ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р.Справа № 916/570/15-г
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Журавльова О.О.

при секретарі судового засідання Будному О.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 03.06.2015р.:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Багатопрофільної приватної фірми "Астра"

на рішення господарського суду Одеської області

від 08 квітня 2015 року

у справі №916/570/15-г

за позовом Багатопрофільної приватної фірми "Астра"

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Імексбанк"

про зобов'язання прийняти та виконати платіжне доручення

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 03.06.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.04.2015р. по справі №916/570/15-г (суддя Желєзна С.П.) відмовлено в задоволенні позову Багатопрофільної приватної фірми "Астра" до Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" про зобов'язання прийняти та виконати платіжне доручення з посиланням на те, що спірні зобов'язання, що виникли на підставі договору банківського рахунку, носять майново-грошовий характер, в результаті чого позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, на вимоги БПФ „Астра" до відповідача з приводу перерахування грошових коштів із поточного рахунку поширюються обмеження пов'язані із запровадженням у АТ „Імексбанк" тимчасової адміністрації.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду звернулась Багатопрофільна приватна фірма "Астра", в якій позивач просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 08.04.2015р. по справі №916/570/15-г та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи це тим, що судом першої інстанції неправильного застосовано норми матеріального та процесуального права, оскільки позовна вимога БПФ "Астра" не є майновою, а є вимогою про зобов'язання вчинити певні дії, отже, позивач не є кредитором відповідача та на нього не поширюються обмеження, встановлені п.1 ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

02.06.2015р. від Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" до Одеського апеляційного господарського суду надійшли заперечення, якими відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники сторін в судове засідання 03.06.2015р. не з'явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 18.05.2015р. та реєстру поштових відправлень Одеського апеляційного господарського суду від 18.05.2015р.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Багатопрофільної приватної фірми "Астра", перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2012р. між ПАТ „Імексбанк" в особі відділення № 329 АТ „Імексбанк" у м. Харків (банк, відповідач) та БПФ „Астра" (клієнт, позивач) укладено договір банківського рахунку (у національній валюті) № 04-549, відповідно до п.п. 1.1 якого банк відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунку у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003р. (зі змінами та доповненнями) відкриває клієнту поточний рахунок (рахунки) у національній валюті №5001 та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком у межах, встановлених операційним часом банку (далі - „операційний час"), а саме: понеділок-четвер з 09:00 до 13:00 та з 14:00 по 16:00, п'ятниця та передсвяткові дні з 09:00 по 13:00 та з 14:00 по 15:00.

Як свідчить виписка із рахунку № 5001 (арк. спр. 24), що був відкритий на виконання умов договору банківського рахунку (у національній валюті) № 04-549 від 10.12.2012р., після завершення операційного дня 28.11.2014р. на вказаному рахунку перебували грошові кошти в сумі 797700,79 грн.

Матеріали справи свідчать, що 22.01.2015р. позивачем було вручено відповідачу до виконання платіжне доручення № 14 від 22.01.2015р. на перерахування грошових коштів в сумі 797700 грн. із рахунку № 5001, отримувач коштів - БПФ „Астра", рахунок отримувача - 1101, відкритий у АТ „Укрсиббанк", МФО 351005, призначення платежу: „Перерахування власних коштів."

Відповідно до повідомлення № 01/09 від 22.01.2015р. вказане платіжне доручення не було виконані відповідачем через недостатність коштів на кореспондентському рахунку банку.

В подальшому, позивач звернувся до АТ „Імексбанк" із платіжним дорученням №15 від 28.01.2015р. про перерахування грошових коштів в сумі 797700 грн. із рахунку №5001, отримувач коштів - БПФ „Астра", рахунок отримувача - 1101, відкритий у АТ „Укрсиббанк", МФО 351005, призначення платежу: „Перерахування власних коштів". Вказане платіжне доручення разом із супровідним листом від 28.01.2015р. за № 5 30.01.2015р. було надіслане на адресу відділення № 329 АТ „Імексбанк" у м. Харків, що підтверджується відповідною квитанцією та описом вкладення.

Проте, на теперішній час платіжне доручення № 15 від 28.01.2015р. про перерахування грошових коштів в сумі 797700 грн. є такими, що невиконані з боку АТ „Імексбанк", у зв'язку з чим, Багатопрофільна приватна фірма „Астра" звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „Імексбанк" про зобов'язання прийняти та виконати платіжне доручення № 15 від 28.01.2015р. щодо перерахування грошових коштів позивача в сумі 797700 грн. на рахунок багатопрофільної приватної фірми „Астра" № 1101 в АТ „Укрсиббанк".

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 1066, 1067 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Виходячи з п.п. 2.3.1 - 2.3.5 договору банківського рахунку (у національній валюті) № 04-549 від 10.12.2012р. банк зобов'язався: протягом п'яти днів після надання всіх необхідних документів, визначених Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунку у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003р. (зі змінами та доповненнями) відкрити клієнту рахунок; належним чином виконувати умови цього договору; своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до діючого законодавства та нормативно-правових актів НБУ; приймати та виконувати протягом операційного часу розрахунково-касові документи клієнта, після операційного часу приймати розрахункові документи та виконувати доручення Клієнта згідно умов п. 2.1.15; приймати від клієнта платіжне доручення з датою валютування у разі, якщо вона не перевищує 10 календарних днів після складання платіжного документа.

Згідно зі ст.ст. 1068, 1071 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Виходячи з положень ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту. Положення цього параграфа застосовуються також до відносин, пов'язаних із перерахуванням грошових коштів через банк особою, яка не має рахунка у цьому банку, якщо інше не встановлено законом, банківськими правилами або не випливає із суті відносин.

Положеннями ст.ст. 1090, 1091 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст і форма платіжного доручення та розрахункових документів, що подаються разом з ним, мають відповідати вимогам, встановленим законом і банківськими правилами. Банк не має права робити виправлення у платіжному дорученні клієнта, якщо інше не встановлено законом або банківськими правилами. Платіжне доручення платника приймається банком до виконання за умови, що сума платіжного доручення не перевищує суми грошових коштів на рахунку платника, якщо інше не встановлено договором між платником і банком. Банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

При цьому, згідно вимог ст. 8 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів. Внутрішньобанківський переказ виконується в строк, встановлений внутрішніми нормативними актами банку, але не може перевищувати двох операційних днів.

Отже, за умови належного оформлення клієнтом платіжного доручення та за умови наявності відповідної суми коштів, з метою перерахування яких клієнтом поданий відповідний розрахунковий документ, на рахунку останнього, банк зобов'язаний прийняти та виконати відповідне розрахункове розпорядження клієнта, крім випадків прямо передбачених законом та договором між банком і клієнтом. Міжбанківський переказ здійснюється банком в строк не більше трьох операційних днів.

Розділом ІІІ „Порядок повернення банком розрахункових документів" договору банківського рахунку (у національній валюті) № 04-549 від 10.12.2012р. передбачено перелік погоджених сторонами підстав невиконання банком розрахункових документів позивача. Так, у разі оформлення клієнтом розрахунково-касових документів з порушенням чинного законодавства та нормативних актів НБУ, банк повертає їх клієнту не пізніше наступного робочого дня. Банк, повертаючи розрахунковий документ, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення, засвідчити підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штамп банку. Якщо на вимогу банку клієнт не надасть документи і відомості, що потрібні для з'ясування його особи, суті діяльності, фінансового стану, або умисно подасть неправдиві відомості про себе, банк повертає йому платіжне доручення без виконання. Банк, повертаючи таке платіжне доручення в день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документу без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю 64 Закону України „Про банки і банківську діяльність" та на цей пункт договору), зазначити дату його повернення, засвідчити підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампу банку. Якщо банк відмовляє клієнту у виконанні платіжного доручення за операцією, яка містить ознаки такої, що підлягає фінансовому моніторингу, то таке платіжне доручення клієнта банк повертає йому без виконання. Банк, повертаючи таке платіжне доручення в день надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документу без виконання (з обов'язковим посиланням на частину 2 статті 7 Закону України „Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом" та на цей пункт договору), зазначити дату його повернення, засвідчити підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампу Банку.

Матеріали справи свідчать, що спірне платіжне доручення № 15 від 28.01.2015р. було оформлене позивачем належним чином, загальна сума платежу за даним розрахунковим документом - 797700 грн. не перевищує залишку грошових коштів БПФ „Астра" на рахунку № 5001, відкритому у відповідача.

Враховуючи відсутність доказів порушення позивачем законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом при розпорядженні коштами за вказаними платіжними дорученнями, так і відсутності належно оформлених у погоджений сторонами спосіб повідомлень про повернення АТ „Імексбанк" спірного платіжного доручення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач був зобов'язаний виконати спірне платіжне доручення не пізніше трьох операційних днів з дати їх отримання, чого з боку АТ „Імексбанк" зроблено не було, що свідчить про порушення відповідачем власних зобов'язань у спірних правовідносинах.

Згідно зі ст. 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ст. 1092 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону. У разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення у зв'язку з порушенням правил розрахункових операцій виконуючим банком відповідальність може бути покладена судом на цей банк.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Проаналізувавши норми законодавства, апеляційний господарський суд зазначає, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору банківського рахунка, які носять майново-грошовий характер, отже, у даному випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 16 від 26.01.2015р., що було прийняте на підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015р. № 50 „Про віднесення публічного акціонерного товариства „Імексбанк" до категорії неплатоспроможних", було розпочато з 27.01.2015р. процедуру виведення АТ „Імексбанк" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 27.01.2015р. по 27.04.2015р. включно та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ „Фінростбанк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За положеннями п.1 ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу, вкладник це лише фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Оскільки, як було встановлено судом першої інстанції під час розгляду даної справи, спірні зобов'язання, що виникли на підставі договору банківського рахунку, носять майново-грошовий характер, в результаті чого позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, на вимоги БПФ „Астра" до відповідача з приводу перерахування грошових коштів із поточного рахунку поширюються обмеження пов'язані із запровадженням у АТ „Імексбанк" тимчасової адміністрації.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником і, оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити переказ грошових коштів за договором банківського рахунку № 04-549 від 10.12.2012р. у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у зв'язку з чим, виконання даного платіжного доручення суперечить закону, а заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення господарського суду Одеської області від 08.04.2015р. по справі №916/570/15-г слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Багатопрофільної приватної фірми "Астра" - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду Одеської області від 08.04.2015р. по справі №916/570/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 08.06.2015р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Журавльов О.О.