РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015Справа №910/4016/15-г

За позовомКомунального підприємства «Київтранспарксервіс»
ДоФізичної особи-підприємця Підвальної Лариси Григорівни
Простягнення 8 472, 90 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Сидоришина Т.Г. - за дов.;

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення з останнього на свою користь заборгованість за надані послуги згідно із Договором №1.1-255.11 від 30.12.2011р. в розмірі 8 472, 90 грн., що включає в себе суму основного боргу в розмірі 7 680, 00 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 280, 90 грн., пеню в розмірі 512, 00 грн.

Судовий розгляд неодноразово відкладався, оскільки в матеріалах справи були відстуні докази належного повідомлення відповідача про час, дату та місце судового засідання.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 23.02.2015р., ухвала суду про відкладення розгляду справи від 24.03.2015р. та ухвала суду про відкладення розгляду справи від 21.04.2015р. направлялись на адресу відповідача зазначену в позовній заяві, а саме: 04201, м. Київ, вул. Рокосовського, 6Б-83.

В судовому засіданні від 30.04.2015р. представник Позивача повідомив суд, що адреса відповідача інша, ніж зазначена у позові, про що суду було надано витяг з ЄДРПОУ, відповідно до якого місце проживання відповідача: 03039, м. Київ, Голосіївський район, проспект 40-річчя Жовтня, 27, кв. 61.

За таких обставин, суд своєю ухвалою від 30.04.2015р. відклав розгляд справи задля належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

Ухвала суду про відкладення розгляду справи від 30.04.2015р. була надіслана за адресою відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03039, м. Київ, Голосіївський район, проспект 40-річчя Жовтня, 27, кв. 61.

Відповідно до статті 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача по справі.

На призначене судове засідання 21.05.2015р. представник відповідача не з'явився, витребуваних ухвалою суду від 30.04.2015р. документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час його проведення повідомлений належним чином.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

Враховуючи встановлений ч. 1 ст. 69 ГПК України строк вирішення спору та зважаючи на те, що суд не знайшов підстав для відкладення розгляду справи, відповідно до статті 75 ГПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2011 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір №1.1-255.11 про надання в експлуатацію фіксованих місць для денного паркування (надалі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору, Позивач зобов'язався надати Відповідачу в експлуатацію 4 (чотири) фіксованих місць для щоденного паркування автотранспортних засобів за адресою: м. Київ, Голосіївський район, вул. Горького, 48-а.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що загальна вартість використання 4 (чотирьох) фіксованих місць для паркування автотранспортних засобів складає 1 920, 00 грн., з ПДВ.

У відповідності до п. 3.2. Договору, розрахунок між сторонами здійснюється щомісячно шляхом оплати у розмірі 100% місячної вартості послуг не пізніше 15 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 3.3. Договору, Позивач щомісячно, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним надає Відповідачу в двох примірниках Акт приймання-передачі наданих послуг.

Згідно з п. 3.4. Договору, Відповідач зобов'язаний протягом двох календарних днів з дня отримання Акту приймання-передачі наданих послуг підписати його та повернути Позивачу один примірник Акту.

За п. 5.1. Договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з 01.01.2012р. і діє до 31.12.2012р.

Відповідно до п. 5.2. Договору, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору одна із Сторін письмово не повідомить іншу Сторону про його розірвання, Договір вважається продовженим ще на один рік.

Судом встановлено, що Позивач за умовами Договору виконав покладені на нього, відповідно до умов Договору зобов'язання в повному обсязі і надав Відповідачу для підписання відповідні Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Однак, Відповідачем, в порушення умов Договору, не оплачені послуги, надані Договором протягом вересня-грудня 2013р. на загальну суму в розмірі 7 680, 00 грн.

Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 30.09.2013р., від 31.10.2013р, від 30.11.2013р., від 31.12.2013р., копії яких знаходяться в матеріалах справи Відповідачем не підписані та від останнього не надійшло на адресу Позивача мотивованої відмови від прийняття послуг за вказаний період.

Враховуючи положення п. 3.5. Договору, якщо в установлений строк Позивач не одержить підписаний акт приймання-передачі наданих послуг або мотивовану відмову від підписання акту, послуги вважаються прийнятими з виконанням всіх умов Договору. Акт без підпису Відповідача вважається прийнятим за умови наявності запису «Зауваження від Відповідача не надійшли».

Таким чином, виходячи з зазначеного, послуги надані Позивачем за період з вересня по грудень 2013 року є такими, що надані Відповідачу з виконанням усіх вимог Договору, а отже підлягають оплаті.

В зв'язку з зазначеним, Позивач направив на адресу Відповідача Претензію (№ 140 від 24.01.2014р.) з вимогою про сплату заборгованості в розмірі 7 680, 00 грн. за надані, згідно з умовами Договору Послуги.

Однак, станом на день звернення до суду заборгованість Відповідачем не була сплачена.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

Договір №1.1-255.11 від 30.12.2011р. про надання в експлуатацію фіксованих місць для денного паркування, укладений між Позивачем та Відповідачем за своєю правовою природою є договором про надання послуг та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Матеріали справи свідчать, що Відповідачем не сплачено суму боргу за Договором в розмірі 7 680, 00 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент винесення рішення у справі настав.

Факт наявності боргу у Відповідача за Договором №1.1-255.11 від 30.12.2011р. про надання в експлуатацію фіксованих місць для денного паркування в розмірі 7 680, 00 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та Відповідачем не спростований, і тому ця сума має бути стягнута з Відповідача.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 4.1. Договору, за несвоєчасне перерахування плати, зазначеної в п. 3.2. цього Договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, за кожний день прострочення від суми несплати.

Отже, порушення відповідачем строків оплати, передбачених п. 3.2. Договору, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Тому, Позивачем також правомірно заявлена вимога про стягнення з Відповідача пені за неналежне виконання зобов'язання, відповідно до договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення.

Таким чином, за прострочення терміну платежу з Відповідача належить стягнути пеню у сумі 512, 00 грн., відповідно до розрахунку Позивача з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим.

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, Позивач також правомірно нарахував Відповідачу борг з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Згідно здійсненого Позивачем розрахунку, з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим, з Відповідача підлягає стягненню 280, 90 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Підвальної Лариси Григорівни (03039, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 27, кв. 61; Код: ) на користь Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (04073, м. Київ, вул. Копилівська, 67, корп. 10; Код: 35210739) основну заборгованість в розмірі 7 680 (сім тисяч шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 280 (двісті вісімдесят) грн. 90 коп., пеню в розмірі 512 (п'ятсот дванадцять) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 08.06.2015р.

Суддя І.І.Борисенко