ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р.Справа № 922/1544/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Спільного підприємства "Фрегат" товариство з обмеженою відповідальністю, м. Харків
про стягнення 191974,47 грн.
за участю представників:

позивача - Ворожбянов А.М. за довіреністю № 08-11/4849/2-14 від 29.12.2014 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Спільного підприємства "Фрегат" товариство з обмеженою відповідальністю (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача доходів, отриманих від безпідставно набутого майна в розмірі 191974,47грн.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 13.05.2015 р. за вх. № 18635, надав відзив на позовну заяву з додатком, який судом долучений до матеріалів справи. Згідно відзиву відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 13.05.2015 р. за вх. № 18637, надав заяву про застосування позовної давності, яка судом долучена до матеріалів справи. Згідно неї відповідач просив суд застосувати у справі позовну давність до вимог Харківської міської ради та у зв'язку з її спливом у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

13.05.2015 р. судом був продовжений строк вирішення спору по справі поза межами двох місячного строку на 15 днів та розгляд справи відкладено на 20.05.2015 р. о 11:20.

Представники сторін до початку судового засідання призначеного на 20.05.2015 р. о 11:20 надали заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу (вх. № 20561 від 20.05.2015 р.), яка судом була задоволена.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 20.05.2015 р. за вх. № 20475, надав копії документів згідно заяви, які судом долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні призначеному на 20.05.2015 р. була оголошена перерва до 26.05.2015 р. о 12:30.

Ухвалою суду по справі від 26.05.2015 р. було відмовлено в задоволенні клопотання Спільного підприємства "Фрегат" товариство з обмеженою відповідальністю (вх. № 49 від 26.05.2015 р.) про призначення колегіального розгляду справи.

Представники сторін до початку судового засідання призначеного на 26.05.2015 р. о 12:30 надали заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу (вх. № 21458 від 26.05.2015 р.), яка судом була задоволена.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 21.05.2015 р. за вх. № 20758, надав письмові пояснення з додатком, які судом долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 26.05.2015 р. за вх. № 21286, надав додаткові письмові пояснення з додатком. Документи визначені у п.6, п.7, п.8, п.9 додатку судом були долучені до матеріалів справи, а документи визначені у п.1, п.2, п.3, п.4, п.5 додатку були повернуті представнику відповідача у судовому засіданні у зв'язку з тим, що вони не стосувалися предмету спору по даній справі.

У судовому засіданні призначеному на 26.05.2015 р. була оголошена перерва до 02.06.2015 р. о 12:30.

Ухвалою суду по справі від 02.06.2015 р. було відмовлено в задоволенні клопотання Спільного підприємства "Фрегат" товариство з обмеженою відповідальністю (вх. № 53 від 02.06.2015 р.) про призначення колегіального розгляду справи.

Представник позивача до початку судового засідання призначеного на 02.06.2015 р. о 12:30 надав заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу (вх. № 22390 від 02.06.2015 р.), яка судом була задоволена.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 02.06.2015 р. за вх. № 22101, надав клопотання про зупинення провадження у справі, яке судом долучено до матеріалів справи.

Згідно даного клопотання представник відповідача просив суд зупинити провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею справи, що розглядається Фрунзенським районним судом м. Харкова. До клопотання представником відповідача була додана копія адміністративного позову поданого до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Господарський суд, розглянувши клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, вважав за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об'єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов'язаної справи іншим судом.

Згідно з п.3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до суду не було надано доказів прийняття до розгляду Фрунзенським районним судом м. Харкова адміністративного позову відповідача.

Крім того, розгляд адміністративного позову, на який посилається відповідач як на підставу зупинення провадження у даній справі, не може істотним чином вплинути на вирішення даного спору та не створює жодних процесуальних перешкод для його розгляду.

За таких обставин клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

Спільне підприємство "Фрегат" товариство з обмеженою відповідальністю є власником нежитлової будівлі літ. «А-2» загальною площею 1488,00 кв.м. по вул. Роганський, 132-А у м. Харкові на підставі свідоцтва про право власності виданого 24.05.2000 р. Харківською міською радою, що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17.11.2014 р. № 29582095.

Головним спеціалістом відділу контролю за використанням земель Департаменту самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради у присутності інженера - геодезиста та інженера землевпорядника було проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що СП "Фрегат" ТОВ з 24.05.2010 р. використовує земельну ділянку площею 0,0663 га по вул. Роганський, 132-А у м. Харкові для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі (крамниця споживчих та продовольчих товарів) без оформлення документів на право власності або право користування земельною ділянкою та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України.

Також, обстеженням на місцевості було встановлено, що земельна ділянка площею 0,0663 га не огороджена, на земельній ділянці розташована двохповерхова нежитлова будівля. Межі земельної ділянки визначені відповідно до зовнішніх меж будівлі, яка використовується для обслуговування зазначеної будівлі.

За результатами обстеження складено акт обстеження та визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул.Роганська, 132-А від 18.11.2014 р.

Також, у акті обстеження та визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки вказувалося, що на підставі рішення 22 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 23.06.2004 р. № 91/04 СП "Фрегат" ТОВ була надана згода на розробку проекту відведення земельної ділянки площею, орієнтовно, 0,15 га по вул. Роганська, 132-А для експлуатації та обслуговування будинку побуту.

Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області за вих. № 2276/08 від 23.04.2014 р. повідомило Департамент самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради, що станом на 29.12.2012 р. в Управлінні не обліковуються правовстановчі документи на право власності або користування на земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул.Роганська, 132-А.

Департамент земельних відносин Харківської міської ради за вих. № 3787/0/225-14 від 22.04.2014 р. повідомив Департамент самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради, що договір оренди або додаткова угода до нього щодо земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул.Роганська, 132-А не готувались.

З матеріалів справи вбачається, що речові права відповідача на дану земельну ділянку не зареєстровані, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 17.11.2014 р. № 29581960.

Відповідно до листа Індустріальної ОДПІ м. Харкова № 6581/9/20-36-15-04-20 від 20.11.2014 р. відповідач обліковується як платник податку на землю з юридичних осіб за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 132-А площею 1395 кв.м. Станом на 01.11.2014 р. по картці особового рахунку по земельному податку юридичних осіб лічиться переплата в сумі 94,67 грн.

Позивач здійснив розрахунок доходу, одержаного відповідачем та зазначає, що розмір доходу від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з боку відповідача, розрахований міською радою в сумі 191974,47 грн. згідно розрахунку доходу одержаного від безпідставно набутого майна (земельної ділянки) територіальної громади м. Харкова за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. складає 150742,70 грн. та розрахунку доходу одержаного від безпідставно набутого майна (земельної ділянки) територіальної громади м. Харкова за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. складає 41231,77 грн.

Таким чином, на думку позивача, не здійснення відповідачем оплати за землю у законодавчо встановленому розмірі (по звичайним цінам) за використання земельної ділянки, а саме несплата орендної плати, призвело до фактичного безоплатного отримання відповідачем послуг з користування земельною ділянкою та, як наслідок, одержання доходів в результаті використання цієї земельної ділянки, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.

Позивач наполягає на безпідставному користуванні відповідачем спірною земельною ділянкою, у зв'язку з чим звернувся з відповідним позовом та просить суд зобов'язати відповідача звільнити відповідну ділянку та стягнути з відповідача суму несплаченої плати за користування земельною ділянкою, як отриманий останнім дохід від використання безпідставно набутого майна.

Згідно відзиву відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви. У відзиві відповідач вказував, що у нього є достатні правові підстави для використання земельної ділянки, так як він є власником нежитлової будівлі, розташованої на спірній земельній ділянці, а відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України він набув право на земельну ділянку, на якій розташована будівля.

Спірні правовідносини сторін регулюються нормами щодо відшкодування збитків, а не статтею 1212-1214 ЦК України, на яку посилається позивач як на підставу позовних вимог, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Також, відповідачем було надано технічне завдання на виконання робіт по складанню проекту відведення земельної ділянки від 19.05.2005 р., висновок Державного управління екології та природних ресурсів в Харківській області № 11-20-2705 про погодження проекту відведення земельної ділянки від 11.08.2005 р., висновок Управління містобудування та архітектури по проекту відведення земельної ділянки № 9767 від 12.09.2005 р., висновок управління культури ХОДА щодо погодження проекту відведення земельної ділянки № 08-20/17-53 від 01.06.2005 р., висновок № 2024/05 від 16.06.2005 р. Харківського міського управління земельних ресурсів, акт № 9.0/1385-2005 та акт № 9.0/1386-2005 Харківської міської санітарно - епідеміологічної станції, висновок № 1327-3.1 від 16.08.2005 р. щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову Харківської міської санепідстанції, заяви відповідача № 198 від 12.05.2011 р. та № 114 від 28.10.2013 р. про виконання розрахунку орендної плати та оформлення договору оренди земельної ділянки.

Крім того, відповідачем тільки в період з грудня 2014 р. по березень 2015 р. був зроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 24.02.2015 р., складені акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 19.12.2014 р., акт встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 18.03.2015 р., акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності від 19.12.2014 р.

Також, відповідачем була надана до суду заява № 28-5 від 24.03.2015 р. до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради згідно якої відповідач просив повідомити його на які стадії знаходиться розгляд документів щодо підписання договору оренди земельної ділянки.

Згідно заяви про застосування позовної давності відповідач просив суд застосувати у справі позовну давність до вимог Харківської міської ради та у зв'язку з її спливом у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

При цьому у заяві відповідач вказував, що рішенням Харківської міської ради ХІЛ сесії IV скликання від 14.10.2005 р. № 199/05 „Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд", відповідачу було надано в оренду земельну ділянку строком до 01.11.2055 р. площею 0,1395 га по вул. Роганській, 132-А для експлуатації та обслуговування виробничої будівлі (далі - рішення)

У п.5 зазначеного рішення було встановлено, що особам, зазначеним у додатках 2, 4 до цього рішення (серед яких СП „Фрегат" ТОВ) не пізніше ніж у 2-х м місячний термін з дня прийняття цього рішення необхідно звернутися до управління земельних відносин Головного управління містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради для оформлення договорів оренди землі; не пізніше ніж у 6-ти місячний термін з дня прийняття цього рішення оформити договір оренди. Таким чином, відповідач вказував, що позивачем було встановлено для відповідача строк для укладення договору оренди, після спливу якого позивач усвідомлював про те, що його право порушене.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст. 179 ЦК України).

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ч. 1 ст. 181 ЦК України).

Встановлені судом обставини справи свідчать, що на спірній земельній ділянці відповідачу на праві приватної власності належить нежитлова будівля літ. «А-2» загальною площею 1488,00 кв.м. по вул. Роганський, 132-А у м. Харкові.

Згідно чинного земельного законодавства використання землі здійснюється або на праві власності, або на праві користування земельною ділянкою.

Так, у відповідача виникло право власності на нерухомість. Втім, право користування земельною ділянкою, яка знаходиться під цією нерухомістю належним чином відповідачем не оформлено, але недотримання порядку оформлення права на земельну ділянку, на якій розташована нерухомість, не може бути підставою для обмеження права відповідача, як власника нерухомості на користування нерухомістю та, як наслідок - земельною ділянкою, на якій вона розташована, оскільки користування нерухомістю неможливе без користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У постанові від 24.12.2010 р. по справі за позовом АТЗТ "Консул" до ДПІ у Подільському районі м. Києва про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Верховний Суд України зазначив, що питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України. Перевагу мають спеціальні норми, що регулюють випадки набуття права власності на землю чи права користування нею внаслідок придбання споруди, розміщеної на земельній ділянці, ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України (щодо відносин, які виникли після 01.01.2004 р.).

Верховний Суд України у постанові від 11 лютого 2015 р. по справі за позовом про поділ земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії, та зустрічним позовом про поділ земельної ділянки зазначив, що аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності, право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 182 ЦК України встановлені такі ж саме вимоги щодо здійснення державної реєстрації речових прав на земельну ділянку.

Таким чином, відповідач правомірно володіє лише нежитловою будівлею літ. «А-2» загальною площею 1488,00 кв.м. по вул. Роганський, 132-А у м. Харкові, яка знаходиться на спірній земельній ділянці, проте, з моменту виникнення права власності на вказане нерухоме майно у відповідача виник обов'язок оформити та - зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під нежитловою будівлею.

Безпідставне набуття відповідачем спірної земельної ділянки не є результатом протиправного діяння, а є наслідком законних дій, а саме виникнення у відповідача права власності на будівлю, яка безпосередньо пов'язана із земельною ділянкою.

Відповідно до п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.201 1 р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. Новий власник будинку (будівлі, споруди) у зв'язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень".

Набувши право на земельну ділянку у зв'язку з переходом права власності на об'єкт нерухомості, відповідач не звільняється від необхідності зареєструвати речові права на земельну ділянку у встановленому законом порядку.

Таким чином, відповідач не набув належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому він використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав.

З викладеного вбачається, що відповідач використовував земельну ділянку площею 0,0663 га по вул. Роганський, 132-А у м. Харкові без достатніх правових підстав, оскільки речові права на вказану земельну ділянку за останнім у встановленому законом порядку не реєструвались.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки позивачем сума доходів, отриманих від безпідставно набутого майна в розмірі 191974,47 грн. була нарахована позивачем за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. у розмірі 150742,70 грн. та за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р. у розмірі 41231,77 грн., та дана вимога позивача була заявлена позивачем до суду 17.03.2015 р. без спливу строку загальної позовної давності встановленого ст. 257 ЦК України.

Отже, у зв'язку з тим, що правова підстава для набуття (збереження) майна (земельної ділянки площею 0,0663 га по вул. Роганський, 132-А у м. Харкові) у відповідача відсутня, у Харківської міської ради правомірно виникло право на застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України, що підтверджується позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 02.10.2013 р. у справі №6-88цс13.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 р. у справі № 6-88цс13, яка стосується подібних спірних правовідносин, застосування норм глави 83 ЦК України можливе тільки у випадку наявності між сторонами позадоговірних правовідносин. За наявності між сторонами зобов'язальних договірних правовідносин, відсутні підстави для застосування норм ст. 1212 ЦК України.

Верховний Суд України у постанові зазначає: "... у разі, коли поведінка набувача, потерплого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі".

Враховуючи викладене, відсутність у відповідача правової підстави для набуття земельної ділянки є підставою для застосування ст. 1212 ЦК України.

Також, зазначені обставини підтверджуються науково-консультативним висновком щодо застосування статті 1212 ЦК України у сфері земельних правовідносин (№ 106 від 23.03.2015 р.) НДІ державного будівництва та місцевого самоврядування Національної академії правових наук України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Також, положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Також, згідно ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи.

Отже, відповідно до ст.ст. 1212 та 1214 Цивільного кодексу України відповідач повинен відшкодувати всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 1212 ЦК України, положення цивільного законодавства щодо зобов'язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Отже, виходячи з приписів ст. 1212 ЦК України питання вжиття з боку відповідача заходів щодо укладення договору оренди землі, у тому числі й причин їх вжиття або невжиття не є предметом доказування по цій справі.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача доходів, отриманих від безпідставно набутого майна в розмірі 191974,47 грн. є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, господарський суд відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3839,49 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 41, 129 Конституції України, ст.ст. 120, 125 Земельного кодексу України, ст.ст. 179, 181, 182, 257, 316, 1212, 1214 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 79, 82-85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Спільного підприємства "Фрегат" товариство з обмеженою відповідальністю (61176, м. Харків, вул. Корчагінців, буд. 36, ідентифікаційний код 30656850) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, , р/р 0002 в ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) доходи, отримані від безпідставно набутого майна, в розмірі 191974,47 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Спільного підприємства "Фрегат" товариство з обмеженою відповідальністю (61176, м. Харків, вул. Корчагінців, буд. 36, ідентифікаційний код 30656850) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, , р/р 2986, банк одержувача - ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3839,49 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя Д.О. Доленчук