ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 рокуСправа № 912/1294/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгар розглянув у засіданні справу № 912/1294/15

за позовом: приватного акціонерного товариства "Креатив";

до відповідача: фермерського господарства "Віктор";

про визнання недійсним договору поставки № С13-02890 від 19.05.14

Представники:

позивача - Бойченко Л.В., довіреність № 7 від 30.12.14;

відповідача - Любімий О.М., довіреність № 86 від 20.05.15.

Приватне акціонерне товариство "Креатив" (далі по тексту - Товариство) звернулося до господарського суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір поставки № С13-02890 від 19.05.14 (далі по тексту - Договір), укладений між приватним акціонерним товариством "Креатив" та фермерським господарством "Віктор" (далі по тексту - Господарство), стягнути з останнього 1 218 грн. судового збору.

Позов обґрунтований посиланням на те, що

у лютому 2015 р. до Товариства надійшла позовна заява Господарства (із додатками) від 25.12.14 за вих. № 220 про повернення заборгованості у сумі 5 349 850 грн. 76 коп. згідно Договору за насіння соняшнику;

оригінал Договору у Товариства відсутній, а з отриманої із позовною заявою його копії неможливо встановити чий саме підпис здійснений від Товариства, відтиск відбитку печатки на Договорі нечіткий, відтак стверджувати належність печатки саме Товариству не можна;

у преамбулі Договору підписантом від імені ПрАТ "Креатив" зазначений представник Давидов Юрій Григорович, який діє на підставі довіреності № 5114 від 19.05.14, однак про таку довіреність позивачу нічого не відомо;

згідно з Статутом позивача в редакції від 17.05.11, повноважною особою, яка має право вчиняти правочини від імені Товариства є генеральний директор;

в період з моменту підписання спірного договору і по сьогоднішній день генеральним директором є Бойко Олександр Миколайович, а не Давидов Ю.Г.;

із копії договору поставки вбачається, що кожна сторінка договору підписана невідомими особами, всупереч п. 5.23 ДСТУ 4163-2003 "Державна уніфікована система документа документації Уніфікована система організаційно - розпорядчої документації".

У письмових поясненнях за вих. .№ 532-10 від 13.05.15, наданих господарському суду 13.05.15, позивач повідомив про видачу Давидову Ю.Г. нотаріально посвідченої довіреності від 12.07.13 за № 5114 для представництва Товариства перед третіми особами, на випадок відсутності генерального директора, однак, саму довіреність (її належну копію), з якої б вбачався її зміст та перелік повноважень Давидова Ю.Г. не надав.

За вих. № 532-10 від 13.05.15 позивачем подано 13.05.15 клопотання про призначення господарським судом судової почеркознавчої експертизи щодо належності підпису у договорі поставки № С13-02890 від 14.05.14 Давидову Ю.Г. із дорученням її проведення Кіровоградській філії Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз.

У відзиві на позов, наданому 15.05.15, відповідач просить заявникові відмовити у задоволенні позову повністю з тих підстав, що після укладення Договору його сторонами вчинено фактичне виконання зобов'язань, тому в силу ст. ст. 237, 239, 241 Цивільного кодексу України навіть у випадку відсутності повноважень на підписання Договору в особи, яка його підписала, він Товариством схвалений.

У клопотанні, поданому 03.06.15, відповідач просить надіслати матеріали справи № 912/1294/15 до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області з метою проведення дій, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, зважаючи на наявність у діях Давидова Юрія Григоровича ознак кримінального правопорушення, та зупинити провадження у справі

Господарський суд після заслуховування думки представників сторін розглянув у засіданні клопотання Товариства та Господарства.

У задоволенні клопотання Товариства господарський суд відмовив за відсутності підстав для призначення судової почеркознавчої експертизи та з урахуванням того, що оригінал договору поставки товару № С13-02890 не поданий, явка Давидова Ю.Г. для відібрання від нього зразків підпису не забезпечена та про місцезнаходження такої особи не повідомлено позивачем, інші документи, які містять підписи Давидова Ю.Г. відсутні.

Господарський суд також відмовив у задоволенні клопотання відповідача за з причин недоведеності підстав, передбачених частиною першою ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, для зупинення провадження у справі.

Станом на 03.06.15 сторонами не надані у повному обсязі докази, витребувані в ухвалах від 14.04.15, 13.05.15. Позивачем не надані: копії матеріалів справи № 912/41/15-г, в якій господарським судом Кіровоградської області розглядався позов № 220 від 25.12.14 Господарства про стягнення Товариства 5 349 850 грн. 76 коп. внаслідок неналежного виконання умов договору № С13-02890 від 19.05.2014 р. в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар та зустрічний позов Товариства № 183-10 від 09.02.15 про стягнення з Господарства 1 052 185 грн. 39 коп. штрафу за порушення строків поставки товару по договору № С13-02890 від 19.05.14. Відповідачем не надані: оригінал Договору для огляду у судовому засіданні, належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи (у повному обсязі з усіма змінами, додатками, додатковими угодами до нього); нотаріально посвідчену довіреність від 12.07.13 № 5114 (оригінал, належним чином засвідчену копію), на підставі якої від імені Товариства діяв Давидов Юрій Григорович при укладенні Договору або у письмовій формі пояснення про причини неможливості її надання.

За поясненнями Товариства, наданими 02.06.15, матеріали справи № 912/41/15-г надіслані з апеляційної скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, внаслідок чого неможливо зняти копії з них.

Представником Господарства в усній формі повідомлено про відсутність у нього оригіналу Договору з причин не передання його довірителем з-за подій у зоні АТО та довіреності Давидова Ю.Г., оскільки така довіреність Господарству не передавалась і знаходиться у Товариства.

Згідно з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін у засіданні господарський суд встановив наступне.

У розумінні ч. ч. 1, 2, 4 Цивільного кодексу України, двосторонній правочин, що є погодженою дією двох сторін, спрямованою на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, є двосторонній договір. За ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Товариство просить визнати Договір недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення сторонами (стороною) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 Цивільного кодексу України, що передбачено його ч. 1 ст. 215.

За доводами Товариства, викладеними у позовній заяві, воно не надавало своєї згоди на вчинення Договору, тобто у нього було відсутнє волевиявлення, що є підставою для визнання його недійсним.

Частиною 3 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Позивач не виклав і не довів того, як його сумнів у тому, чи підписувався Договір від імені Товариства Давидовим Юрієм Григоровичем, свідчить про відсутність волевиявлення та внутрішньої волі юридичної особи.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 237, ст. 239, 241 Цивільного кодексу України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє; Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою; правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання; наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

У п. 3. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.13 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено: "Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину".

Про наступне схвалення Договору як правочину, вчиненому Давидовим Ю.Г. від імені Товариства, свідчать:

отримання від Господарства товару (соняшника) представником Товариства Хорошуном Ю.О., який діяв на підставі довіреності № 3893 від 14.06.14 по видаткових накладних № 8 від 15.06.14, № 9 від 16.06.14, № 10 від 18.06.14, № 11 від 19.06.14, № 12 від 20.06.14, № 13 від 21.06.13, № 14 від 22.06.14, № 17 від 23.06.14, № 18 від 24.06.14, № 19 від 25.06.14, № 20 від 26.06.14 № 21 від 27.06.14, посилання як на підставу поставки на Договір у таких накладних;

перерахування Товариством із посиланням на Договір коштів у сумах 677 202 грн. 03 коп., 700 000 грн., 677 202 грн. 03 коп., 1 000 000 грн., 700 000 грн., 700 000 грн., 700 000 грн., 700 000 грн., 336 429 грн., 700 000 грн., 700 000 грн., 500 000 грн., 201 720 грн. 22 коп., 680 740 грн. 20 коп., 500 000 грн., на рахунок Господарства у ПАТ "Банк Національний кредит", що підтверджено виписками по особовому рахунку за період з 08.07.14 по 08.07.14, з 07.07.14 по 07.07.14, з 08.10.14 по 09.10.14, з 10.07.14 по 10.07.14, з 09.07.14 по 09.07.14, з 11.07.14 по 11.07.14, з 14.07.14 по 14.07.14, з 16.06.14 по 16.06.14, з 15.07.14 по 15.07.14, з 16.07.14 по 16.07.14, з 18.12.14 по 18.12.14, з 19.06.14 по 19.06.14, з 20.06.14 по 20.06.14, з 30.09.14 по 20.09.14;

подання до господарського суду Кіровоградської області зустрічного позову (№ 183-10 від 09.02.15) у справі № 912/41/15-г про стягнення з Господарства 1 052 185 грн. 39 коп. штрафу за порушення строків поставки насіння соняшника, передбачених Договором.

Господарський суд, з урахуванням обґрунтованих заперечень відповідача, прийшов до висновку про недоведеність Товариством правомірності його вимог, тому відмовляє у їх задоволенні повністю.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

У засіданні 03.06.15 господарським судом проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.06.15.

Суддя Н. В. Болгар