УХВАЛА

27.05.2015Справа № 910/17393/14
За заявою публічного акціонерного товариства "ВЕРНУМ БАНК" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 910/17393/14

За позовом публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПІВДЕНКОМБАНК"

до публічного акціонерного товариства "ВЕРНУМ БАНК"

третя особа-1 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа-2 Маляренко Анатолій Анатолійович

про визнання недійсним списання грошових коштів з кореспондентського рахунку та про стягнення 18 720 000,00 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у зв"язку з неналежним виконанням умов договору про відкриття та ведення кореспондентського рахунку у національній валюті № 270710/L-1 від 27.07.2010 у розмірі 18 720 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 рішення скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.03.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 скасовано, рішення Господарського суду м. Києва від 04.11.2014 залишено без змін.

12.05.2015 від публічного акціонерного товариства "ВЕРНУМ БАНК" надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

У зв'язку із перебуванням судді Головатюка Л.Д. у відпустці, резолюцією Голови господарського суду м. Києва заяву передано для розгляду судді Лиськову М.О.

20.05.2015 ухвалою суддя Лиськов М.О. прийняв справу № 910/17393/14 до свого провадження для розгляду заяви публічного акціонерного товариства "ВЕРНУМ БАНК" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та призначив її до розгляду на 27.05.2015.

В судове засідання представники сторін не з'явились, причин неявки суд не повідомили.

Суд розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "ВЕРНУМ БАНК" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 910/17393/14 відмовляє в її задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник просить суд визнати наказ таким, що не підлягає виконанню з інших підстав, а саме невідповідністю виконавчого документа вимогам законодавства, зокрема відсутність у наказі місцезнаходження сторони та відомих суду рахунків стягувача та боржника.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 18 Закону України про виконавче провадження, у виконавчому документі має бути зазначено, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України та відповідно до абзацу шостого та статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (далі - Закон) місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

Відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відповідних реєстраційних карток.

Отже, відомості щодо місцезнаходження юридичної особи, які були внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, суд не бере до уваги доводи відповідна, щодо невірності зазначеної адреси місцезнаходження боржника.

Щодо твердження, боржника про відсутність у виконавчому документі рахунків боржника, то суд зазначає, відповідно до ст.. 18 Закону України про виконавче провадження вказана інформація вноситься якщо вони відомі суду, таким чином можна дійти висновку, що у разі відсутності такої інформації у виконавчому документі, осатаній все одно відповідає вимогам виконавчого документа.

Отже посилання боржника на вказані обставини, як на підставу визнання наказу, таким, що не підлягає виконанню є безпідставним.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу господарського суду міста Києва від 02.04.2015 № 910/17393/14, перелічених у ст. 117 ГПК України, у зв'язку з чим у задоволенні заяви боржника належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "ВЕРНУМ БАНК" про визнання наказу господарського суду міста Києва № 910/17393/14 від 02.04.2015 таким, що не підлягає виконанню.

Суддя М.О. Лиськов