договору, а саме введеного тарифу з 01.04.14, затвердженого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 18.02.14 №77.

Представник позивача в засіданні суду зазначив, що на виконання умов договору проведено роботи (надано послуг) на загальну суму 297 366,36грн. Даний факт підтверджується актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) а саме:

- ОУ-0000032 від 31.01.15 на суму 96 938,50грн.;

- ОУ-0000064 від 28.02.15 на суму 93 995,72грн.;

- ОУ-0000107 від 31.03.15 на суму 106 432,14грн.

Копії вказаних вище актів знаходяться в матеріалах справи і є додатками до позовної заяви.

Розрахунки за надані послуги проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість (п.3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору сторони погодили, що вартість послуг, передбачених п.3.1 договору, замовник (відповідач) виплачує підряднику (Комунальному підприємству "Полігон ТПВ") щомісячно, на основі актів приймання - передачі робіт підтверджених товарно - транспортними накладними, протягом 5-ти банківських днів з дня їх підписання.

Згідно п.3.6 договору, підписання акта приймання - передачі наданих послуг представником замовника є підтвердженням відсутності претензій із його боку щодо вказаних в акті послуг.

Матеріали справи містять розрахунок суми боргу за послуги прийому та захороненню побутових відходів з якого вбачається, що відповідачу зараховано часткову оплату послуг згідно договору №32 від 01.01.15 в розмірі 178,08грн.

Представник позивача зазначає, що станом на день звернення до господарського суду Івано-Франківської області борг відповідача перед позивачем становив 297 188,28грн. Прокурор зазначив, що відповідачем проведено часткові оплати, і як наслідок станом на 02.06.15 борг відповідача перед позивачем за неналежне виконання умов договору про надання послуг №32 прийом та захоронення побутових відходів від 01.01.15 становить 172 188,28грн.

Беручи до уваги викладене вище суд вважає за правильне позов задоволити та виходить з наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами на підставі договору виникли зобов'язальні відносини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено факт виконання позивачем зобов'язань по договору, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідачем не оплачено за надані послуги в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із аналізу викладених вище правових норм та умов договорів випливає, що наявність обов'язку оплати за послуги по прийому та захоронення побутових відходів виникає у відповідача на підставі актів приймання - передачі робіт (копії актів знаходяться в матеріалах справи) щомісячно, протягом 5-ти банківських днів з дня їх підписання.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що відповідачем в строк не оплачено за надані позивачем послуги. Борг відповідача перед позивачем, з врахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог, становить 172 188,28грн.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання в термін встановлений договором не виконав, порушив зобов'язання що стосуються оплати за надані послуги. Станом на сьогоднішній день борг відповідача перед позивачем за неналежне виконання умов спірного договору становить 172 188,28грн.

Щодо клопотання відповідача про відстрочку виплати заборгованості рівними частинами на строк шість місяців суд зазначає наступне.

Приписами п.6 ст.83 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення. При цьому слід враховувати приписи ст.121 Господарського процесуального кодексу України про те, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких, господарський суд може відстрочити чи розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте, визначальним фактором при наданні відстрочки чи розстрочки є винятковість цих випадків, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Підставою для відстрочки чи розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Як зазначено в пункті 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", вирішуючи питання, зокрема про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Тобто, в кожному випадку господарський суд має враховувати конкретні обставини розглянутої справи; приймати до уваги інтереси обох сторін; оцінювати можливі негативні наслідки як для боржника при виконанні рішення суду у встановлений строк, так і для стягувача при затримці виконання рішення суду та не допускати їх настання.

Судом встановлено, що відповідач обґрунтував подане клопотання про відстрочку боргу виключно своїм скрутним фінансовим становищем, на підтвердження чого надав довідку про важкий фінансовий стан підприємства №259 від 28.05.15 та листи (переписку) з Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин, аналізуючи викладене вище суд вважає, що у даному конкретному випадку зазначені відповідачем обставини носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову фінансову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні суті статті 121 Господарського кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення. Крім того, судом враховано матеріальні інтереси позивача на користь якого має відбуватись стягнення боргу у розмірі 172 188,28 грн. Викладене свідчить про відсутність обставин, які є виключними у розумінні приписів статті 121 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення.

З'ясуванням документальних доказів у справі суд встановив, що відповідач на спростування правової позиції позивача, викладеної у позовній заяві, доказів сплати спірної суми заборгованості, яка є предметом стягнення у даній справі не подав, обставини, покладені в основу заявлених позовних вимог у даній справі не спростував.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Відповідачем не спростовано доводи позивача щодо наявності боргу, доказів сплати такого боргу суду не надано.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові

витрати слід покласти на відповідача. Керуючись ст.ст.121,124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.11,202,509,525,526,530,628,629,901,903 Цивільного кодексу України, ст.ст.42,193 Господарського кодексу України ст.ст.22,33,43,49,55,83, 82 -85,121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задоволити позов заступника прокурора м.Івано-Франківська в інтересах держави Івано-Франківської міської ради в особі Комунального підприємства "Полігон ТПВ" до відповідача Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 0928" про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору про надання послуг №32 прийом та захоронення побутових відходів від 01.01.15 в розмірі 172 188,28грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 0928", вул. Максимовича, 11, м. Івано-Франківськ (, р/р001 банк ПАТ "Банк "Київська Русь", МФО 319092, ІПН 54) на користь Комунального підприємства "Полігон ТПВ", вул. Військових ветеранів,10А, м. Івано-Франківськ (, р/р 1604, МФО 336677 банк КБ "ПриватБанк") 172 188,28грн. (сто сімдесят дві тисячі сто вісімдесят вісім грн. 28коп.) заборгованості.

Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство - 0928", вул. Максимовича, 11, м. Івано-Франківськ (, р/р001 банк ПАТ "Банк "Київська Русь", МФО 319092, ІПН 54) в Доход державного бюджету України 3002 - судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), за кодом класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач - УДКСУ у м.Івано - Франківську) 3 443,77грн. (три тисячі чотириста сорок чотири грн. 77коп.) судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.06.15

Суддя Булка В.І.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

Помічник судді Гандера М.В. 03.06.15