ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" червня 2015 р. Справа № 911/677/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сплав МВ»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Далмах Нуцу»
про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 111193 грн.
за участю представників:

позивача:Кірічевська О.І. - дов. від 20.04.2015р. № 31
відповідача:Єлтишева С.Л. - дов. від 01.07.2014р.
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю «Сплав МВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Далмах Нуцу» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом зобов'язання відповідача негайно звільнити об'єкт оренди, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, (на даний час село Шевченкове) вул. Шевченка, 162-А та передати його позивачу по акту повернення об'єкта оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного майна № 410 від 01.09.2011р. та стягнення 111193 грн. заборгованості по орендній платі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо здійснення сплати орендних платежів та здійснення перешкод у користуванні належним позивачу майно після припинення дії договору.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, які зводяться до того, що укладений між сторонами договір оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011р. № 410 був розірваний достроково, про що між сторонами укладено додаткову угоду від 05.08.2013р. про дострокове припинення договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011р. № 410, та у зв'язку з укладенням сторонами вказаної додаткової угоди, відповідач 05.08.2013р. звільнив об'єкт оренди, а тому вважає позовні вимоги позивача безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між сторонами у справі був укладений договір оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011р. № 410 (далі - договір), відповідно до якого позивач - орендодавець зобов'язався передати відповідачу - орендарю, а орендар зобов'язався прийняти в строкове платне користування майно: опалюване приміщення площею 15,5 кв.м., яке знаходиться на мансардному поверсі адмінбудівлі літер «А»; металеву споруду № 1 розрахунковою площею 181,1 кв.м. по плану реєстровий літер № 13; навіс розрахунковою площею 95,8 кв.м. по плану реєстровий літер «Ч»; навіс розрахунковою площею 124,8 кв.м по плану реєстровий літер «Ш» (далі - об'єкт оренди) з метою його використання у своїй господарській діяльності і зобов'язався своєчасно сплачувати за нього орендодавцю орендну плату (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору об'єкт оренди знаходиться за адресою: 08140, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 162-А.

Орендодавець є власником зазначеного в п. 1.2 договору майна на підставі свідоцтва, виданого 07.04.2003р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі під № 1372, внесеного в Києво-Святошинському БТІ у реєстрову книгу за № 1675 (п. 1.4 договору).

Згідно п. 2.1 договору датою початку використання об'єкту оренди орендарем, згідно даного договору, є дата підписання сторонами ату приймання-передачі об'єкту оренди (далі - акт 1), що з моменту його належного підписання сторонами є невід'ємною частиною договору та підтверджує факт надання послуг оренди до моменту підписання акту повернення об'єкту оренду. Обов'язок по складанню акту 1 лежить на орендарі.

Пунктом 3.1.7 договору орендар зобов'язався вносити орендну плату та інші передбачені договором платежі у встановлених розмірах та у встановлені строки.

Орендна плата за об'єкт оренди за один календарний місяць за згодою сторін складає 6275 грн., крім того ПДВ - 1255 грн. Всього до сплати 7530 грн. (п. 5.2 договору).

У відповідності до п. 5.3 договору орендна плата за цим договором за поточний місяць підлягає сплаті орендарем орендодавцю у період з першого до п'ятого числа поточного місяця. Нарахування орендної плати згідно даного договору починається з моменту підписання сторонами акту 1.

Термін дії даного договору та строк оренди за ним - з моменту підписання акту 1 по 30.11.2013р. (п. 8.1 договору в редакції додаткової угоди від 13.09.2012р. до договору).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв в оренду об'єкт оренди: опалюване приміщення площею 15,5 кв.м., яке знаходиться на мансардному поверсі адмінбудівлі літер «А»; металеву споруду № 1 розрахунковою площею 181,1 кв.м. по плану реєстровий літер № 13; навіс розрахунковою площею 95,8 кв.м. по плану реєстровий літер «Ч»; навіс розрахунковою площею 124,8 кв.м по плану реєстровий літер «Ш», що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Шевченка, 162-А, про що свідчить акт приймання-передачі об'єкту оренди від 01.10.2011р. за договором оренди індивідуально визначеного майна № 410 від 01.09.2011р., який підписаний в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплений печатками товариств, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Після закінчення строку дії договору оренди, орендар продовжував користуватися об'єктом оренди. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Беручи до уваги вказані норми законодавства, враховуючи те, що відповідач після закінчення терміну дії договору оренди продовжував користуватися об'єктом оренди, а також те, що відповідач протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору не надіслав заяву про його припинення, договір вважається продовжений на той самий термін і на тих умовах, які були передбачені договором.

Разом з тим, відповідач в супереч умов договору оренди не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов'язання щодо сплати орендних платежів, в зв'язку з чим за останнім за період з 08.09.2013р. по 30.11.2014р. включно утворилась заборгованість зі сплати орендних платежів в розмірі 111193 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач проти стягнення орендної плати в сумі 111193 грн. за період з 08.09.2013р. по 30.11.2014р. включно заперечує, з підстав того, що укладений між сторонами договір оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011р. № 410, був розірваний достроково, про що між сторонами укладено додаткову угоду від 05.08.2013р. про дострокове припинення договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011р. № 410, відповідно до п. 1 якої сторони, керуючись ст. 188 ГК України, ст. 627, 628, 653, 654 ЦК України, прийшли згоди про дострокове припинення договору з 08.08.2013р.

Вказані заперечення відповідача не приймаються судом до уваги при вирішенні даного спору та відхиляються судом з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.1 договору датою початку використання об'єкту оренди орендарем, згідно даного договору, є дата підписання сторонами ату приймання-передачі об'єкту оренди (далі - акт 1), що з моменту його належного підписання сторонами є невід'ємною частиною договору та підтверджує факт надання послуг оренди до моменту підписання акту повернення об'єкту оренду. Обов'язок по складанню акту 1 лежить на орендарі.

Згідно п. 2.4 договору повернення майна орендодавцеві, згідно даного договору, здійснюється по акту повернення об'єкту оренди. Обов'язок по складанню акту лежить на орендодавцеві.

У відповідності до п. 2.5 договору акт підписується за результатом повернення майна орендодавцеві, з обов'язковим зазначенням стану майна. Акт посвідчує факт повернення об'єкту оренди та припинення дії договору.

Позивач листами від 18.11.2014р. № 65 та від 11.12.2014р. № 73 направляв відповідачу складені акти повернення об'єкту оренду та просив повідомити про день та час готовності передачі об'єкта оренди.

Разом з тим, відповідач не повернув позивачу орендоване майно за підписаним в двосторонньому порядку актом повернення об'єкту оренду. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

За вказаних обставин у відповідача існує обов'язок виконати зобов'язання за договором оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011р. № 410, зокрема, щодо сплати орендних платежів за час користування об'єктом оренди.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо сплати передбачених договором орендних платежів, в зв'язку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість зі сплати орендних платежів в розмірі 111193 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 111193 грн. заборгованості зі сплати орендних платежів.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 111193 грн. заборгованості зі сплати орендних платежів є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Також, позивач зазначає, що відповідач перешкоджає позивачу в користуванні належним йому майном, оскільки не звільняє об'єкт оренди після припинення дії укладеного між сторонами договору.

В підтвердження зазначеного позивач посилається на:

- лист від 18.11.2014р. № 65, яким позивач повідомляв відповідача про те, що з 30.11.2014р. припиняється дія договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011р. № 410, та у зв'язку з чим вимагав звільнити та передати об'єкт оренди орендарю, а також просив сплати заборгованість по орендній платі. Вказаний лист відповідач отримав 28.11.2014р., про що свідчить підпис уповноваженого представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення;

- лист від 11.12.2014р. № 73, яким позивач повідомляв відповідача про закінчення терміну дії договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011р. № 410, та вимагав звільнити та передати об'єкт оренди по акту повернення об'єкту оренду. Факт надіслання вказаної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.12.2014р.

Завірені копії перелічених вище документів залучені до матеріалів справи.

Відповідач вказані листи залишив без відповіді та задоволення, а тому позивач вважає, що такі дії відповідача порушують його охоронювані законом права користування, розпорядження вказаним вище майном, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом за захистом порушених прав.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до приписів статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганні такому порушенню.

Під захистом права власності, за приписами наведеної норми, розуміється, зокрема, наявність у власника права вимагати усунення будь-яких порушень його права, вимагати усунення будь-яких перешкод з боку інших осіб, пов'язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном; наявність у власника права на судовий захист свого права власності; поширення положень щодо захисту права власності на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на іншому речовому праві, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 3.1.11 договору у разі припинення дії договору орендар зобов'язаний негайно повернути орендодавцеві об'єкт оренди у стані, в якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог у вказаній частині зазначає, що укладений між сторонами договір оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011р. № 410, був розірваний достроково, про що між сторонами укладено додаткову угоду від 05.08.2013р. про дострокове припинення договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011р. № 410, відповідно до п. 1 якої сторони, керуючись ст. 188 ГК України, ст. 627, 628, 653, 654 ЦК України, прийшли згоди про дострокове припинення договору з 08.08.2013р.

У зв'язку з укладенням сторонами вказаної додаткової угоди, відповідач 05.08.2013р. звільнив об'єкт оренди, а тому вважає позовні вимоги позивача безпідставними.

Вказані заперечення відповідача проти позову не приймаються судом до уваги та відхиляються судом з огляду на наступне.

Згідно п.п 2.4, 2.5 договору повернення майна орендодавцеві, згідно даного договору, здійснюється по акту повернення об'єкту оренди. Обов'язок по складанню акту лежить на орендодавцеві. Акт підписується за результатом повернення майна орендодавцеві та посвідчує факт повернення об'єкту.

Позивач зазначеними вище листами від 18.11.2014р. № 65 та від 11.12.2014р. № 73 вимагав відповідача повернути об'єкт оренди по акту повернення об'єкту оренду, примірники якого додавав до зазначених листів та просив повідомити про день та час готовності передачі об'єкта оренди.

Разом з тим, відповідач всупереч умов укладеного між сторонами договору не повернув позивачу орендоване майно за підписаним в двосторонньому порядку актом повернення об'єкту оренду. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Крім того, відповідач не надав суду доказів того, що він взагалі вчиняв будь-які дії щодо повернення об'єкта оренди позивачу, зокрема, повідомлення позивача про день та час готовності передачі об'єкта оренди тощо.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що відповідач без відповідної правової підстави користується, належним позивачу на праві власності майном.

За вказаних обставин, відповідач перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні належним йому на праві власності вищевказаним майном, чим порушує право власності останнього.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом зобов'язання відповідача негайно звільнити об'єкт оренди, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, (на даний час село Шевченкове) вул. Шевченка, 162-А та передати його позивачу по акту повернення об'єкта оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного майна № 410 від 01.09.2011р. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача, позаяк спір виник внаслідок неправильних дій останнього.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Далмах Нуцу» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Щорса, 98, ідентифікаційний код 37228156) усунути перешкоди у користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю «Сплав МВ» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Шевченкове, вул. Шевченка, 162А, ідентифікаційний код 21479969) нерухомим майном шляхом зобов'язання відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Далмах Нуцу» негайно звільнити об'єкт оренди - опалюване приміщення площею 15,5 кв.м., яке знаходиться на мансардному поверсі адмінбудівлі літер «А»; металеву споруду № 1 розрахунковою площею 181,1 кв.м. по плану реєстровий літер № 13; навіс розрахунковою площею 95,8 кв.м. по плану реєстровий літер «Ч»; навіс розрахунковою площею 124,8 кв.м по плану реєстровий літер «Ш», який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, (на даний час село Шевченкове) вул. Шевченка, 162-А та передати його позивачу по акту повернення об'єкта оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного майна № 410 від 01.09.2011р.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Далмах Нуцу» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Щорса, 98, ідентифікаційний код 37228156) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сплав МВ» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Шевченкове, вул. Шевченка, 162А, ідентифікаційний код 21479969) 111193 (сто одинадцять тисяч сто дев'яносто три) грн. заборгованості зі сплати орендних платежів, 3441 (три тисячі чотириста сорок чотири) грн. 86 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 08.06.2015р.