КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 910/5115/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

Калатай Н.Ф.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Безрода Р.С. дов. від 27.05.2015,

від відповідача Данилкіна П.М. дов. від 17.11.2014 №361-1,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2»

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015

(дата підписання - 14.05.2015)

у справі №910/5115/15-г (суддя Домнічева І.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд»

до Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2»

про стягнення 249 834,63 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» (далі - позивач, або ТОВ «Київоздоббуд») до Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» (далі - відповідач, або ПАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2») про стягнення 249 834,63 грн задоволено повністю.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 195 327,54 грн основного боргу, 47 073,94 грн інфляційних втрат, 7 433,15 грн. 3% річних та 4 996,69 грн судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 скасувати, постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції невірно встановлено суму сплати відповідачем основної заборгованості за контрактом від 24.07.2012 №16 (далі - договір). При цьому, апелянт вказує на те, що позивачем не було надано доказів передачі будинку під заселення та відсутність дефектів в роботах. За твердженнями відповідача, вимоги позивача щодо сплати 3% відкладених платежів, на підставі наданих суду документів та виходячи з п.3.2 договору, є такими, що не підтверджується належними доказами.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 у складі головуючий суддя Рябуха В.І., судді: Ропій Л.М. та Калатай Н.Ф. прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 10.06.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28. Доказами належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи є повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали від 27.05.2015) позивачу - 04.06.2015 та відповідачу - 02.06.2015, долучені до матеріалів справи.

08.06.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду позивач надав відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 10.06.2015 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 скасувати, постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України).

Частиною 1 ст. 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

У пункті 1 ст. 875 ЦК України зазначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 липня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» (підрядник) та Публічним акціонерним товариством «Трест «Київпідземшляхбуд-2» (далі - генпідрядник) було укладено контракт (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого підрядник за дорученням генпідрядника зобов'язався своїми та залученими силами і засобами, на свій ризик, з матеріалів генпідрядника та відповідно до проектної документації і державних будівельних норм і правил виконати та здати генпідряднику роботи по облицюванню стін глазурованою плиткою, улаштуванню підлог з плиток керамічних з плінтусом та малярні роботи по об'єкту «Житлові будинки та об'єкти соціально-побутового призначення, комплексного благоустрою територій для суспільних потреб у 2-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі м. Києва - Житловий будинок на ділянці №7, секції №4, № 5, № 6.

Генпідрядник, в свою чергу, зобов'язався забезпечити стабільне фінансування будівництва та розрахунків за виконані роботи (п. 2.1.4. договору).

Пунктом 2.2.6. договору сторони передбачили, що роботи вважаються переданими підрядником та прийнятими генпідрядником в момент підписання сторонами акта здачі-приймання виконаних робіт, згідно ф. КБ-2в та ф. КБ-3 робіт за цим договором.

Згідно п. 3.2 договором генпідрядник щомісячно здійснює розрахунки за виконані роботи згідно оформлених актів виконаних робіт, шляхом перерахування коштів підряднику, при умові фінансування об'єкту замовником.

Оплата здійснюється до 25 числа наступного за звітним місяцем у розмірі 97% від суми кожного оформленого акта виконаних робіт.

Накопичені за період будівництва 3% відкладених платежів, як гарантія виконання зобов'язань підрядника по контракту, сплачується генпідрядником таким чином: 3% через 30 днів після передачі будинку під заселення.

Розмір відкладеного платежу зменшується генпідрядником у беззаперечному порядку на суму витрат, понесених генпідрядником на усунення дефектів і недоробок, що стались з вини підрядника.

Відповідно до п.5.5. договору, останній вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання своїх зобов'язань.

Відтак, оскільки підрядник виконав будівельні роботи, перелік яких визначений укладеним між сторонами правочином, а генпідрядник своєчасну оплату робіт, згідно оформлених актів, не провів, Господарський суд міста Києва вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» задовольнив, з чим погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до абз. 2 п. 2.2.6. договору генпідрядник зобов'язаний не пізніше 5 робочих днів з дати одержання від підрядника акту ф. КБ-2в та довідки ф. КБ-3 за звітний місяць, перевірити обсяг та якість виконаних робіт, та при відсутності заперечень, підписати вказані документи і передати їх у двох примірниках підряднику.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач виконав обсяг робіт та здав роботи відповідачу, а відповідач їх прийняв, про що були складені відповідні акти виконаних робіт, довідки про вартість виконаних підрядних робіт, які були у встановленому порядку підписані відповідачем без зауважень та заперечень.

Відповідно до п. 1.2. договору вартість робіт, які виконує підрядник є орієнтовною договірною ціною і погоджена сторонами у додатку № 1 до дійсного договору, що є його невід'ємною частиною і становить - 1 183 958,55 грн, крім того ПДВ 20% - 236 791,71 грн. Всього - 1 420 750,26 грн, без урахування вартості матеріалів. Орієнтовна договірна ціна уточнюється згідно фактично виконаних обсягів робіт, що підтверджується актами ф. КБ-2в та довідками ф. КБ-3, оформленими уповноваженими представниками генпідрядника та підрядника.

14.01.2013 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору на виконання робіт по оздобленню приміщень на об'єкті: «Житлові будинки та об'єкти соціально-побутового призначення, комплексного благоустрою територій для суспільних потреб у 2-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі м. Києва - житловий будинок на ділянці № 7, секції № 4, № 5, № 6» (далі - додаткова угода №1). Даною додатковою угодою №1 контрагенти узгодили обсяги додаткових робіт, їх строки та вартість. Так, у п. 2 додаткової угоди сторони передбачили, що вартість додаткових робіт, погоджена сторонами у додатку № 1 до дійсної додаткової угоди і складає - 85 751,47 грн, в т.ч. ПДВ - 14 291,91 грн, яка уточнюється по фактично виконаних обсягах робіт та оформлених обома сторонами актами за ф. КБ-2в та довідками за ф. КБ-3.

У відповідності до п. 91 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду у капітальному будівництві затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005 (далі - загальні умови) передача виконаних робіт (об'єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформляється актом про виконані роботи.

Пунктом 98 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві передбачено, що оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.

Пунктом 3.4. договору сторони погодили, що генпідрядник щомісяця при розрахунках з підрядником утримує з вартості виконаних робіт кошти за послуги генпідряду в розмірі 2,5 % вартості виконаних робіт ПДB.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, загальна вартість виконаних підрядником робіт складає 2 028 754,09 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт.

Публічне акціонерне товариство «Трест Київпідземшляхбуд-2» частково оплатило виконані Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» підрядні роботи в сумі 1 782 707,70 грн., що підтверджується представленими виписками з поточного рахунку.

За послуги генпідряду відповідачем, відповідно до п. 3.4. договору було утримано 2,5 % від суми виконаних робіт по кожному акту виконаних робіт, що всього склало 50 718,85 грн.

Відтак, сума основної заборгованість відповідача перед позивачем з врахуванням вищесказаного, складає: 2 028 754, 09 грн - 1 782 707,70 грн - 50 718,85 грн = 195 327, 54 грн.

Доводи апелянта з приводу того, що заборгованість Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» перед позивачем є іншою, ніж та, що зазначена в позовній заяві та яка стягнута судом, апеляційною інстанцією не приймаються до уваги, оскільки спростовується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Інші твердження відповідача з приводу того, що позивачем не було представлено доказів передачі будинку під заселення та відсутність дефектів в роботах, а відтак, вимоги позивача щодо сплати 3% відкладених платежів, на підставі наданих суду документів та виходячи з п.3.2. договору є такими, що не підтверджуються належними доказами, суд вважає також безпідставними в силу наступного.

За змістом ч.5 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

В матеріалах справи наявний лист № 01807/0/2-15 від 30.04.2015 ПАТ «Холдиногова компанія «Київміськбуд», в якому зазначено, що відповідно до сертифіката Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.02.2013 було засвідчено відповідність закінченого будівництвом об'єкту.

У відповідності до ч.12 ст.39 вказаного вище нормативно-правового акта замовник зобов'язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, об'єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію.

Відтак, враховуючи матеріали справи та вказане вище, доводи апелянта, які зводяться загалом до відсутності обов'язку у останнього оплатити відкладені платежі, визнані судом безпідставними, оскільки строк оплати таких платежів є таким, що настав.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

За приписами ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 3% річних в сумі 7 433,15 грн та інфляційних втрат в сумі 47 073,94 грн, суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та підставність заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоздоббуд» вимог в цій частині.

Таким чином, відповідач в апеляційній скарзі не навів доводів, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 у справі №910/5115/15-г - без змін.

2. Матеріали справи №910/5115/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

Н.Ф. Калатай