ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 915/460/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача - Сімцис Ю.В. дов. № 04/1058 від 30.12.2014,

Пічугіної К.Ф. дов. № 04/1112 від 21.05.2015,

за участю представник відповідача - Мечинської І.Ю. дов. « 26 від 05.01.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз", 54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159

До відповідача: Квартирно - експлуатаційного відділу м. Миколаєва, 54056, м. Миколаїв, пр -т Миру, 62-а

про: стягнення з відповідача 1 211 833,94 грн.

встановив:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою (клопотання про зменшення позовних вимог) в якій просить суд стягнути з Квартирно - експлуатаційного відділу м. Миколаєва заборгованості в розмірі 1 206 949,52 грн. з якої: 982 618,82 грн. - основний борг, 12 993,84 грн. - 3% річних, 94 371,73 грн. - пеня, 116 965,13 грн. - інфляційні.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву суму 982 618,82 грн.- основного боргу визначає проти нарахування штрафних санкцій заперечує та зазначає, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаєва є бюджетною установою МО України, яка утримується за рахунок державного бюджету України. Фінансова діяльність квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаїв здійснюється на підставі діючого законодавства, відповідно Бюджетного кодексу України. Відповідно до положень ст. 51 Бюджетного кодексу України: Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Миколаїв, як бюджетна установа МО України, не може, у порушення бюджетного законодавства витрачати кошти державного бюджету, які не передбачені її кошторисом.

У відповідності до вимог ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 12.05.2015 оголошувалась перерва.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача господарський суд, дійшов висновку про часткове задоволення зменшених позовних вимог, виходячи з наступного:

03.02.2014 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" та Квартирно - експлуатаційним відділом м. Миколаєва було укладено договір № ТП-Б- 2011174-МГ на постачання природного газу за регульованим тарифом (далі - Договір), відповідно до умов якого, постачальник постачає природний газ (далі - газ) споживачу в обсягах і порядку передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що передача газу за цим Договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в Додатку № 1 до Договору.

У відповідності до п. 2.6 Договору, послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання - передачі газу та актом виконаних робіт, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у Додатку № 1 до Договору.

Згідно п. 2.7 Договору, постачальник до 3 - го числа, наступного за звітним місяцем направляє споживачу два примірники акта приймання - передачі газу та акти виконаних робіт за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника.

Відповідно до абз.1 п. 3.3 Договору, кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності об'єктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у Додатку № 1 до Договору.

Пунктом 4.6 Договору визначено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем поточними платежами по розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом місяця постачання газу періоду оплати відповідно до додатку 2 до Договору. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді. У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому Договором порядку.

Згідно п. 4.7 Договору, оплата вартості послуг з постачання газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок постачальника.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с. 23), на виконання вимог Договору позивач на протязі січня-грудня 2014 року, поставив а відповідач прийняв природний газ в загальному обсязі 2590,372 тис. куб.м. на суму 13 401 564,71 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу (а.с. 12 - 22, 56).

Відповідач вимоги Договору в частині розрахунку за отриманий газ на умовах встановлених Договором виконав частково сплативши позивачеві 12 418 945,89 грн. таким чином борг відповідача за отриманий на протязі січня-грудня 2014 року по Договору газ становить 982 618,82 грн. (13 401 564,71 грн. - 12 418 945,89 грн.).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ч. 1 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 982 618,82 грн. за поставлений природний газ по Договору № ТП-Б- 2011174-МГ є обґрунтованими відповідно до вимог Договору та Закону і підлягають задоволенню.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п. 6.2.2 Договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, з споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Так, позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с. 58-60) нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 94 371,73 грн. за період з 06.02.2014 по 20.02.2015, розмір якої є обґрунтований відповідно до вимог Закону та Договору та підлягає задоволенню.

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с. 58-60) нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 12 993,84 грн. за період з 06.02.2014 по 20.02.2015

Так, за підрахунком суду здійсненого за допомогою програми «Законодавство» та з урахуванням вірного визначення кількості днів прострочення, а саме без включення дня фактичної сплати суми заборгованості в період часу за який здійснюється стягнення 3% річних, розмір 3% річних які підлягають задоволенню становить 12 516,90 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 476,94 грн. (12 993,84 грн. - 12 516,90 грн.) задоволенню не підлягають.

Згідно наданого до позовної заяви розрахунку (а.с. 60,61) позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні за період з лютого 2014 року по січень 2015 року в загальному розмірі 116 965,13 грн., розмір яких є обґрунтований відповідно до вимог Закону та Договору та підлягає задоволенню.

Заперечення відповідача є безпідставними та відхиляються судом.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 77, 82, 82-1, 83, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Миколаєва (54056, м.Миколаїв, пр.-т Миру, 62-а, р/р 2746 в ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159, р/р в ПАТ КБ "Клірінговий дім", МФО 300647, ) 982 618,82 грн. - основної заборгованості, 12 516,90 грн. - 3% річних, 94 371,73 грн. -пені, 116 965,13 грн. - інфляційних та 23 897,60 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Повернути з Державного бюджету України (Банк одержувача: ГУДКСУ Миколаївській області, МФО банку 826013, Рахунок 3002, Одержувач: УК у м. Миколаїв 22030001, , Код класифікації доходів: 22030001, Назва коду класифікації доходів: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), Назва суду: Господарський суд Миколаївської області) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159, р/р в ПАТ КБ "Клірінговий дім", МФО 300647, ) 97,69 грн. надмірно сплаченого судового збору перерахованого по платіжному дорученню № 409 від 19.03.2015 року.

Повний текст рішення складено 02.06.2015

Суддя Н.О. Семенчук