ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 925/482/15

За позовом Канівського комунального підприємства теплових мереж

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 41951 грн. 39 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Хелис Н.М.

Представники сторін:

від позивача: Ганнисик О.Ю. за довіреністю від 03.02.2015 №80;

від відповідача: у судових засіданнях, які відбулися 14.04.2014, та 10.05.2015, - адвокат Кузьмінський О.О., Біла А.І. за довіреністю від 28.09.2012; у судовому засіданні, яке відбулося 04.06.2015, - адвокат Кучер Ю.В., Біла А.І. за довіреністю від 28.09.2012.

Канівське підприємство теплових мереж звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 44910 грн. 23 коп., у тому числі: 31919 грн. 81 коп. боргу за надані послуги з централізованого опалення, 7571 грн. 63 коп. інфляційних нарахувань, 1945 грн. 43 коп. три проценти річних і 3473 грн. 43 коп. пені.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань щодо оплати наданих йому позивачем у період з жовтня 2009 року по лютий 2015 року послуг з централізованого опалення згідно з укладеним за рішенням господарського суду Черкаської області від 23.06.2014 у справі №925/855/14 договором про надання послуг з централізованого опалення.

Ухвалою від 20.03.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву Канівського комунального підприємства теплових мереж до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 9 годину 40 хвилин 14.04.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Відповідач визнав позов у частині стягнення 5309 грн. 82 коп. боргу за послуги з централізованого опалення, надані у період з 10.04.2014 року по 01.02.2015 року, і заперечив проти решти позовних вимог, зазначивши при цьому у відзиві на позов про сплив трирічної позовної давності за вимогами про стягнення 20276 грн. 33 коп. боргу за послуги з централізованого опалення, надані у період з жовтня 2009 року по березень 2012 року, про відсутність правових підстав для стягнення боргу за послуги з централізованого опалення, нарахованого за період з квітня 2012 року по березень 2014 року через відсутність укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та через відключення відповідачем його приладів опалення від мережі централізованого опалення. Крім того, відповідач вказав у відзиві на позов на недоліки розрахунку позивача стягуваних сум інфляційних нарахувань, 3% річних та пені через не зазначення у ньому періодів прострочення, за які вираховувалася вказана у розрахунку кількість днів прострочення.

Ухвалою від 14.04.2015 господарський суд Черкаської області у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів відклав розгляд справи на 10 годину 19.05.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Заявою від 15.05.2015 №393 про зменшення розміру позовних вимог позивач зменшив розмір позовних вимог з 44910 грн. 23 коп. до 41951 грн. 39 коп. за рахунок зменшення стягуваної суми боргу за надані послуги з централізованого опалення з 31919 грн. 81 коп. до 31701 грн. 47 коп. і виключення із позовних вимог вимоги про стягнення 3473 грн. 43 коп. пені. При цьому позивач збільшив стягувані суми інфляційних нарахувань з 7571 грн. 63 коп. до 8222 грн. 44 коп. і 3% річних з 1945 грн. 36 коп. до 2027 грн. 48 коп.

Право позивача на зменшення та на збільшення розміру позовних вимог до прийняття господарським судом рішення у справі передбачене ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, тому господарський суд Черкаської області прийняв зміну позивачем за його заявою від 15.05.2015 №393 розміру позовних вимог.

Ухвалою від 19.05.2015 господарський суд Черкаської області за клопотанням представника відповідача продовжив строк розгляд справи на 15 днів по 04.06.2015 і відклав розгляд справи на 14 годину 30 хвилин 04.06.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області у зв'язку з необхідністю витребування нових доказів.

У поданих 04.06.2015 до господарського суду Черкаської області додаткових письмових поясненнях від 03.06.2015 №489 позивач визнав факт сплати відповідачем 10.04.2015, тобто після подання позову 5309 грн. 82 коп. в рахунок погашення стягуваної суми боргу за надані послуги з централізованого опалення.

Представник відповідача у наданих господарському суду Черкаської області письмових запереченнях від 04.06.2015 на додаткові письмові пояснення позивача уточнив визнану ним суму боргу за послуги з централізованого опалення, надані у період з 10.09.2014 по 01.02.2015, у розмірі 5091 грн. 48 коп. і підтримав свої доводи про сплив строку позовної давності за рештою заявлених у позові вимог.

У судовому засіданні, яке відбулося 04.06.2015 за участі представників обох сторін, представник позивача позов підтримав з урахуванням заяви від 15.05.2015 №393 про зменшення розміру позовних вимог, а представники відповідача підтримали визнання відповідачем позову на суму 5091 грн. 48 коп. і заперечення проти решти заявлених у позові вимог з підстав, викладених у відзиві на позов та у письмових запереченнях від 04.06.2015 на додаткові письмові пояснення позивача.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 23.06.2014 у справі №925/855/14 за позовом Канівського комунального підприємства теплових мереж до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії та визнання укладеним договору були встановлені наступні обставини:

За рішенням виконавчого комітету Канівської міської ради від 16.07.2003 №266 "Про визнання ККПТМ надавачем послуг по постачанню теплової енергії" Канівське підприємство теплових мереж визначене виробником теплової енергії та виконавцем з надання житлово-комунальних послуг по постачанню теплової енергії в м. Каневі з 1 липня 1995 року. Свою діяльність Канівське підприємство теплових мереж здійснює згідно з статутом та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є власником об'єкта нерухомості, а саме нежитлових вбудованих приміщень магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташовані на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2, та фактично є споживачем послуг з централізованого опалення, які надаються позивачем.

Система опалення приміщень відповідача є невід'ємною частиною внутрішньо будинкової системи централізованого опалення багатоквартирного будинку, оскільки при проектуванні останнього закладалося його централізоване теплопостачання. Згідно з вимогами будівельних норм "СНиП 2.04.05-91 Отопление, вентиляция и кондиирование" щодо питань влаштування системи опалення, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі гідравлічно ув'язані між собою для забезпечення стабільної роботи системи опалення будинку. Опалення є системою, яка гідравлічно та теплотехнічно об'єднує всі квартири та нежитлові приміщення в будинку.

Опалювальні прибори відповідача входять до єдиної системи централізованого опалення будинку і питання як щодо отримання послуг централізованого опалення, так і щодо відключення від нього регулюються спеціальними нормами.

Відповідно до листа балансоутримувача - комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора" від 21.11.2013 №363 нежитлове приміщення магазину по АДРЕСА_2 (власник ОСОБА_1) приєднане до мереж централізованого опалення. В порушення вимог Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 рок № 4 власником від'єднано прилади опалення від інженерних мереж централізованого опалення. Реконструкція існуючої системи теплопостачання в зв'язку з відключенням приладів опалення від мереж централізованого опалення не проведена. Акт про відключення від мереж централізованого опалення, затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж централізованого опалення, відсутній.

05 грудня 2013 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на адресу Канівського комунального підприємства теплових мереж направлено повідомлення про від'єднання приладів опалення від мереж централізованого опалення.

Листом від 10.04.2014 № 285 Канівське комунальне підприємство теплових мереж надано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 роз'яснення щодо порядку відключення від мереж централізованого опалення та заявило вимогу про приведення опалення магазину у відповідність до вимог законодавства у сфері теплопостачання.

Крім того листом від 10.04.2014№ 285 Канівське комунальне підприємство теплових мереж надано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 два примірники проекту договору № 221 про надання послуг з централізованого опалення від 10.04.2014 за місцезнаходженням відповідача.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 відмовилася підписати направлений їй Канівським комунальним підприємством теплових мереж примірник договору про надання послуг з централізованого опалення.

Вказаним вище рішенням від 23.06.2014 у справі №925/855/14 господарський суд Черкаської області позов Канівського комунального підприємства теплових мереж до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії та визнання укладеним договору задовольнив повністю; зобов'язав фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 привести мережу централізованого опалення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_2 до попереднього стану, а саме відновити централізоване опалення шляхом приєднання радіаторів опалення до стояків централізованої системи опалення; визнав укладеним договір від 10.04.2014 №221 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_2 між фізичною особою ОСОБА_1 та Канівським комунальним підприємством теплових мереж вул. Енергетиків, буд. 30, м. Канів з моменту набрання рішенням законної сили у відповідній редакції, приведеній у рішенні господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду Черкаської області від 10.09.2014 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Черкаської області від 23.06.2014 у справі №925/855/14 залишено без задоволення, а вказане судове рішення - без змін.

Отже, 10.09.2014 рішення господарського суду Черкаської області від 23.06.2014 у справі №925/855/14 набрало законної сили, тому відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України встановлені цим рішенням суду обставини не підлягають доведенню при розгляді цієї справи, а відповідно до ч. 5 ст. 123 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України вказане рішення суду є обов'язковим до виконання на всій території України.

Згідно з укладеним за рішенням господарського суду Черкаської області від 23.06.2014 у справі №925/855/14 договором про надання послуг з централізованого опалення від 10.04.2014 №221 (далі - договір №221) Канівське комунальне підприємство теплових мереж як виконавець зобов'язалося своєчасно надавати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 як споживачу послуги з централізованого опалення магазину площею 106,6 кв. м. по АДРЕСА_2 у м. Каневі, а споживач у свою чергу своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

У п. 12 договору №221 передбачено, що послуги оплачуються у безготівковій формі, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10-го числа місяця, що настає за розрахунковим. У разі застосування авансової оплати послуг платежі вносяться не пізніше 28-го числа поточного місяця.

Пунктом 33 договору №221 встановлено, що цей договір укладається відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України на період з 15 вересня 2009 року по 01. січня 2017 року і набирає чинності з дня його укладення.

Протягом періоду з жовтня 2009 року до 10 вересня 2014 позивач надавав відповідачу послуги з централізованого опалення за відсутності укладеного між сторонами договору про надання таких послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити послуги з централізованого опалення виникає на підставі закону з узгоджених дій виконавця і споживача цих послуг.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Таким чином, правовідношення, в якому споживач зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від споживача відповідної оплати, є грошовим зобов'язанням.

Відповідно до ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Недійсність договору про надання послуг з централізованого опалення у зв'язку з недодержанням письмової форми законом не встановлена, а тому виниклі між сторонами зобов'язання є дійсними і їх виконання повинне здійснюватися у відповідності до норм цивільного законодавства.

Отже доводи відповідача про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з оплати отриманих послуг з централізованого опалення на підставі того, що між сторонами до 10.09.2014 не було укладено письмового договору про надання таких послуг, суперечить вимогам чинного законодавства.

Аналогічного висновку щодо застосування Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 25 листопада 2014 року у справі №3-184гс14.

Крім того, ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України і ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України передбачають можливість встановлення у договорі умови про застосування (поширення) умов договору до відносини, що виникли до укладення такого договору.

Відтак позивач, керуючись п. 33 договору №221, правомірно застосовує умови цього договору до відносин, що виникли між сторонами стосовно надання і оплати послуг з централізованого теплопостачання у період з жовтня 2009 року по до 10 вересня 2014 року.

Питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила №630), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Згідно з п. 26 Правил №630 відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно до п. 25 Правил №630 відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4, з урахуванням змін, внесених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169, установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Крім того, зміни, внесені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169, унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир чи приміщень у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Отже, відповідач як власник вбудованого у дев'ятиповерховий житловий багатоквартирний будинок приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого по АДРЕСА_2 у м. Каневі Черкаської області, не мав права на відключення від мереж централізованого опалення.

Здійснене відповідачем самовільне відключення приладів опалення приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" від мереж централізованого опалення у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_2 у м. Каневі Черкаської області, як це встановлено рішенням господарського суду Черкаської області від 23.06.2014 у справі №925/855/14, не означає про припинення централізованого опалення вказаного приміщення відповідача, оскільки останній не провів в установленому порядку реконструкцію існуючої системи централізованого теплопостачання вказаного багатоквартирного будинку у зв'язку з відключенням своїх приладів опалення від мереж централізованого опалення.

Відтак відповідач зобов'язаний оплачувати послуги з централізованого опалення його приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", які надавалися позивачем і після самовільного відключення відповідачем приладів опалення у цьому приміщенні від мереж централізованого опалення багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 у м. Каневі Черкаської області на умовах, встановлених договором №221 та чинним законодавством.

Багатоквартирний будинок по АДРЕСА_2 у м. Каневі Черкаської області обладнаний будинковим засобом обліку теплової енергії - лічильником СВТУ-10м №0615

Відповідно до п. 12 Правил №630 у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку.

За вказаний у позові період з жовтня 2009 року по лютий 2015 позивач визначав щомісячну кількість спожитої відповідачем теплової енергії згідно з даними засобу обліку теплової енергії багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 у м. Каневі Черкаської області та опалювальної площі вбудованого у цей будинок приміщення магазину відповідача "ІНФОРМАЦІЯ_1", що відповідає вимогам п. 12 Правил №630 і умовам договору №221.

Виходячи із встановлених позивачу у відповідності з вимогами чинного законодавства тарифів на послуги з централізованого опалення та на теплову енергію та щомісячної кількості спожитою відповідачем теплової енергії у період з жовтня 2009 року по лютий 2015, позивач визначив щомісячну і загальну вартість наданих ним у цей період відповідачу послуг з централізованого опалення, яка (загальна вартість) склала 57509 грн. 70 коп.

Станом на 19.03.2015 - день подання позивачем позову відповідач сплатив позивачу за надані ним послуги з централізованого опалення 25808 грн. 23 коп.

10 квітня 2015 року, тобто уже після подання позивачем позову відповідач сплатив позивачу ще 5309 грн. 82 коп. у погашення стягуваної суми боргу за надані послуги з централізованого опалення.

Відтак непогашена сума боргу відповідача перед позивачем за надані у період з жовтня 2009 року по лютий 2015 року послуги з централізованого опалення становить 26391 грн. 65 коп. (57509 грн. 70 коп. - 25808 грн. 23 коп. - 5309 грн. 82 коп.).

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пункти 18 та 19 Правил №630, передбачають такі умови щодо оплати послуг з централізованого опалення:

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем.

У разі застосування авансової системи оплати послуг виконавець періодично, раз на 6 місяців, здійснює перерахунок плати за фактично надані послуги, про що повідомляє споживача.

Таким чином, до укладення договору №221 відповідач зобов'язаний був щомісячно оплачувати надані позивачем послуги у встановлений п. 18 Правил №630 строк - не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, а після укладення договору №221 у строк, встановлений п. 12 цього договору - не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Згідно з ч 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Стаття 264 Цивільного кодексу України, передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно з ст. 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до частин 3-5 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 4.4.1 своєї постанови від 23.05.2013 №10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" роз'яснив, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати:

визнання пред'явленої претензії;

зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору;

письмове прохання відстрочити сплату боргу;

підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;

письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу;

часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Отже, станом на 19.03.2015 - день подання позивачем позову трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення боргу за послуги з централізованого постачання, надані у період з жовтня 2009 року по січень 2012 року, та нарахованих на цей боргу інфляційних нарахувань і 3% річних сплив.

Доводи позивача про переривання трирічного строку позовної давності за вимогами про стягнення боргу за послуги з централізованого постачання, надані у період з жовтня 2009 року по січень 2012 року, частковою сплатою відповідачем цього боргу за рахунок надлишково сплачених коштів за наступні розрахункові місяці, господарський суд відхилив як безпідставні з огляду на таке. У період після 01.02.2012 відповідач здійснював оплату послуг з централізованого опалення за конкретні розрахункові місяці періоду з лютого 2012 року по лютий 2015 року. Сплата при цьому надлишкових котів за конкретний розрахунковий місяць цього періоду як дія не свідчить про визнання відповідачем боргу за розрахункові місяці періоду з жовтня 2009 року по січень 2012 року.

Згідно з розрахунками позивача стягуваних сум суми боргу, інфляційних нарахувань і 3% річних, щодо яких сплив трирічний строк позовної давності, становлять відповідно 16302 грн. 59 коп., 4544 грн. 79 коп. і 1462 грн. 44 коп.

Позивач причини пропущення ним строку позовної давності за вимогою про стягнення 16302 грн. 59 коп. боргу за послуги з централізованого постачання, надані у період з жовтня 2009 року по січень 2012 року, та нарахованих на цей боргу інфляційних нарахувань і 3% річних не назвав, тому господарський суд вважає, що у даному випадку причини пропущення строку позовної давності за вказаними вимогами не є поважними.

Перебіг строку позовної давності за вимогами про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення, надані у лютому 2012 року згідно з п. 18 Правил №630 почався з 21.03.2013. Відтак станом на 19.03.2015 - день подання позивачем позову трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення боргу за послуги з централізованого постачання, надані у період з лютого 2012 року по лютий 2015 року у сумі 15398 грн. 88 коп. та нарахованих на цей борг інфляційних нарахувань у сумі 3677 грн. 65 коп. і 3% річних у сумі 565 грн. 04 коп., не сплив.

Сплата відповідачем після подання позивачем позову 5309 грн. 82 коп. боргу означає про відсутність спору в цій частині позовних вимог.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет позову.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в 10089 грн. 06 коп. (15398 грн. 88 коп. - 5309 грн. 82 коп.) боргу, 3677 грн. 65 коп. інфляційних нарахувань та 565 грн. 04 коп. 3% річних.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача 5309 грн. 82 коп. боргу провадження у справі підлягає припиненню відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача 855 грн. 40 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 80, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 19000, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Канівського комунального підприємства теплових мереж (вул. Енергетиків, буд. 30, м. Канів, Черкаська область, 19000, ідентифікаційний код 02082657) 10089 грн. 06 коп. боргу, 3677 грн. 65 коп. інфляційних нарахувань, 565 грн. 04 коп. три проценти річних та 855 грн. 40 коп. витрат на сплату судового збору.

Припинити провадження у справі в частині вимог про стягнення 5309 грн. 82 коп. боргу.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 08.06.2015.

СУДДЯ М.В. Дорошенко