РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015Справа №910/13889/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімбудпластмас»

до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

1) Національний банк України

2) Бройде Ігор Анатолійович

про визнання зобов'язання із повернення кредитних коштів припиненим у розмірі 1 500 000, 00 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Странніков А.В.;

від відповідача: Сова Н.В.;

від третьої особи-1: Таболін О.С.;

від третьої особи-2: Странніков А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімбудпластмас" (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" (далі-відповідач), треті особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Бройде Ігор Анатолійович та Національний банк України, про визнання зобов'язання частково припиненим в частині сплати грошових коштів у розмірі 1 500 000,00 грн. на підставі Кредитного договору №2-0063/13/14-KL від 09.10.2013.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.08.2014 р. у справі № 910/13889/14 (суддя Літвінова М.Є.) позов задоволено повністю. Визнано припиненим зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімбудпластмас" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В, код 31672940) перед Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної ради, 7, код 21574573) в частині сплати грошових коштів у розмірі 1 500 000,00 грн. (один мільйон п'ятсот тисяч гривень 00 коп.) за Кредитним договором №2-0063/13/11-KL від 09.10.2013. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної ради, 7, код 21574573) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімбудпластмас" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В, код 31672940) судовий збір у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 коп.).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 р. (колегія суддів: головуючий суддя - Тищенко А.І., суддя - Михальська Ю.Б., суддя - Отрюх Б.В.) рішення господарського суду міста Києва від 18.08.2014 р. залишено без змін.

16.01.2015 р. господарським судом міста Києва видано наказ на виконання рішення господарського суду міста Києва від 18.08.2014 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.03.2015 р. (колегія суддів: головуючий суддя - Козир Т., суддя - Акулова Л., суддя - Кролевець О.) постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 р. та рішення господарського суду міста Києва від 18.08.2014 р. у справі № 910/13889/14 скасовано. Справу № 910/13889/14 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

03.04.2015 р. матеріали справи №910/13889/14 надійшли до господарського суду міста Києва та згідно автоматизованої системи документообігу передані на розгляд судді Бондарчук В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2015 р. справу № 910/13889/14 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 27.04.2015 р. за участю представників сторін.

16.04.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що за кредитним договором відповідач є кредитором позивача, а за договором застави відповідач є боржником третьої особи відповідно саме з моменту відступлення права вимоги відповідач поєднав в собі, як боржника, так і кредитора, а відтак грошові зобов'язання позивача, в силу імперативності положень Цивільного кодексу України є припиненими.

27.04.2015 р. представник відповідача через загальний відділ діловодства суду подав додаткові пояснення, обґрунтовуючи тим, що Бройде І.А. звернувся до відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог на суму, яка є предметом спору у даній справі, у зв'язку з чим уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку. Таким чином, вимоги позивача щодо визнання зобов'язання за кредитним договором частково припиненим на суму, яка включена до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, є незаконними.

У судому засіданні 27.04.2015 р. оголошувалась перерва до 04.06.2015 р.

03.06.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав додаткові пояснення, мотивуючи тим, що звернення стягнення на заставне майно, в тому числі шляхом відступлення права вимоги, у випадку порушення позичальником умов кредитного договору, є правом, а не обов'язком банку. Крім того, відповідач не міг і не може реалізувати право на проведення договірного списання після введення в банку тимчасової адміністрації та здійснення ліквідаційної процедури банку.

У даному судовому засіданні представник позивача та третьої особи-2 підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи-1 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 04.06.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та Бройде Ігорем Анатолійовичем укладено договір банківського вкладу №263L/1103/640681, на підставі якого відкрито депозитний рахунок № 4432 на суму депозиту - 1 500 000,00 грн. та на строк з 30 вересня 2013 року до 05 жовтня 2014 року.

Відповідно до положень статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Так, 09.10.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімбудпластмас» (далі - позичальник) укладено кредитний договір № 2-0063/13/11-КL, умовами якого передбачено, що кредитор на умовах, визначених даним договором, відкриває відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає позичальнику кредитні кошти окремими частинами, на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної даним договором (п.1.2) граничної суми коштів, а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до п. 1.2. договору, протягом всього періоду дії даного договору максимальна заборгованість позичальника не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 5 000 000, 00 грн.

Згідно п. 1.3. договору, кредит надається з метою (на цілі): поповнення оборотних коштів позичальника.

Умовами п. 1.4. договору визначено, що кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 08.09.2014 р. (включно).

В якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника за даним договором кредитор укладає/приймає, зокрема договір застави з Бройде І.А. щодо майнових прав вимоги за договором (-ами) банківського вкладу, а також щодо прав вимоги, що можуть виникнути в майбутньому, з дотриманням вимог п. 1.6. даного договору щодо коефіцієнту забезпечення кредиту, та розміщених на строк, який щонайменше на 20 (двадцять) календарних днів перевищує строк кінцевого терміну, встановленого в п.1.4. даного договору. (п. 1.5.3. договору).

Пунктом 2.3.4. договору передбачено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за кожною наданою вибіркою в дату, зазначену в акцептованій кредитором заявці, в межах 180 (ста вісімдесяти) календарних днів (включаючи дату її надання), але в будь-якому випадку погашення заборгованості має відбутися не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту як він визначений згідно з п. 1.4. даного договору.

Відповідно до п. 5.1.1. договору, кредитор має право , у випадку якщо позичальник не виконує/виконає неналежним чином будь-який із свої обов'язків, встановлених п.п. 5.2-5.3 даного договору, направити позичальнику та поручителю-1 (Товариство з обмеженою відповідальністю «Експресдеталь»), поручителю-1 (Броде Ігор Анатолійович) вимогу про усунення відповідного порушення з попередженням про дострокове, у разі не виконання такої вимоги, погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів та/або комісій, можливої неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків тощо, або одразу на свій розсуд, - вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та/або комісій, можливої неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків тощо, із встановленням відповідного терміну/строку для виконання вимоги/дострокового погашення, а у разі невиконання позичальником зобов'язань, зазначених у відповідній вимозі кредитора - задовольнити усі свої вимоги за даним договором, в порядку передбаченому даним договором.

Згідно п. 7.2.5. договору, при настанні випадку порушення зобов'язань кредитор, на свій розсуд має право, зокрема звернути стягнення на передане кредитору в заставу майно згідно з п. 1.5.3. - 1.5.6. п. 1.5. даного договору та задовольнити за його рахунок свої вимоги за даним договором; та/або -

7.2.6. договору, у разі несвоєчасного виконання позичальником зобов'язань за даним договором щодо повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування видати наказ про примусову оплату боргового зобов'язання та списувати кошти у відповідній сумі з будь-яких рахунків позичальника; та/або -

7.2.7. договору, скористатися будь-якими іншими своїми правами, передбаченими даним договором та/або чинним законодавством України.

09.10.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (далі - заставодержатель) та Бройде Ігорем Анатолійовичем (далі - заставодавець) укладено договір застави (майнових прав вимоги за договором банківського вкладу) № 1-0399/13/11-ZS, умовами якого передбачено, що даний договір забезпечує виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімбудпластмас" (позичальник) зобов'язань, що випливають з укладеного із заставодержателем кредитного договору №2-0063/13/11-KL від 09.10.2013 та додаткових угод (договорів про внесення змін та доповнень) до нього, які укладені чи можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі щодо зміни суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов (далі - Кредитний договір), за умовами якого позичальник зобов'язаний:

- повернути заставодержателю кредит в сумі 5 000 000,00 грн. з порядком погашення відповідно до умов кредитного договору та з кінцевим терміном повернення 08.09.2014 (включно) або достроково у випадках, передбачених кредитним договором;

- сплачувати проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 21,5 % річних з можливим збільшенням їх розміру на 2 % річних без укладення відповідної додаткової угоди (договору про внесення змін) до Кредитного договору у випадках, передбачених останнім, зокрема, внаслідок порушення позичальником відповідних своїх обов'язків за кредитним договором, а також комісії у строки та в порядку, передбаченому кредитним договором;

- сплачувати можливу неустойку (штраф, пеню), у розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором;

- сплатити/відшкодувати інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги. (п. 1.1),

Заставодавець погоджується, що за рахунок предмета застави, як він визначений в п. 1.2 цього Договору, також задовольняються вимоги заставодержателя у збільшеному розмірі, пов'язані із будь-яким збільшенням суми/розміру основного зобов'язання, процентів або інших платежів за кредитним договором, за умови, що таке збільшення не перевищує двократного розміру первинної суми/розміру основного зобов'язання, процентів або інших платежів за Кредитним договором. При цьому, додаткове укладення договору про внесення змін до цього договору не є обов'язковим, якщо тільки заставодержатель не заявить заставодавцю про інше.

Предметом застави за цим договором є право вимоги отримання грошових коштів в сумі 1 500 000,00 грн., розміщених на рахунку №4432 в ПАТ "Банк Форум", за договором банківського вкладу №263L/1103/640681 від 30.09.2013, укладеним між заставодавцем та ПАТ "Банк Форум" (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.3 договору, боржником по відношенню до заставодавця є ПАТ "Банк Форум", від якого заставодавець має право вимагати повернення/сплати грошових коштів на умовах, передбачених Договором банківського вкладу.

Згідно п. 1.4. договору, вартість предмета застави становить 1 500 000,00 грн. та відповідає ринковій (справедливій) вартості вкладу.

Пунктами 3.4.3. та п 3.4.6 договору визначено, що заставодержатель має право, зокрема звернути стягнення на предмет застави достроково у випадках, що передбачені кредитним договором та/або даним договором, або в іншій, передбачений чинним законодавством України, спосіб, задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави відповідно до умов даного договору та/або чинного законодавства України; задовольнити свої вимоги шляхом використання норм цивільно-правового інституту відступлення права вимоги у порядку, передбаченому в п. 5.3. даного договору.

Умовами п. 4.1. договору передбачено, що право застави виникає з моменту укладення цього Договору сторонами.

Право застави припиняється виконанням забезпечених заставою зобов'язань за Кредитним договором, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Зобов'язання, забезпечене заставою, вважається виконаним, якщо кредит повністю повернутий, проценти та комісії сплачені (відшкодовані), а також сплачені (відшкодовані) можлива неустойка та витрати, пов'язані з виконанням зобов'язань за кредитним договором та цим Договором (п. 4.2 Договору застави).

Відповідно до п. 4.3. договору, у разі часткового виконання забезпечених заставою зобов'язань застава зберігається у первісному обсязі.

Згідно п. 5.1 договору, заставодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави у випадку порушення заставодавцем умов цього Договору, та/або порушення позичальником умов Кредитного договору, та/або у разі настання відповідних обставин, що передбачені цим Договором та/або Кредитним договором, в тому числі, якщо сума наданого кредиту, процентів за користування кредитом, комісій та можливі неустойки і витрати не будуть погашені у встановлені Кредитним договором строки, а також в інших випадках, передбачених Кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України.

За умовами п. 5.3. договору, для задоволення вимог заставодержателя в тому обсязі, який існує на момент фактичного задоволення, зокрема: в сумі боргу за кредитом, процентами, неустойкою, комісіями, збитками, завданими простроченням виконання, витратами, пов'язаними з утриманням та зверненням стягнення на предмет застави, сторони домовились про відступлення заставодавцем права вимоги, що витікає з заставленого права, на користь заставодержателя на наступних умовах та в наступному порядку: зокрема, (п. 5.3.1.6) настання інших обставин, які є підставою виникнення у заставодержателя права вимагати дострокового повернення кредиту та сплату процентів і комісій згідно умов Кредитного договору, цього Договору або чинного законодавства, якщо тільки заставодержатель не направить заставодавцю письмову відмову від отримання права вимоги, заставлене за цим Договором право вимоги (в розмірі фактичної суми вимог заставодержателя) вважається відступленим заставодержателю без необхідності укладення будь-яких додаткових договорів між сторонами щодо такого відступлення: (а) з 31-го календарного дня, що слідує за днем, в який мала відбутися, але не відбулась, оплата за Кредитним договором (якщо інша дата не буде зазначена у відповідному повідомленні заставодержателя) або (б) в день отримання заставодержателем інформації про обтяження майна заставодавця, що може бути/мати своїм наслідком обмеження права на розпорядження грошовими коштами, що розміщені на вкладному рахунку, відкритому на підставі Договору банківського вкладу, або (в) в день, наступний за днем отримання заставодержателем письмової вимоги заставодавця про дострокове витребування будь-якої суми грошових коштів з вкладного рахунку, або (г) в день отримання заставодержателем документу на примусове списання грошових коштів з вкладного рахунку як в частині, так і в повному обсязі, або (д) в день, коли заставодержателю стало відомо про порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності заставодавця та/або позичальника чи визнання його банкрутом або про прийняття рішення про припинення (ліквідацію) заставодавця та/або позичальника, (е) в наступний день після спливу строку, встановленого у вимозі заставодержателя щодо дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором (в разі невиконання такої вимоги заставодержателя).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, або їх уповноваженими представниками і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором, враховуючи зміни та доповнення, які вносяться на підставі договорів про внесення змін та доповнень до кредитного договору (п. 7.3. договору).

Так, листом від 05.06.2014 р. № 2887/3.1 відповідач звернувся до позивача з вимогою про погашення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1 626 000,00 грн. та простроченої заборгованості за процентами - 85 242,49 грн. за кредитним Договором №2-0063/13/11-KL від 09.10.2013. Крім того, у вказаній вимозі банк звернув увагу позивача, що у випадку залишення вимоги без уваги та/або непогашення заборгованості у встановлений термін (в день отримання цієї вимоги), відповідно до умов Кредитного договору банк буде змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права та/або звернути стягнення на майно, що перебуває в заставі банку для задоволення вимог банку, забезпечених такою заставою.

Також, відповідач листом № 4503/3.1 від 23.07.2014 р. повідомив позивача про збільшення розміру процентної ставки на 2% річних (з 01.07.2014), які складають 23,5 % річних, у зв'язку з порушенням умов п. 5.2.9.1 Кредитного договору, а також відповідно до п. 3.4 Кредитного договору.

28.07.2014 р. відповідач повторно звернувся до позивача з вимогою № 4699/3.1 про дострокове виконання зобов'язань, враховуючи, що станом на 22.07.2014 р. зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування в строк, передбачений кредитним договором, боржником не виконані.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачем зазначається, що у зв'язку з отриманням останнім від банку вимоги про сплату боргу за кредитним договором, грошові кошти третьої особи-2 у розмірі 1 500 000, 00 грн., право вимоги яких було передано в заставу в силу умов договору застави, вважаються відступленими відповідачу, що є підставою припинення зобов'язання позивача перед відповідачем в частині сплати грошових коштів у розмірі 1 500 000, 00 грн. за кредитним договором № 2-0063/13/11-КL від 09.10.2013 р.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № 2-0063/13/11-КL від 09.10.2013 р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він і є кредитним договором.

Так, згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Основні положення про заставу визначені Законом України "Про заставу", відповідно до ч. 2 ст. 1 якого в силу застави кредитор (заставодержатель) має право, в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Так, відповідно до п. 2.8. договору застави, обтяження предмету застави за даним договором реєструється у порядку, встановленому чинним законодавством України. Зокрема, предмет застави підлягає обтяженню шляхом внесення запису до державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставі заяви заставодержателя. Заставодавець надає згоду на передачу заставодержателем будь-яких відомостей, що містяться в даного договорі, держателю та/або реєстратору Державного реєстру та погоджується на можливість доступу третіх осіб до відомостей, зазначених в записі про обтяження. Внесення плати за державну реєстрацію обтяження заставою предмета застави за даним договором, а також за отримання всіх необхідних витягів з відповідних реєстрів щодо предмета застави здійснюється за рахунок заставодавця.

Як вбачається з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, право грошової вимоги за договором банківського вкладу, укладеного між відповідачем та Бройде І.А., що є предметом застави є об'єктом обтяження.

За вимогами ч. 1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

За правилом ст. 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Повідомлення повинно містити таку інформацію:

1) зміст порушення, вчиненого боржником;

2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги;

3) опис предмета забезпечувального обтяження;

4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу;

5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач;

6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно статті 32 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, звернення стягнення на нього здійснюється шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права. Обтяжувач зобов'язаний повідомити в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, боржника та інших обтяжувачів відповідного права грошової вимоги про свій намір набути на свою користь таке право.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, як вимагає ч. 3 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Таким чином, банк у разі реалізації свого права за договором застави щодо задоволення вимог, зобов'язаний був надіслати Бройде І.А. письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання та в той же день зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом подання держателю або реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяви.

Записи до Державного реєстру носяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження (ч. 1 ст. 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Разом з тим, відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження відповідачем не вносилися.

Між тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до умов договору застави, звернення стягнення на предмет застави є саме правом відповідача, а не обов'язком.

Крім того, судом встановлено, що постановою Правління Національного банку України від 13.03.2014 р. № 135 було віднесено Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 ст. Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.03.2014 р. № 14 було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 14.03.2014 р. по 13.06.2014 р.

Так, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Як передбачено ч. 1 та п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій та відмовлятися від виконання або розривати в порядку, встановленому законодавством України, будь-які договори (правочини) за участю банку, які є збитковими чи непотрібними для банку або виконання яких має негативний вплив на фінансовий стан банку.

Постановою правління Національного банку України від 13.06.2014 р. № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «БАНК ФОРУМ» з 13.06.2014 р.

Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014 р. № 49 «Про початок ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію» вирішено розпочати ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» відповідно до плану врегулювання з 16.06.2014 р.

Призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Наталію Анатоліївну строком на 1 рік з 16.06.2014 р. по 16.06.2015 р. включно.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

20.06.2014 р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в газеті «Голос України» розміщено відомості про відкликання ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ».

Згідно з приписами ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи.

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Так, Бройде І.А. звернувся до відповідача із заявою від 03.07.2014 р., в якій просив включити його до реєстру кредиторів з метою повернення грошових коштів у розмірі згідно договору банківського вкладу №263L/1103/640681 від 30.09.2013 р., відповідно уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ», заявника включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Вимоги Бройде І.А. на загальну 1 500 000, 00 грн. віднесено до 4 (четвертої) черги.

16.09.2014 р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджено реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «БАНК ФОРУМ» (протокол №197/14).

Згідно ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Таким чином, направляючи вказану вище заяву, Бройде І.А. визнав себе кредитором Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на загальну суму 1 500 000, 00 грн., тож вимоги позивача щодо визнання зобов'язання за кредитним договором частково припиненими на суму, яка включена до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку є такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо припинення зобов'язання позивача перед відповідачем в частині сплати грошових коштів у розмірі 1 500 000, 00 грн. за кредитним договором № 2-0063/13/11-KL від 09.10.2013 р. не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 09.06.2015 р.

Суддя Бондарчук В.В.