КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Справа№ 910/14192/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Лобаня О.І.

при секретарі Іващенко М. М.

за участю представників сторін:

прокурор: Котляр Т.Н. (посвідчення № 015625 від 14.03.2013);

від позивача 1: Притула Т. Ю. (довіреність № 01/07-0397 від 19.02.2015);

від позивача 2: Єршова С. В. (довіреність № 14-108 від 18.04.2015);

від відповідача: Матвеєва В. П. (довіреність № 91/2014/10/01-12 від 01.10.2014)

розглянувши матеріали апеляційної скарги

публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.03.2015

у справі № 910/14192/14 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом виконуючого обов'язки прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі

1) Міністерства енергетики та вугільної промисловості України,

2) публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до публічного акціонерного товариства "Київенерго",

про стягнення 6 574 444,82 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2014 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 року, задоволено позов виконуючого обов'язки прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго": стягнуто з ПАТ "Київенерго" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" інфляційні втрати в розмірі 5160254,10 грн. та 3 % річних у розмірі 1414 190,72 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.02.2015 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" у справі № 910/14192/14 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 року у справі № 910/14192/14 без змін.

05.03.2015 до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Київенерго" надійшла заява про відстрочення виконання рішення, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2014 року у справі № 910/14192/14 в частині сплати санкцій в загальному розмірі 6574444,82 грн. строком до 01.03.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 відстрочено виконання рішення Господарського суду м. Києва від 21.10.2014 р. у справі № 910/14192/14 строком на 6 місяців, терміном до 26.09.2015 р.

Позивач з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати зазначену ухвалу та прийняти нове рішення, відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про відстрочення виконання рішення, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2014 року у справі № 910/14192/14 в частині сплати санкцій в загальному розмірі 6574444,82 грн. строком до 01.03.2016 року.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідачем не було подано документів, що свідчать про його фінансовий стан, а також жодних доказів наявності виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Натомість позивач 2 зазначає, що повинен проводити розрахунки за отриманий газ з іноземними постачальниками природного газу, що нерозривно пов'язано з оплатою вартості газу вітчизняним споживачам. Та внаслідок несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ позивач 2 змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.05.2015 прийнято апеляційну скаргу до провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 18.05.2015 у складі колегії суддів: головуючий суддя Федорчук Р. В., судді: Лобань О. І., Майданевич А. Г.

26.05.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач зазначив, що постановивши оскаржувану ухвалу суд першої інстанції врахував інтереси обох сторін; матеріальні інтереси позивача 2 повністю захищені безпосередньо державою: встановлені державою ціни на природний газ, що реалізує позивач 2 повною мірою покривають усі витрати на здійснення цієї діяльності; прострочення за спірним договором оплати вартості спожитого природного газу для виробництва теплової енергії для бюджетних організацій відбувалося через різницю в тарифах. Також відповідач наголошує на наявності заборгованості ДП «Енергоринок» перед відповідачем. Фінансовий стан та наявність обов'язкових зобов'язань, не виконання яких з боку боржника призведе до надскладних наслідків свідчать про необхідність у відстроченні рішення суду. Станом на 01.04.2015 заборгованість споживачів перед ПАТ «Київенерго» складає 4,2 млрд. грн. За перший квартал 2015 року показники фінансових результатів діяльності ПАТ «Київенерго» збиткові. Збиток склав 45 млн. грн.., а тому безпідставним та голослівним є твердження апелянта про мільярдні прибутки товариства.

Ухвалою суду від 18.05.2015 продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 27.05.2015.

Прокурор в судове засідання 27.05.2015 з'явився та через відділ діловодства суду подав пояснення на апеляційну скаргу, в якій прокуратура просить задовольнити апеляційну скаргу та зазначає, що згідно декларації з податку на прибуток за період 2014 наданої ПАТ «Київенерго» до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, товариство мало значні доходи.

Представник позивача 1 в судове засідання 27.05.2015 з'явився та через відділ діловодства суду подав письмові пояснення в яких позивач 1 просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 26.03.2015 року та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду в повному обсязі.

Представник позивача 2 в судове засідання 27.05.2015 з'явився та через відділ діловодства суду подав письмові пояснення, в яких позивач 2 зазначив, що оскільки предметом рішення у справі 910/14192/14 є стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних, то у відповідача була можливість розрахуватися за основним боргом в 2013 році та не допускати прострочення платежів у зв'язку з чим, позивачем були нараховані інфляційні та 3% річних. Відповідно до звітів про сукупний доход за 2013 та 2014 у відповідача була можливість погасити заборгованість та погасити 3% річних та інфляційні. А відстрочка виконання рішення суду спрямована на подальше невиконання відповідачем рішення суду.

Представник відповідача в судове засідання 27.05.2015 з'явився та заперечив проти апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегією суддів встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2015 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 у справі № 910/14192/14 були видані накази.

Посилаючись на своє скрутне фінансове становище, відповідач, керуючись приписами статті 121 ГПК України, 05.03.2015 звернувся до господарського суду м. Києва із заявою про відстрочку виконання рішення.

Задовольняючи вказану заяву відповідача, та, відстрочивши виконання рішення суду, місцевий господарський суд врахував подані боржником докази на підтвердження наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення, мету діяльності Публічного акціонерного товариства "Київенерго" матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникнення спору.

Проте колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи із наведеного, в основу судового рішення про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення, чого відповідачем не доведено.

Таким чином, питання щодо відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

Отже, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення на підставі ст.121 ГПК України, місцевий господарський суд повинен був врахувати матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача та також може призвести до негативних наслідків для нього.

Колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд всіх наведених вимог не врахував.

Так, господарський суд м. Києва прийняв до уваги факти та доводи відповідача, не встановивши при цьому матеріальний інтерес позивача 2, що є порушенням принципів змагальності та рівності сторін перед законом і судом, передбачених ст.ст. 42 та 43 ГПК України.

Як вбачається із заяви про відстрочку виконання рішення суду в даній справі, відповідач посилається на відсутність коштів в розмірі, необхідному для одночасного задоволення вимог стягувача, що пов'язане з його тяжким фінансовим становищем.

До суду першої інстанції в обґрунтування доводів заяви відповідачем було надано довідку - інформація про споживання та розрахунки за природний газ з НАК Нафтогаз України за 2013-2014 роки, довідку - інформацію про споживання та розрахунки за природний газ з НАК Нафтогаз України за 2013 рік, звіт про фінансові результати за 9 місяців 2014 року, баланс підприємства ПАТ «Київенерго», висновок Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 26.09.2014 року, схема структура бізнесу Київенерго (схема розрахунків за газ та електричну енергію), копії актів звірки розрахунків з ДП Енергоринок від 20.01.14, копії актів звірення розрахунків платника податків від 13.01.2015 та від 25.09.2014., копії документів з листування ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» з підприємствами та організаціями з питань заборгованості за електричну та теплову енергію.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про відсутність документів, що свідчать про фінансовий стан боржника.

Разом з тим, скаржником не було надано суду доказів неможливості виконання вказаного рішення місцевого господарського суду.

Зокрема, відповідачем не було надано банківських довідок, виписок про стан рахунків, які є належними доказами відсутності грошових коштів у необхідній кількості, дійсно важкого фінансового стану.

Відповідач не довів наявності джерел, з яких зможе погашати заборгованість до 01.03.2016, які заходи будуть вжиті щодо стягнення заборгованості зі споживачів за спожиті послуги з теплопостачання.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення на підставі ст.121 ГПК України, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача та може призвести до негативних наслідків для нього.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що позивач 2 є об'єктом, що має стратегічне значення для економки і безпеки держави та для безперервного постачання газу споживачем позивач 2 повинен проводити розрахунки за отриманий газ з іноземними постачальниками природного газу, що нерозривно повідано з оплатою вартості газу вітчизняним споживачам на її користь. Внаслідок недоотримання та своєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ позивач 2 змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних. Єдиним джерелом часткової компенсації понесених позивачем втрат є стягнення з боржників передбачених законами України та умовами договорів всіх можливих штрафних санкцій.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання відстрочки виконання рішення суду вбачається, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення в судовому порядку з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення, чого відповідачем не доведено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що підстави для відстрочки виконання рішення господарського суду м. Києва від 21.10.2014 у справі № 910/14192/14, наведені заявником, не є тими виключними обставинами у розумінні ст. 121 ГПК України, які б свідчили про необхідність відстрочки виконання судового рішення.

Виходячи з викладеного, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для надання відстрочки виконання рішення суду в даній справі.

З огляду на вищевикладене, господарський суд м. Києва при винесенні оскаржуваної ухвали невірно застосував норми процесуального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи щодо встановлення наявності (відсутності) підстав для відстрочки виконання рішення суду, внаслідок чого ухвала підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись статтями 85, 99, 101, п. 2 статті 103, п. 4 ч. 1 статті 104, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду м. Києва області від 26.03.2015 у справі № 910/14192/14 задовольнити.

2. Ухвалу господарського . Києва області від 26.03.2015 у справі № 910/14192/14 скасувати.

3. Відмовити ПАТ «Київенерго» у задоволені заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 21.10.2014 у справі № 910/14192/14.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл.. Івана Франка, 5, ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 609,00 грн. (шістсот дев'ять гривень 00 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді А.Г. Майданевич

О.І. Лобань