РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015Справа №910/8480/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо»
доПублічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
прозобов'язання вчинити дії

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Кухар Ж.М. - представник за довіреністю № 408/15 від 02.06.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.04.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов'язання вчинити дії.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що 13.03.2015 він звернувся до відповідача з платіжним дорученням № 10 на перерахування коштів у розмірі 1054121 грн. 43 коп. зі свого рахунку № 9202, який відкрито в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» на підставі Договору № 41 на розрахунково-касове обслуговування від 20.06.2008. Однак, відповідач не виконав подане позивачем платіжне доручення, у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідача вчинити на користь позивача дії щодо виконання платіжного доручення № 10 від 13.03.2015 з перерахування грошових коштів у розмірі 1054121 грн. 43 коп. з рахунку № 9202, відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», на рахунок № 3, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 порушено провадження у справі № 910/8480/15-г; розгляд справи призначено на 20.04.2015.

У судовому засіданні 20.04.2015 представник позивача подав заяву про зміну підстав позову, в якій зазначив, що підставою даного позову є невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 35985 на розрахунково-касове обслуговування від 02.03.2015, а не умов Договору № 41 на розрахунково-касове обслуговування від 20.06.2008.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстав позову та, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 22.05.2015.

22.05.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» надійшла зустрічна позовна заява про визнання Договору № 41 про розрахунково-касове обслуговування від 20.06.2008 недійсним.

Обгрунтовуючи вимоги, викладені у зустрічному позові, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» зазначило, що зміст Договору № 41 на розрахунково-касове обслуговування від 20.06.2008 суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства, порушує положення статті 203 Цивільного кодексу України, має ознаки правочину, що порушує публічний порядок, був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, пошкодження майна фізичної або юридичної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2015, відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 22.05.2015 оголошено перерву до 05.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 повернуто без розгляду зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» про визнання договору недійсним.

04.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що строк виконання поданого позивачем платіжного доручення № 10 від 13.03.2015 на суму 1054121 грн. 43 коп., відповідно до п. 3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, сплив, а тому у відповідача відсутні підстави для його виконання.

У судовому засіданні 05.06.2015 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 05.06.2015 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 05.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2015 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) та Приватним акціонерним товариством «Вінницяоблпаливо» (клієнт) укладено Договір № 35985 на розрахунково-касове обслуговування, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № 9202 у гривнях та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку на розрахунково-касове обслуговування рахунків в порядку і на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору, банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Списання банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1.1 Договору, банк має право використовувати грошові кошти на рахунках, гарантуючи при цьому право клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами. За час користування банком грошовими коштами на рахунках нараховуються і виплачуються клієнту проценти на залишок коштів на рахунках за ставкою, визначеною чинними на момент нарахування процентів тарифами.

Банк має право визначати і контролювати напрями використання клієнтом грошових коштів на рахунку і встановлювати інші обмеження його права у випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 3.1.3 Договору).

Клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України (п. 3.2.1 Договору).

Банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково-касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюється на підставі окремих договорів, укладених між банком та клієнтом (п. 3.3.2 Договору); здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений час крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів (п. 3.3.3 Договору); забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунок (п. 3.3.4 Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом невизначеного строку.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором банківського рахунку.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до статті 1067 Цивільного кодексу України, Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 13.03.2015 позивач звернувся до відповідача із платіжним дорученням № 10 від 13.03.2015 про перерахування грошових коштів з рахунку Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» № 9202 у розмірі 1054121 грн. 43 коп. на рахунок позивача № 3, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк», яке було отримане відповідачем 13.03.2015, що підтверджується вхідним реєстраційним штампом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (належним чином засвідчена копія вказаного платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи).

Судом встановлено, що станом на дату звернення позивача із вказаним платіжним дорученням до банку, а саме 13.03.2015, на поточному рахунку позивача № 9202 знаходились грошові кошти у сумі 1054121 грн. 43 коп., що підтверджується належним чином засвідченою копією банківської виписки з рахунку № 9202 станом на 13.03.2015, долученою позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 20.04.2015.

Таким чином, обсяг грошових коштів на рахунку позивача № 9202 був у достатньому розмірі для виконання платіжного доручення № 10 від 13.03.2015.

Однак, відповідач свій обов'язок за Договором № 35985 на розрахунково-касове обслуговування від 02.03.2015 щодо виконання платіжного доручення № 10 від 13.03.2015 (перерахування грошових коштів у розмірі 1054121 грн. 43 коп.) не виконав, що не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву, поданому через відділ діловодства суду 04.06.2015, та підтверджується наданою відповідачем належним чином засвідченою копією банківської виписки за період з 13.03.2015 по 03.06.2015.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується із положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 51 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України; безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Відповідно до п. 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004р. № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004р. за № 377/8976, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України

Приписами пункту 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Пунктом 1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, встановлено, що банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку"; ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Відповідно до частини першої пункту 2.19 вказаної Інструкції, розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Згідно з частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, права та законні інтереси суб'єктів господарювання та споживачів захищаються, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов'язання вчинити дії щодо виконання платіжного доручення № 10 від 13.03.2015 з перерахування грошових коштів у розмірі 1054121 грн. 43 коп. з рахунку № 9202, відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», на рахунок № 3, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає необґрунтованими та безпідставними твердження відповідача, викладені у відзиві, поданому 04.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва, що строк виконання платіжного доручення № 10 від 13.03.2015 закінчився, а отже у відповідача відсутні підстави для його виконання, з огляду на наступне.

Пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яку затверджено Постановою правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004, визначено, що платіжне доручення - це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

У додатку №8 до вказаної Інструкції наведено, що обов'язковим реквізитом платіжного доручення є дата складання. Зазначається дата складання розрахункового документа (реєстру, заяви про відкриття акредитива) наступним чином: число, місяць та рік цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР (за винятком розрахункових чеків) або число - цифрами ДД, місяць - словом, рік - цифрами РРРР.

Відповідно до п.2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено, що банк на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня». Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується (п.3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яку затверджено Постановою №22 від 21.01.2004р. правління Національного банку України).

Таким чином, у даному випадку законодавством обмежується саме строк прийняття банком платіжного інструменту до його виконання в залежності від дати складання платіжного доручення та дати його подання банку (не пізніше 30 календарних днів з дня оформлення), та жодним чином не визначається підстава для припинення зобов'язань банку, а саме, обов'язку щодо виконання платіжного доручення клієнта зі спливом 30 календарних днів.

Як встановлено судом, платіжне доручення № 10 від 13.03.2015 на суму 1054121 грн. 43 коп. було прийняте до виконання відповідачем 13.03.2015, що підтверджується вхідним реєстраційним штампом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (належним чином засвідчена копія вказаного платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи).

Тобто, платіжне доручення № 10 від 13.03.2015 на суму 1054121 грн. 43 коп. було прийнято банком у день його складення позивачем, що відповідає приписам п.3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, у зв'язку з чим суд вважає необгрунтованими твердження відповідача про відсутність у нього обов'язку виконати вказане платіжне доручення.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60; ідентифікаційний код: 09807856) виконати подане Приватним акціонерним товариством «Вінницяоблпаливо» (21021, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 122; ідентифікаційний код: 01880670) платіжне доручення № 10 від 13.03.2015 про перерахування грошових коштів у розмірі 1054121 (один мільйон п'ятдесят чотири тисячі сто двадцять одна) грн. 43 коп. із поточного рахунку № 9202, відкритого в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» № 3, відкритий у Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк».

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60; ідентифікаційний код: 09807856) на користь Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо» (21021, Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 122; ідентифікаційний код: 01880670) судовий збір у розмірі 21082 (двадцять одна тисяча вісімдесят дві) грн. 43 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 10.06.2015

Суддя І.М. Отрош