ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.06.2015 р. Справа№ 914/1798/15

Суддя Сухович Ю.О. розглянувши матеріали

за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Армапобутсервіс», м.Львів

про стягнення 401 985,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Армапобутсервіс» про стягнення 236 982,93грн. -основного боргу; 42 074,60 грн. - пені, 9 836,94 грн. - інфляційних втрат та 113 090,74 грн. - трьох відсотків річних.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви від 19.05.2015р. вих.№10-2579 (від 04.06.2015р. вх.№1856) до провадження, судом встановлено наявність підстав для її повернення без розгляду зважаючи на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В порушення вимог Господарського процесуального кодексу України, позивачем не долучено до позовної заяви належних доказів сплати судового збору у розмірі та порядку, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Позивачем до позовної заяви долучено оригінали платіжних доручень №9934 від 04.06.2015р. на суму 4385,70 грн.; №9102 від 06.05.2015р. на суму 1827,00 грн. та №3854/1 від 24.04.2014р. на суму 1827, 00 грн. Однак, як було повідомлено службою канцелярії господарського суду Львівської області, платіжне доручення №3854/1 від 24.04.2014р. на суму 1827, 00 грн. в якості доказу сплати судового збору подавалося у справі №914/3108/14 за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут метрології вимірювальних і управляючих систем" про стягнення 17215,77 грн., яка розглядалась суддею Бортник О.Ю., спір у якій вирішено по суті з прийняттям рішення від 04.11.2014р. Вказаним рішенням суд не повертав позивачу з Державного бюджету судовий збір сплачений згідно платіжного доручення №3854/1 від 24.04.2014р. на суму 1827, 00 грн.

Разом з тим слід звернути увагу позивача на той факт, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Вказане узгоджується з позицією Вищого господарського суду України викладеною в п.2.21 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013р. із змінами та доповненнями.

Постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 із змінами та доповненнями затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів, у тому числі платіжних доручень.

Відповідно до п. 3.8 вказаної Інструкції реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Зважаючи на те, що платіжне доручення №3854/1 від 24.04.2014р. на суму 1827,00 грн. повторно пред"явлено до суду, як доказ сплати судового збору, в той час, як судовий збір по цьому платіжному дорученню вже був стягнутий рішенням суду, в ньому не вказано у якій саме справі сплачений судовий збір, відтак, вказане платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору.

Вищенаведене платіжне доручення не може бути прийняте судом, як належний доказ сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі та порядку.

Згідно п.4 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на вищенаведене, зважаючи на те, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі, позов слід повернути без розгляду для усунення недоліків.

Керуючись п.4 ст.63 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву Львівському міському комунальному підприємству «Львівводоканал» без розгляду.

2. Додаток: позовна заява з додатками всього на 22 аркушах.

3. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Сухович Ю.О.