ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2015 р.Справа № 922/1684/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Приватного підприємства "Медфарм", м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", м. Харків (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного підприємства "Медфарм", м. Харків про стягнення 57 079,03 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на не належним виконанням покладених на відповідача обов'язків за Договором про постачання електричної енергії № 179 від 01.07.2002 року, в частині повної та своєчасної оплати за спожиту теплову енергію, з урахуванням чого та враховуючи приписи ст.ст. 525, 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути суму основного боргу в розмірі 48 932,03 грн., яка утворилась за період з березня 2014 року по січень 2015 року, інфляційні втрати в розмірі 3374,27 грн., 3% річних в розмірі 416,97 грн., пені в розмірі 4355,76 грн. Крім того, до стягнення з відповідача заявлений судовий збір.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.05.2015 року в позові відмовлено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Медфарм", м. Харків (61064, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 153, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, розрахунковий рахунок 13 ВАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823, ) - суму основного боргу в розмірі 37 057,78 грн., яка утворилась за період з березня 2014 року по січень 2015 року, інфляційні втрати в розмірі 3374,27 грн., 3% річних в розмірі 416,97 грн. та судовий збір в розмірі 1827,00 грн. В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 11 874,25 грн. провадження у справі припинено на підставі п.1-1 ч.1. ст.80 ГПК України.

03.06.2015 року на виконання вказаного рішення був виданий відповідний наказ суду.

До господарського суду Харківської області 28.05.2015 року від представника позивача надійшла заява про прийняття додаткового рішення (вх. №21818), відповідно до якого просить суд ухвалити додаткове рішення по справі № 922/1684/15 про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 4355,76 грн.

Відповідно до ст.88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

За змістом ст. 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, у тому числі, якщо не вирішено питання про розподіл судових витрат або повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" прийняття додаткового рішення за заявою сторони, прокурора, який брав участь у судовому процесі, або за ініціативою суду здійснюється тим же суддею, що прийняв первісне рішення. Суд приймає додаткове рішення допустимо виключно з підстав, передбачених статтею 88 ГПК України. Під час розгляду заяви про прийняття додаткового рішення додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється.

Також у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" зазначено, що у залежності від конкретних обставин справи суд може призначити відповідну заяву до розгляду в судовому засіданні, повідомивши учасників судового процесу про час і місце його проведення.

На підставі вищевикладеного, суд не вбачає конкретних обставин щодо призначення до розгляду в судовому засіданні заяви про прийняття додаткового рішення.

Так, вимогу позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 4355,76 грн. було розглянуто по суті у судовому засіданні 18.05.2015 року, про що було зазначено в протоколі судового засідання від 18.05.2015 року.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2.3 Договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати поставленого товару споживач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченого в строк товару за кожний день прострочення платежу.

Так, враховуючи вищевикладене, господарський суд, приходить до обґрунтованого рішення про задоволення заяви позивача про прийняття додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст. 88 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву позивача про прийняття додаткового рішення (вх. №21818) - задовольнити.

Прийняти додаткове рішення по справі № 922/1684/15.

Стягнути з Приватного підприємства "Медфарм", м. Харків (61064, м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 153, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, розрахунковий рахунок 13 ВАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823, ) пеню в розмірі 4355,76 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст додаткового рішення складений 05.06.2015 року.

Суддя А.М. Буракова