ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 925/503/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді

Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Бойко Ю.В.,

за участю представника позивача Ченцова О.Є. - за довіреністю,

представник відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом військового прокурора Черкаського гарнізону в інтересах держави в особі Аварійно - рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області

до державного підприємства "Кам'янський спиртогорілчаний комбінат"

про стягнення 6 968 грн. 37 коп. та розірвання договору,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача коштів в сумі 6 968 грн. 37 коп., зокрема 5 375 грн. 70 коп. заборгованості відповідно до договору на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно - рятувальними службами об'єктів та окремих територій № 267 від 08 грудня 2009 року за обслуговування об'єкта за період з липня 2010 року по січень 2015 року, 213 грн. 79 коп. три проценти річних, 130 грн. 50 коп. пені, 1 248 грн. 38 коп. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов'язання із 12.05.2013 по 02.03.2015, та про розірвання вказаного договору № 267 від 08 грудня 2009 року з підстав невиконання відповідачем зобов'язань за договором щодо здійснення своєчасного розрахунку за обслуговування об'єкта.

Відповідач не подав суду письмовий відзив на позов, не направив свого представника у судові засідання, не повідомив про причини невиконання вимог суду. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, з огляду на таке. Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, ухвали суду від 23.03.2015, від 29.04.2015, від 12.05.2015 надіслані за адресою відповідача, вказаною в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, надіслання ухвал суду оформлено згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України. У справі є докази вручення 25.03.2015, 07.05.2015, 16.05.2015 уповноваженому представнику відповідача вказаних вище ухвал. Суду не надіслано заперечень проти позову, не повідомлено поважних причин неподання відзиву на позов та нез'явлення представника у судове засідання. Господарським процесуальним кодексом України не встановлено обов'язку суду відкладати розгляд справи у разі відсутності представника сторони чи неподання витребуваних документів. За приписом частини 1 статті 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. В процесі розгляду даної справи суд приходить до висновку, що вона може бути розглянута за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності відзиву на позов. Тим більше, що строк розгляду спору закінчується 03.06.2015. Неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обов'язком.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов у заявленій сумі, просив позов задовольнити та прийняти рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 26.05.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача у судовому засіданні, суд встановив таке.

Державна аварійно-рятувальна служба - Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення ГУ МНС України в Черкаській області (Аварійно -рятувальна служба за договором, позивач у справі) в особі начальника Коваленка О.М., яка діє на підставі Положення, з однієї сторони та ДП "Кам'янський спиртогорілчаний комбінат" (Об'єкт за договором, відповідач у справі) в особі директора Бабечка Дмитра Михайловича, діючого на підставі Статуту, уклали Договір № 267 на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій від 08 грудня 2009 року (далі - Договір), за умовами якого Аварійно-рятувальна служба зобов'язалася здійснювати аварійно-рятувальне обслуговування Об'єкта з метою своєчасного реагування та виконання аварійно-рятувальних робіт при виникненні на Об'єкті надзвичайної ситуації, а також здійснювати профілактичну роботу із запобігання (профілактики) виникненню надзвичайних ситуацій техногенного та природного характерів, здійснювати заходи, спрямовані на поліпшення техногенної безпеки та підвищення рівня підготовленості об'єкта до рятування людей та ліквідації надзвичайних ситуацій.

Згідно умов Договору № 267 від 08.12.2009 Аварійно - рятувальна служба зобов'язана:

- здійснювати добір основного особового складу "Аварійно-рятувальної служби" відповідного кваліфікаційного рівня та стану здоров'я, придатного до роботи в екстремальних умовах; постійно підтримувати необхідний фізичний, психологічний рівень підготовки рятувальників та високий рівень професіоналізму для проведення аварійно-рятувальних робіт;

- забезпечувати функціонування структурних підрозділів у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у необхідній кількості 1 оперативних одиниць згідно з нормативом виїзду на "Об'єкт", що регламентується планами реагування на надзвичайні ситуації;

- створювати та підтримувати у належному стані відповідні матеріально - технічні резерви для проведення аварійно-рятувальних робіт;

- організовувати ремонт та технічне обслуговування аварійно-рятувальних засобів, зазначених у Табелі оснащення.

В пункті 2.5. визначені дії Аварійно-рятувальної служби, які вона повинна забезпечити під час ліквідування надзвичайних ситуацій.

Згідно пункту 3.12. одним із обов'язків відповідача є обов'язок оплачувати, відповідно до умов Договору, постійне та обов'язкове обслуговування Аварійно-рятувальною службою Об'єкта і відшкодувати витрати, що пов'язані з ліквідацією надзвичайних ситуацій.

Пунктом 4.1. визначено, що вартість функціонування структурних підрозділів Аварійно-рятувальної служби у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайної ситуації або загрози її виникнення у кількості 1 оперативних одиниць складає 1 % від загальної вартості постійного та обов'язкового обслуговування об'єкта (9 773, 75), а саме 97,74 грн. на місяць. Ця вартість встановлена сторонами на основі розрахунку (калькуляції), який додається і виконаний згідно з вимогами Порядку визначення розмірів оплати за обслуговування об'єктів та окремих територій державними аварійно - рятувальними службами. За взаємною згодою сторін вартість обслуговування згідно з Договором може змінюватись шляхом внесення змін і доповнень до Договору.

За умовою пункту 4.2 Договору плата за обслуговування "Об'єкта" "Аварійно-рятувальною службою" здійснюється щомісячним перерахуванням коштів у визначені строки згідно з наданим рахунком.

Договір був підписаний сторонами без заперечень та згідно пункту 6.1 Договору він діє з 1 січня 2010 року, строк дії не обмежений.

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором підтверджується нарядами на службу, не заперечений відповідачем.

Відповідно до умов Договору позивач направляв відповідачу рахунки на оплату в сумі 97,74 грн., що встановлена за домовленістю сторін, за кожний місяць в період з липня 2010 року по січень 2015 року.

Позивач надіслав відповідачу листи-вимоги цінним листом з описом вкладення:

- № 228 від 25.04.2013 - з вимогою сплатити у семиденний термін заборгованість, яка станом на 30.04.2013 становила 3398,83 грн., до якого було додано рахунок на оплату, акт звірки взаєморозрахунків та копію Договору;

- № 91 від 13.02.2014 - з вимогою сплатити у семиденний термін заборгованість, яка станом на 11.02.2014 становила 4202,82 грн., до якого було додано порядок розрахунків та рахунок на оплату;

- № 534 від 19.12.2014 з вимогою сплатити у семиденний термін заборгованість, яка станом на 18.12.2014 становила 5180,22 грн., до якого було також додано порядок розрахунків, рахунок на оплату, та про підписання угоди про розірвання Договору;

12.08.2014 за № 351 та 10.09.2014 за № 383 позивач надіслав відповідачу пропозиції про розірвання Договору.

Відповідач на вимоги не відповів, заборгованість не сплатив, угоду про розірвання договору не підписав.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

Договір № 267 від 08 грудня 2009 року на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Він відповідає вимогам статті 901 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України, за якою за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписом статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 174 ГК України господарський договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У позовній заяві вказується, що відповідач не оплатив позивачу надані послуги за період з липня 2010 року по січень 2015 року. Із матеріалів справи вбачається та відповідачем не спростовано, що з липня 2010 року позивач виконував взяті на себе за Договором зобов'язання, надав вказані у Договорі послуги постійного та обов'язкового обслуговування об'єкта відповідача, позивач надав копії нарядів на службу за вказані у позові періоди, які підтверджують виконання позивачем умов Договору, а саме забезпечення функціонування структурних підрозділів аварійно-рятувальної служби у режимі постійної готовності, та в яких вказані години роботи, прізвища рятувальників, наряди, забезпечення зв'язку, автомобілями та інше, ці наряди належним чином затверджені.

Позивач подав докази складання та надіслання відповідачу рахунків на сплату вартості послуг відповідно до умов Договору за період з липня 2010 по січень 2015 року - по 97,74 грн. в місяць, як це встановлено в Договорі.

Однак відповідач не сплатив кошти за послуги позивача, у зв'язку з чим в останнього існує заборгованість перед позивачем в загальній сумі 5 375 грн. 70 коп.

Відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань за Договором.

З огляду на викладені обставини, подані документи і норми законодавства, господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача 5 375 грн. 70 коп. боргу.

В статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Відповідно до пункту 5.3. Договору за порушення терміну оплати Об'єкт сплачує Аварійно-рятувальній службі пеню в розмірі 2 % (двох відсотків) від простроченої суми оплати за кожен день прострочення відповідно до чинного законодавства суми.

Пеня в сумі 130 грн. 50 коп. розрахована в розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, та за період, коли фактично існувала така заборгованість, але не більше 6 місяців для кожної суми. Перевіривши виконаний розрахунок пені, суд приходить до висновку, що він виконаний вірно, відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства, тому з відповідача підлягає стягненню пеня в заявленій сумі 130 грн. 50 коп.

Вимоги у позові про стягнення з відповідача 1 248 грн. 38 коп. інфляційних втрат та 213 грн. 79 коп. три проценти річних за період з 12.05.2013 по 02.03.2015 підлягають задоволенню у заявлених сумах, відповідно до припису статті 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок трьох процентів річних та індексу інфляції виконаний вірно, відповідач його не оспорив та не спростував. З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення 1 248 грн. 38 коп. інфляційних втрат, 213 грн. 79 коп. три проценти річних підлягають задоволенню.

Вимога про розірвання Договору № 267 на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій від 08.12.2009 підлягає також задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписом статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів про досягнення згоди сторін у питанні розірвання договору оренди. Зазначену обставину відповідачем також не спростовано у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведені положення законодавства, а також ту обставину, що прокурором доведено факт неналежного виконання відповідачем свого обов'язку за Договором щодо своєчасної оплати, суд вважає, що вимога про розірвання Договору № 267 на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій від 08.12.2009, укладеного між Аварійно - рятувальним загоном спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області та державним підприємством "Кам'янський спиртогорілчаний комбінат", підлягає задоволенню, вказаний договір підлягає розірванню в судовому порядку.

Таким чином, позовні вимоги у даному позові підлягають до повного задоволення.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню в доход Державного бюджету України із даної позовної заяви судовий збір в загальній сумі 3 045 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір № 267 на постійне та обов'язкове обслуговування державними аварійно-рятувальними службами об'єктів та окремих територій від 08.12.2009, укладений між Аварійно - рятувальним загоном спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області та державним підприємством "Кам'янський спиртогорілчаний комбінат".

Стягнути з державного підприємства "Кам'янський спиртогорілчаний комбінат" (Черкаська область, м. Кам'янка, вул. Сердюка, 1 ідентифікаційний код 00376998) на користь Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 4, ідентифікаційний код 25576385) - 5 375 грн. 70 коп. боргу, 213 грн. 79 коп. три проценти річних, 130 грн. 50 коп. пені, 1 248 грн. 38 коп. інфляційних втрат.

Стягнути з державного підприємства "Кам'янський спиртогорілчаний комбінат" (Черкаська область, м. Кам'янка, вул. Сердюка, 1 ідентифікаційний код 00376998) в доход Державного бюджету України 3 045 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 02.06.2015 (перший робочий день після вихідних).

Суддя А.Д. Пащенко