ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 року Справа № 5013/196/11

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О. (зміна складу колегії відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати від 25.05.2015 р.),

секретар судового засідання Петровська А.В.

за участю сторін:

від позивача: Омельченко Є.В., представник, довіреність № 651/12 від 28.11.2012 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 30.03.2015 р. у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"

до приватного малого підприємства "Строймонтаж"

з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

про стягнення 3 801 202 грн. 58 коп.

за скаргою публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 30.03.2015 р. у даній справі (суддя Змеул О.А.) клопотання публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про призначення судової будівельно-технічної експертизи відхилено. Скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" № 14/2-213 від 20.11.2014.2014 на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України залишено без задоволення.

Згадана ухвала мотивована посиланням на те, що доводи скаржника щодо незаконності дій відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відносно визначення вартості майна, належного боржнику, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Не погодившись з цією ухвалою, публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу банку про визнання неправомірними (незаконними) дій Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області з визначення вартості магазина промислових товарів (після реконструкції), що розташований в АДРЕСА_2 в розмірі 1 481 196,00 грн., вартості адміністративної будівлі з готелем і кафе-баром та господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1, в розмірі 2 558 973,00 грн. на підставі звітів суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_7 про незалежну оцінку майна від 14.11.2014 р. та 18.11.2014 р. відповідно, які є неякісними (недостовірними), а також зобов'язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області провести в межах виконавчого провадження повторну оцінку магазина промислових товарів (після реконструкції), що розташований в АДРЕСА_2 та адміністративної будівлі з готелем і кафе-баром та господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 з метою визначення їх ринкової вартості для подальшої реалізації.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відхилення клопотання позивача про проведення судової експертизи з підстав, передбачених ч.1 ст.41 ГПК України.

На думку скаржника, при проведенні оцінки нерухомого майна боржника суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_7 не було дотримано положень Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440.

У відзиві на апеляційну скаргу Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду залишити без змін, оскільки скаржником не зазначено, які саме процесуальні дії державного виконавця порушені у відповідності до норм ст.58 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідачем та третіми особами відзив на апеляційну скаргу не надано.

Відповідач, треті особи та Відділ примусового виконання рішень не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області у поданому відзиві на апеляційну скаргу просить розглянути справу за відсутністю його представника.

Колегія суддів вважає, що неявка представників відповідача, третіх осіб та Відділу примусового виконання рішень не перешкоджає вирішенню спору за їх відсутністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженої ухвали нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Кіровоградської області від 04.05.2011 р. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з приватного малого підприємства "Строймонтаж" на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк аваль" 14305909 від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція АТ "Райффайзен Банк аваль" - 3457741 грн. 99 коп. боргу по кредитам, 283234 грн. 30 коп. боргу по процентам, 24473 грн. 15 коп. пені по кредитам, 35645 грн. 56 коп. пені по процентам, 25500 грн. сплаченого державного мита, 235 грн. 99 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні решти позову відмовлено.

26.05.2011 р. на виконання цього рішення господарським судом Кіровоградської області було видано відповідний наказ.

Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 03.10.2013 р. відкрито виконавче провадження ВП № 40026166 з примусового виконання згаданого наказу.

15.11.2013 р. державним виконавцем проведено опис та арешт майна, що належить боржнику - ПМП "Строймонтаж", а саме: магазину промислових товарів (після реконструкції) загальною площею 330,2 кв.м, розташованого по АДРЕСА_2, та адміністративної будівлі з готелем і кафе-баром, господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 про що складені відповідні акти.

Постановою від 09.10.2014 р., з метою визначення ринкової вартості арештованого майна боржника, державним виконавцем призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_7, яка має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 168/44/14 від 19.08.2014, виданий Фондом державного майна України (т.3 а.с.74).

Експертом було проведено оцінку нерухомого майна боржника, внаслідок чого було складено звіт про незалежну оцінку майна - магазину промислових товарів (після реконструкції) - загальна вартість якого склала 1481196 грн. (без врахування ПДВ) від 14.11.2014 р., а також звіт про незалежну оцінку майна - адміністративної будівлі з готелем та кафе-баром з господарськими будівлями - загальна вартість яких склала 2588973 грн. (без врахування ПДВ) від 18.11.2014 р.

05.12.2014 р. відділом примусового виконання рішень, у зв'язку з незгодою стягувача з результатами оцінки майна, який вказував на завищену вартість об'єктів оцінки, винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ОСОБА_8 (сертифікат від 13.04.2013 р. за НОМЕР_1, виданий Фондом державного майна України.), для участі у виконавчому провадженні з метою рецензування звітів про незалежну оцінку майна від 14.11.2014 р. та від 18.11.2014 р., наданих ОСОБА_7

Суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання ОСОБА_8 29.12.2014р. здійснено рецензування згаданих звітів про оцінку майна та встановлено що звіти про оцінку майна у цілому відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але мають незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

05.01.2015 р. на адресу стягувача надійшов лист, яким відділ примусового виконання рішень повідомив, що за результатами рецензування звітів про незалежну оцінку майна від 14.11.2014 р. та 18.11.2014 р. визначено, що вартість магазину промислових товарів (після реконструкції), що розташований у АДРЕСА_2 станом на 10.11.2014 р. становить 1481196,00 грн., без врахування ПДВ, а вартість адміністративної будівлі з готелем і кафе-баром та господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 станом на 10.11.2014 р. становить 2558973,00 грн., без врахування ПДВ.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відповідність дій відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградської області нормам закону та відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У статті 1 вказаного Закону зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 2, п. 12 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання. Як експерт або спеціаліст може бути запрошена будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Частинами 1,2,3,4 статті 58 вищевказаного Закону встановлено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Пунктом 9.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 1212 ГПК України.

Пунктом 5.7.3. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. № 74/5 для проведення оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден та майна, вартість якого перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, державний виконавець залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Експерт має бути віднесеним до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур і громадян (п.2.2.1. Інструкції).

Відповідно ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

За приписами ч.1,2 ст. 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради, що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами - членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Відповідно до п. п. 62 - 67 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 р. (Національний стандарт № 1), перевірка дотримання вимог нормативно-правових актів з оцінки майна під час проведення оцінки здійснюється шляхом рецензування звіту про оцінку майна.

Згідно із п. 2 Національного стандарту № 1 необ'єктивна оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ'єктивного висновку про вартість об'єкта оцінки; неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування.

Відповідно до п.п.15,16 Національного стандарту № 1 методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів в оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки.

Пунктами 36, 37 Національного стандарту передбачено, що оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення.

З метою обґрунтування остаточного висновку про вартість об'єкта оцінки результати оцінки, отримані із застосуванням різних методичних підходів, зіставляються шляхом аналізу впливу принципів оцінки, які є визначальними для мети, з якою проводиться оцінка, а також інформаційних джерел на достовірність результатів оцінки.

Скаржником не надано доказів невідповідності експертної оцінки, ринковій вартості майна, а також необ'єктивності проведення оцінки майна боржника та рецензування звіту про оцінку майна, порушення органом державної виконавчої служби вимог чинного законодавства в процесі оцінки майна чи рецензування звіту про оцінку майна.

Згідно звітів від 14.11.2014 р. та від 18.11.2014 р., під час проведення оцінки експертом застосовано методичні підходи, методи та оціночні процедури з врахуванням вимог Національного стандарту №1, а саме використані порівняльний та дохідний методичні підходи, розрахунки обґрунтовані та виконані з використанням допоміжних розрахунків, підтверджених з інформаційних джерел, з урахуванням факторів впливу на результат розрахунків, висновки рецензування відповідають змісту звітів про оцінку майна та свідчать про те, що оцінювачем обґрунтовано застосовані методичні підходи оцінки, які найбільш повно відповідають меті оцінки.

З огляду на наведене, державним виконавцем були вчинені усі передбачені діючим законодавством дії щодо оцінки майна боржника.

Вимоги скаржника про зобов'язання Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області провести повторну оцінку майна в межах виконавчого провадження безпідставні, оскільки вказані дії згідно із законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене, ухвала господарського суду в частині залишення без задоволення скарги публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" № 14/2-213 від 20.11.2014 р. на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга в цій частині підлягає залишенню без задоволення.

Статтями 79,106 ГПК України не передбачено можливості оскарження в апеляційному порядку ухвал про відмову у призначенні судової експертизи.

З урахуванням роз'яснень, наданих в п. 10 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 р. № 7 апеляційне провадження в частині оскарження ухвали господарського суду щодо відхилення клопотання про призначення судової експертизи підлягає припиненню.

Враховуючи викладене, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та не визнаються судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст. 99, 101-103,105,106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в частині оскарження ухвали господарського суду Кіровоградської області від 30.03.2015 р. по справі № 5013/196/11 про відмову в задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи припинити.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 30.03.2015 р. в частині залишення без задоволення скарги публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" № 14/2-213 від 20.11.2014 р. на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду господарського суду Кіровоградської області від 30.03.2015р. по справі № 5013/196/11 в частині залишення без задоволення скарги публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" № 14/2-213 від 20.11.2014 р. на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Повний текст постанови складено 02.06.2015 р.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді І.М.Науменко

І.О.Вечірко