КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" червня 2015 р. Справа №911/568/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Гарник Л.Л.

Доманської М.Л.

за участю секретаря Дідур С.В.

та представників:

розпорядник майна - Кучак Ю.Ф. - паспорт,

від Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - Бориспільська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області)

на ухвалу господарського суду Київській області

від 25.03.2015р.

у справі №911/568/15 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «ФІАДА»

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.03.2015р. у справі №911/568/15 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «ФІАДА». Визнано ФОП ОСОБА_3 кредитором ТОВ "ФІАДА" з безспірними грошовими вимогами у розмірі 416 160,00 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Розгляд справи у попередньому засіданні призначено на 13.05.2015р.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Бориспільська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та зупинити провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу розпорядник майна Кучак Ю.Ф. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду Київської області залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження та справу призначено до розгляду на 08.06.2015р., зобов'язано Бориспільську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області надати суду уточнення вимог апеляційної скарги.

08.06.2015р. у судове засідання представник Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не з'явився, хоча повідомлявся належним чином, і не надав суду витребуване ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015р. уточнення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення розпорядника майна Кучака Ю.Ф., дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на ухвалу господарського суду Київської області від 25.03.2015р. у справі №911/568/15 підлягає припиненню з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_3 звернулася до господарського суду Київської області із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "ФІАДА" у порядку ст. ст. 16, 22, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.02.2015р. було прийнято до розгляду заяву про банкрутство ТОВ "ФІАДА", розгляд заяви у підготовчому засіданні суду було призначено на 24.02.2015р.

Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 95 Закону, особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Нормами ст. 91 ГПК України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів); учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

У зв'язку з наведеним, органи державної податкової служби та інші державні органи є кредиторами неплатоспроможних боржників, якщо вони мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, що узгоджується з нормою ч. 1 ст. 210 Господарського кодексу України. Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство.

До матеріалів справи та до апеляційної скарги апелянтом не надано доказів того, що скаржник у відповідності до закону був визнаний у судовому порядку кредитором чи заінтересованою особою, а тому апелянт не є ні стороною у справі, ні особою щодо якої суд вирішив у спірній ухвалі питання про її права та обов'язки.

В матеріалах справи не міститься доказів звернення податкового органу до суду першої інстанції із заявою про визнання кредиторських вимог у даній справі, а також відсутня наявність порушення прав апелянта на здійснення податкової перевірки боржника платника податків.

Таким чином, скаржник - Бориспільська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не набув статусу ані кредитора у справі, ані учасника провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі апелянт жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника, розмір таких претензій (суму вимог), характер вимог (майнові або грошові). Окрім цього, в скарзі відсутнє посилання на будь-які докази, з їх наданням, що підтверджують такі вимоги.

Отже, враховуючи викладені обставини та аналіз норм законодавства, судовою колегією встановлено, що Бориспільська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не зверталась до суду із кредиторськими вимогами до боржника, у своїй апеляційній скарзі, також, не вказує про існування у боржника податкової заборгованості, а в судове засідання представник апелянта не з'явився.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011р. №7, з метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про перегляд судових рішень в апеляційному порядку господарським судам України роз'яснено, що, у разі помилкового порушення апеляційного провадження, зокрема за апеляційною скаргою поданою особою, яка не мала права її подавати, господарський суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до абз.1,3 п.4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) та залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зважаючи на вищевикладене, та на те, що Бориспільська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області не набула статусу учасника провадження у даній справі про банкрутство, права апелянта оскаржуваною ухвалою не порушені, питання про права і обов'язки апелянта стосовно сторін у справі судом першої інстанції в даному випадку не вирішувались, апелянт не має права на оскарження прийнятої судом першої інстанції ухвали від 25.03.2015р. у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що провадження за апеляційною скаргою Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області має бути припинено.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 80, 86, 91, 98, 99 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бориспільської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на ухвалу господарського суду Київської області від 25.03.2015р. у справі №911/568/15 припинити, залишивши апеляційну скаргу без розгляду.

2.Справу №911/568/15 повернути до господарського суду Київської області.

3.Ухвала може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з моменту її винесення.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Л.Л. Гарник

М.Л. Доманська