ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Справа № 902/798/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу розпорядника майна Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2015
у справі№ 902/798/14 господарського суду Вінницької області
за заявоюКомпанії "Nemiroff Holding Limited"
доДочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін: розпорядник майна Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" арбітражний керуючий Сокол О.Ю.; представник розпорядника майна Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" арбітражного керуючого Сокола О.Ю. - Руських Т.Л.; представник Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" - Карпенко В.О.; ОСОБА_8; представник ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 - ОСОБА_8; ОСОБА_16; представник ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 - ОСОБА_16; ОСОБА_27; ОСОБА_28

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 у справі № 902/798/14, зокрема, відмовлено в задоволенні заяв про включення до складу кредиторів Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" ОСОБА_27, ОСОБА_29, ОСОБА_28, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_26, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_20, ОСОБА_32, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_25, ОСОБА_16, ОСОБА_21, ОСОБА_23, ОСОБА_22, ОСОБА_24, ОСОБА_33; ОСОБА_34; ОСОБА_35

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2015 у справі № 902/798/14 апеляційні скарги ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_26, ОСОБА_18, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_20, ОСОБА_32, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_25, ОСОБА_16, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_24 на ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 у справі № 902/798/14 (про відмову в задоволенні заяв кредиторів) - задоволено, ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 у справі №902/798/14 (про відмову в задоволенні заяв кредиторів) - скасовано частково.

Визнано вимоги до Дочірнього підприємства "Українська Горілчана Компанія "Nemiroff", зокрема, ОСОБА_27 в сумі 2 653,88 грн. - частина невиплаченої компенсації за невикористані щорічні відпустки, 10 813,84 грн. - заборгованість по виплаті середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_28 в сумі 40 357,04 грн., з яких 9 921,48 грн. - заборгованість по виплаті заробітної плати, 1 281,57 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 29 153,98 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_30 в сумі 35 082,91 грн., з яких 9 921,48 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 2 490,48 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 22 670,94 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_31 в сумі 86 851,60грн., - заборгованість по виплаті заробітної плати; вимоги ОСОБА_26 в сумі 82 150,16 грн., з яких 26 037,74 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 11 112,42 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 45 000,00 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_18 в сумі 97 477,12 грн., з яких 28 269,45 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 69 207,67 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_17 в сумі 25 427,12 грн., з яких 7 663,58 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 501,28 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 16 262,26 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_10 в сумі 34766,76 грн., з яких 10 618,73грн. заборгованість по виплаті заробітної плати,4 686,55грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 19 461,48 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_13 в сумі 57 195,16 грн., з яких 13 993,59 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 7 499,04 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 3 762,53 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_20 в сумі 43 702,66 грн., з яких 11 148,64 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 7 762,95 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 24 791,07 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_32 в сумі 18 782,60 грн., - заборгованість по виплаті заробітної плати; вимоги ОСОБА_8 в сумі 34 456,36грн., з яких 9 409,15 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 906,36 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 24 140,85 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_11 в сумі 44 365,95 грн., з яких 11 943,17 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 1 789,59 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 60 633,26 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_15 в сумі 57 789,64 грн., з яких 13 933,59 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 8 093,52 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 35 762,53 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_19 в сумі 8 357,72 грн., з яких 2 569,59 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 166,10 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 5 622,03 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_12 в сумі 45 519,03 грн., з яких 12 310,28 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 1 626,94 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 31 581,81 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_9 в сумі 86 517,69 грн., з яких 24 232,62 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати 62 285,07грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_14 в сумі 31 993,31грн., з яких 10 013,82 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 1 324,62 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 20 6564,87 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_25 в сумі 12 9963,57грн., з яких 21 082,23 грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 49481,23 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 59 399,51 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_16 в сумі 46 789,87грн. - заборгованість по виплаті заробітної плати; вимоги ОСОБА_21 в сумі 175 066,51грн., з яких 38 250,73грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 20533,16 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 116 282,62 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_22 в сумі 90 086,02 грн., з яких 23 989,87грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 12950,10 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 53 146,05 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні; вимоги ОСОБА_24 в сумі 10 5567,83грн., з яких 23 989,87грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 32492,20 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 49 085,76 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні.

Апеляційну скаргу ОСОБА_23 задоволено частково, визнано вимоги ОСОБА_23 в сумі 80 614,55грн., з яких 21 144,23грн. заборгованість по виплаті заробітної плати, 8515,44 грн. - заборгованість по компенсації за невикористану відпустку, 50 954,88 грн. - заборгованість за затримку розрахунку при звільненні, в задоволенні вимоги про стягнення 1 000 грн., моральної шкоди - відмовлено.

В решті ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 у справі № 902/798/14 залишено без змін.

Розпорядника майна зобов'язано включити до реєстру вимог кредиторів Дочірнього підприємства "Українська Горілчана Компанія "Nemiroff" визнані судом вимоги.

Не погоджуючись із прийнятою судом апеляційної інстанції постановою, розпорядник майна Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" арбітражний керуючий Сокол О.Ю. звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, просив скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2015 у справі № 902/798/14, а ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 у справі № 902/798/14 (про відмову в задоволенні заяв кредиторів) залишити без змін, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 35, 43, 97, 99 ГПК України.

Переглянувши у касаційному порядку прийняті судами попередніх інстанцій ухвалу та постанову, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду Вінницької області від 22.07.2014 за заявою Компанії "Nemiroff Holding Limited" порушено провадження у справі № 902/798/14 про банкрутство Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff", на підставі ст.ст. 1, 2, 7, 9, 10, 16, 18, 19, 22, 114, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сокола О.Ю.

23.07.2014 здійснено офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за № 6508 повідомлення про порушення провадження у справі № 902/798/14 про банкрутство Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff".

Після офіційного оприлюднення до господарського суду звернулись кредитори з грошовими вимогами до боржника в установлений законом термін, зокрема, 27.08.2014 до господарського суду надійшла заява ОСОБА_31 (вх.№ 08-48/224/14 від 21.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника - ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у розмірі 90 351, 57 грн.; 27.08.2014 надійшла заява ОСОБА_32 (вх.№ 08-48/223/14 від 21.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 19 605, 60 грн.; 13.08.2014 надійшла заява ОСОБА_34 (вх.№ 08-48/181/14 від 20.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 61 826, 22 грн.; 20.08.2014 надійшла заява ОСОБА_35 (вх. № 08-48/194/14 від 14.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 12 256, 34 грн.; 28.08.2014 надійшла заява ОСОБА_27 (вх.№ 08-48/237/14 від 21.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 13 319, 48 грн.; 22.08.2014 надійшла заява ОСОБА_29 (вх.№ 08-48/212/14 від 18.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 19 845, 32 грн.; 19.08.2014 надійшла заява ОСОБА_9 (вх.№ 08-48/184/14 від 12.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 200 577,75 грн.; 21.08.2014 надійшла заява ОСОБА_10 (вх.№ 08-48/206/14 від 12.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 47 238,54 грн.; 19.08.2014 надійшла заява ОСОБА_11 (вх.№ 08-48/185/14 від 12.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 87 147,68 грн.; 19.08.2014 надійшла заява ОСОБА_12 (вх.№ 08-48/186/14 від 12.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 95 307,78 грн.; 19.08.2014 надійшла заява ОСОБА_8 (вх.№ 08-48/190/14 від 11.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 51 794,31 грн.; 20.08.2014 надійшла заява ОСОБА_13 (вх.№ 08-48/201/14 від 14.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 113 498,97 грн.; 20.08.2014 надійшла заява ОСОБА_14 (вх.№ 08-48/198/14 від 14.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 77 575,43 грн.; 20.08.2014 надійшла заява ОСОБА_15 (вх.№ 08-48/199/14 від 14.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 113 498,97 грн.; 12.08.2014 надійшла заява ОСОБА_16 (вх.№ 08-48/168/14 від 08.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 234 256,46 грн.; 12.08.2014 надійшла заява ОСОБА_17 (вх.№ 08-48/170/14 від 08.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 40 986,43 грн.; 12.08.2014 надійшла заява ОСОБА_18 (вх.№ 08-48/169/14 від 08.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 171 896,99 грн.; 12.08.2014 надійшла заява ОСОБА_19 (вх.№ 08-48/172/14 від 08.08.2014 року) про визнання грошових вимог до Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у розмірі 15 136,89 грн.; 13.08.2014 надійшла заява ОСОБА_20 (вх.№ 08-48/178/14 від 08.08.2014 року) про визнання грошових вимог до Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у розмірі 66 014,30 грн.; 12.08.2014 надійшла заява ОСОБА_21 (вх.№ 08-48/171/14 від 08.08.2014 року) про визнання грошових вимог до Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у розмірі 389 883, 18 грн.; 12.08.2014 надійшла заява ОСОБА_22 (вх.№ 08-48/173/14 від 08.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 170 499,90 грн.; 12.08.2014 надійшла заява ОСОБА_23 (вх.№ 08-48/174/14 від 08.08.2014 року) про визнання грошових вимог до Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у розмірі 136 427,49 грн.; 13.08.2014 надійшла заява ОСОБА_24 (вх.№ 08-48/177/14 від 08.08.2014 року) про визнання грошових вимог до Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у розмірі 198 052,87грн.; 13.08.2014 надійшла заява ОСОБА_25 (вх.№ 08-48/180/14 від 08.08.2014 року) про визнання грошових вимог до Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у розмірі 213 312,06 грн.; 20.08.2014 надійшла заява ОСОБА_26 (вх.№ 08-48/200/14 від 15.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 153 225,30 грн.; 27.08.2014 надійшла заява ОСОБА_30 (вх. № 08-48/221/14 від 19.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 74 524,90 грн.; 27.08.2014 надійшла заява ОСОБА_28 (вх.№ 08-48/222/14 від 19.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника - Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у розмірі 70 055,22 грн.; 22.08.2014 надійшла заява ОСОБА_33 (вх.№ 08-48/211/14 від 20.08.2014 року) про визнання грошових вимог до боржника ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у розмірі 60 031, 42 грн.

Боржником та розпорядником майна вказані вимоги не визнані з підстав, викладених у письмових поясненнях та відзивах на зазначені заяви.

Ухвала господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 мотивована тим, що матеріалами справи спростовуються посилання кредиторів ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_30, ОСОБА_28, ОСОБА_33 щодо виконання ними трудових обов'язків на користь ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" у період з 24.03.2014 р. по 29.04.2014 р., боржником було здійснено повний розрахунок з даними кредиторами за період, в який вони фактично виконували свої трудові обов'язки на користь ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff": з 01.03.2014 р. по 24.03.2014 р., тому, у визнані кредиторських вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" відмовлено.

Заявникам - ОСОБА_31 та ОСОБА_32 господарським судом також відмовлено у задоволенні кредиторських вимог, оскільки актами про відсутність працівників на території підприємства на робочих місцях від 24.03.2014 р., 22.04.2014 р., 02.06.2014 р., 01.08.2014 р. визначено, що кредитори ОСОБА_32 та ОСОБА_31 були відсутні на робочих місцях під час складання зазначених актів, при цьому, боржник у своїх запереченнях наголошував, що вказані кредитори після 24.03.2014 р. не з'являлись на робочих місцях. В свою чергу, кредитори у порушення вимог статті 23 Закону про банкрутство, жодним чином не довели належними та допустимими доказами факт виконання ними трудових зобов'язань перед ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff".

Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції від 20.02.2015 у справі № 902/798/14, якою визнано вимоги кредиторів та зобов'язано розпорядника майна боржника включити до реєстру вимог кредиторів боржника визнані судом вимоги, мотивована тим, що матеріали справи містять докази того, що працівники підприємства протягом березня - квітня 2014 року виконували свої посадові обов'язки, зокрема, проводилась підготовка відповідей на різноманітні звернення, розробка проектів договорів, змін до договорів, додаткових угод, розробка процесуальних документів для суду, а також підтверджено участь у судових засіданнях 27.03.2014 року в господарському суді м. Києва, 31.03.2014 року в Вищому господарському суді України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погодилась із висновками суду першої інстанції щодо відсутності повноважень на підписання наказів про звільнення від 29.04.2014 року працівників підприємства заступником директора боржника ОСОБА_37, оскільки, питання повноважень ОСОБА_37, вже досліджувалось Дарницьким районним судом у цивільній справі №753/11485/14, де рішенням від 24.07.2014 року встановлено, що наказом від 29 квітня 2014 року ОСОБА_16 було звільнено з посади директора юридичного департаменту Дочірнього підприємства "Українська Горілчана Компанія "Nemiroff" саме заступником генерального директора боржника ОСОБА_37 Вищезазначене рішення Дарницького районного суду набрало законної сили, тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку в оскаржуваної постанові, що звільнення працівників наказом від 29.04.2014 року здійснено повноважною особою.

Щодо висновків місцевого господарського суду про звільнення працівників наказом №323-НК від 29.08.2014 р., за підписом генерального директора ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" ОСОБА_38, на підставі п. 4 ст. 40 КзПП України - прогул (в тому числі відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин), суд апеляційної інстанції зазначив, що матеріалами справи не підтверджено, що боржник або уповноважений ним орган, у відповідності до вимог чинного законодавства, відбирав пояснення у працівників щодо порушення ними трудової дисципліни, свідчення інших працівників (свідків), які б могли підтвердити відсутність заявників на робочому місці без поважних причин, а також наказів про притягнення заявників до дисциплінарної відповідальності. Тому, звільнення кредиторів наказом генерального директора ОСОБА_38 від 29.08.2014 року колегія суддів апеляційної інстанції до уваги не прийняла з підстав його невідповідністю вимогам чинного законодавства.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що в трудових книжках кредиторів зроблено відповідні записи про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України.

Також, суд апеляційної інстанції не погодився із висновками місцевого господарського суду про те, що вимоги кредиторів є поточними вимогами і мають пред'являтись тільки в межах ліквідаційної процедури, оскільки працівники підприємства були звільнені наказом від 29.04.2014 року, тобто до початку порушення провадження у справі про банкрутство, а тому вимоги кредиторів, в даному випадку, є конкурсними.

Вимога заявника апеляційної скарги ОСОБА_23 в частині стягнення 1 000 грн. з боржника моральної шкоди, колегія суддів апеляційної інстанції залишила без задоволення, оскільки моральна шкода не входить до структури заробітної плати, не є винагородою за трудовим договором, додатковою заробітною платою, заохочувальною або компенсаційною виплатою.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги скаржників, викладені ними в апеляційних скаргах, є обґрунтованими та підтвердженими доказами, доданими до заяв кредиторів, а саме: розрахунками по заробітній платі, виписками за картковими рахунками, розрахунками заборгованості по виплаті заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, за затримку розрахунку при звільненні розрахунками грошових вимог з урахуванням часткового погашення боржником заборгованості, записами в трудових книжках про звільнення, тощо, тому підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначила в постанові , що відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин заявники апеляційних скарг звільняються від сплати судового збору.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви, прийняті з порушенням вимог ст. 43 ГПК України, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно вимог ст. 9 вказаного Закону, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду Вінницької області від 22.07.2014 за заявою Компанії "Nemiroff Holding Limited" порушено провадження у справі № 902/798/14 про банкрутство Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сокола О.Ю.

23.07.2014 здійснено офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет за № 6508 повідомлення про порушення провадження у справі № 902/798/14 про банкрутство Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff".

Після офіційного оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до господарського суду звернулись кредитори з грошовими вимогами до боржника в установлений законом термін, зокрема, із заявами про визнання грошових вимог до боржника - ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff", а саме: про виплату заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні, звернулись ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_27, ОСОБА_29, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_30, ОСОБА_28, ОСОБА_33

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що боржником - ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" та розпорядником майна арбітражним керуючим Соколом О.Ю. вказані вимоги не визнаються з підстав, викладених у письмових поясненнях та відзивах на зазначені заяви.

Суд касаційної інстанції вважає, що враховуючи вищевикладене, на момент розгляду грошових вимог даних осіб до боржника у попередньому засіданні між боржником, що знаходиться в стадії розпорядження майном та його працівниками, які виконували посадові обов'язки на підприємстві існував спір про виплату заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Частиною 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що виходячи із аналізу вимог ст.ст. 1, 10, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", майнові спори з вимогами до боржника, зокрема, про стягнення заробітної плати, вирішуються виключно в позовному провадженні господарським судом, в провадженні якого знаходиться справа про банкрутство.

Розгляд таких спорів майнового характеру повинен здійснюватись за правилами господарського судочинства із застосуванням відповідного матеріального права, зокрема, трудового, а саме, із викликом сторін, дослідженням всіх доказів, заслуховуванням пояснень сторін, чиїх прав стосується даний спір.

Частиною 2 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу.

Колегія суддів касаційної інстанції, виходячи із системного аналізу положень ст.ст. 1, 10, 23, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зазначає, що у попередньому засіданні завдання господарського суду полягає не у вирішенні майнового спору по суті, а у визнанні наявності у кредитора грошових вимог до боржника, які підтверджені належними та допустимими доказами, господарський суд зобов'язаний перевірити обґрунтованість підстав виникнення грошових вимог, а також їх розмір.

Суд касаційної інстанції вважає, що грошові вимоги кожної особи до боржника , у вигляді заробітної плати, в даному випадку, якщо боржник знаходиться у процедурі банкрутства, повинні бути підтверджені виключно окремим самостійним рішенням господарського суду про стягнення заробітної плати, з урахуванням вимог п.7 ч. 1 ст. 12 ГПК України, ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

У процедурі банкрутства при розгляді заяв з грошовими вимогами до боржника, господарський суд обмежений колом учасників провадження у справі про банкрутство, що передбачений ст. 1 спеціального Закону, не вирішує спір по суті, а лише перевіряє обґрунтованість грошових вимог кредиторів поданими документами.

В зв'язку із тим, що в попередньому засіданні господарський суд не вирішує майновий спір по суті, судами попередніх інстанцій в мотивувальній частині ухвали господарського суду та оскаржуваної постанови суду другої інстанції , в порушення вимог ст.ст. 23, 25 Закону про банкрутство, ст. 43 ГПК України, не з'ясовано, та не встановлено, чи звертались ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_27, ОСОБА_29, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_30, ОСОБА_28, ОСОБА_33 в процедуру позовного провадження для вирішення спору про стягнення з боржника заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні, чи приймались з цього приводу відповідні судові рішення.

Крім того, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що в провадженні у справі про банкрутство, виходячи із вимог ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд має повноваження визнати чи відхилити грошові вимоги кредитора до боржника, процедура розпорядження майном на стадії попереднього засідання не передбачає можливості стягнення з боржника будь яких грошових коштів.

Суди попередніх інстанцій, в даному випадку, безпідставно, пославшись в ухвалі та постанові у справі про банкрутство на норми ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що регулюють вирішення майнового спору з вимогами до боржника про стягнення заробітної плати, фактично неправомірно ототожнили процедуру визнання чи відхилення господарським судом вимог кредитора до боржника в попередньому засіданні у справі про банкрутство з вирішенням в позовному провадженні майнового спору про стягнення заробітної плати, який фактично передує визнанню грошових вимог кредитора у справі про банкрутство. Вказані процедури є окремими самостійними провадженнями, які мають різні правові наслідки.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначає, що господарський суд в провадженні у справі про банкрутство, зокрема на стадії попереднього засідання, не вирішує питання про стягнення, адже процедура стягнення є інструментом позовного провадження, передбачає видачу судом відповідного наказу, і супроводжується примусовим виконанням.

Щодо висновків суду апеляційної інстанції, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин заявники апеляційних скарг звільняються від сплати судового збору, колегія суддів Вищого господарського суду, зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 року, що набрав чинності 01.11.2011 року.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Ставки судового збору із заяв та скарг, що подаються у справах про банкрутство, визначено пунктом 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Що ж до встановлених названим Законом пільг стосовно сплати судового збору, передбачених статтею 5, то вони стосуються лише відповідних позовів про стягнення заробітної плати і не поширюються на заяви та скарги, що подаються у справах про банкрутство.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, в даному випадку, після офіційного оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Українська горілчана компанія "Nemiroff" до господарського суду звернулись особи які бажали взяти участь у справі про банкрутство в статусі кредиторів із відповідними заявами про визнання грошових вимог до боржника.

Отже, якщо особи беруть участь у справі про банкрутство як кредитори що заявляють свої грошові вимоги до боржника з метою включення їх персонально до реєстру вимог кредиторів , в порядку передбаченому ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", останні не звільняються від сплати судового збору і повинні сплачувати судовий збір, в порядку та у розмірах встановлених спеціальним Законом, як за подання заяв, так і за подання апеляційних та касаційних скарг.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що, в порушення вимог ст. 43 ГПК України, суди попередніх інстанцій не повністю з'ясували всі обставини, які мають значення для справи, тому постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу розпорядника майна Дочірнього підприємства "Українська горілчана компанія "Nemiroff" арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.02.2015 у справі № 902/798/14 та ухвалу господарського суду Вінницької області від 16.12.2014 у справі № 902/798/14 про відмову в задоволенні заяви - скасувати. Справу № 902/798/14 передати на новий розгляд до господарського суду Вінницької області.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді О.В. Білошкап

В.Я. Погребняк