КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2015 р. Справа№ 927/1840/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Станіка С.Р.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання - Натха М.С.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Дергунов Д.С. - за посвідченням

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» на рішення господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 (дата підписання 19.02.2015)

по справі №927/1840/14 (суддя Моцьор В.В.)

за позовом Прилуцького міжрайонного прокурора в інтересах держави

в особі Прилуцької міської ради

до 1.Комунального підприємства «Прилукижитлобуд» Прилуцької міської ради

2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки»

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Прилуцьким міжрайонним прокурором подано позов в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради до Комунального підприємства «Прилукижитлобуд» Прилуцької міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» про визнання недійсним договору №05-08/3 від 05.08.2014, укладеного між Комунальним підприємством «Прилукижитлобуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» про надання послуг із прибирання прибудинкової території.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 по справі № 927/1840/14 позов задоволено повністю; визнано недійсним договір №05-08/3 від 05.08.2014, укладений між Комунальним підприємством «Прилукижитлобуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» припинивши на майбутнє зобов'язання Комунального підприємства «Прилукижитлобуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» за недійсним договором про надання послуг із прибирання прибудинкової території № 05-08/3 від 05.08.2014; стягнуто з Комунального підприємства «Прилукижитлобуд» в доход державного бюджету 609,00 грн. судового збору; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» в доход державного бюджету 609,00грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 по справі № 927/1840/14, постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» на рішення господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 по справі № 927/1840/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Власов Ю.Л.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 у зв'язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. на лікарняному, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Хрипун О.О. та призначено до розгляду на 08.04.2015.

06.04.2015 року через відділ документального забезпечення суду від прокурора надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 залишити в силі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 розгляд справи відкладено на 28.04.2015.

24.04.2015 через відділ документального забезпечення суду від відповідача-1 надійшло клопотання, відповідно до якого відповідач-1 просить суд скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 та припинити провадження у справі на підставі ст. 80 ГПК України, у зв'язку з тим, що між відповідачами підписана додаткова угода від 20.03.2015 про розірвання договору № 05-08/3 від 05.08.2014.

24.04.2015 через відділ документального забезпечення суду від відповідача-2 надійшло клопотання, в якому він просить скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 та припинити провадження у справі на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з підписанням між відповідачами додаткової угоди від 20.03.2015 до договору № 05-08/3 від 05.08.2014.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 за клопотанням прокурора продовжено строк розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» на рішення господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 на 15 днів, розгляд справи №927/1840/14 відкладено на 20.05.2015.

05.05.2015 та 18.05.2015 через відділ документального забезпечення суду від відповідача-1 надійшли клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача-1 на підставі вже поданої заяви про припинення провадження у справі.

Представники позивача та відповідачів у судове засідання, призначене на 20.05.2015, не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Судова колегія вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності представників сторін, явка яких в судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 05.08.2014 між Комунальним підприємством «Прилукижитлобуд» як замовником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» як виконавцем укладено договір № 05/08-3.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору предметом цього договору є надання виконавцем послуг з прибирання прибудинкових територій з визначеними видами прибирань та їх періодичністю згідно з додатком № 1. Об'єкти, які підлягають прибиранню, їх місцезнаходження та площі зазначаються в додатку №2. Додатки до договору є його невід'ємними частинами. Виконавець зобов'язується, згідно умов та положень договору та відповідних додатків, виконати послуги, а замовник зобов'язується їх прийняти та оплатити.

Вартість послуг та умови оплати визначені у розділі 2 договору. Так, згідно п. 2.1 договору оплата проводиться за кожний розрахунковий період, що складає 1 місяць. Оплата здійснюється замовником у наступному порядку:

- передплата протягом 3-х банківських днів з дня одержання рахунку від виконавця;

- повний розрахунок проводиться протягом 3-х банківських днів після підписання акту виконаних робіт і одержання рахунку від виконавця.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що факт виконання договірних зобов'язань виконавця підтверджується актом виконаних робіт. Даний акт складається і підписується сторонами договору один раз на місяць.

Відповідно до п. 3.1.1 договору виконавець зобов'язується надавати замовнику якісні послуги з прибирання прибудинкових території згідно з цим договором та відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, рішення Виконавчого комітету Прилуцької міськради від 06 березня 2012 року № 112 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», до рішення виконавчого комітету міської ради № 588 від 22 листопада 2011 року «Про затвердження схем кордонів прибудинкових територій для КП «Прилукижитлобуд» із визначенням площ, що підлягають прибиранню по житловому фонду міста».

Пунктом 9.2 договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 30 серпня 2019 року.

Сторонами погоджено калькуляцію на прибирання прибудинкової території для КП «Прилукижитлобуд» за серпень 2014 року на загальну суму 76018,14 грн., калькуляцію на косіння трави для КП «Прилукижитлобуд» на загальну суму 36549,26 грн., адміністративні витрати по ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» на загальну суму 56 808,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що договір № 05/08-3 від 05.08.2014 укладений всупереч вимогам положень Закону України «Про здійснення державних закупівель» без проведення відповідної процедури закупівлі та без дотримання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з перевищенням наданих повноважень щодо визначення надавача житлово-комунальних послуг, а тому має бути визнаний недійсним на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України та ст. 207 ГК України.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлені Законом України «Про здійснення державних закупівель».

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) визначено, що замовники - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи (підприємства, установи, організації) та їх об'єднання, які забезпечують потреби держави або територіальної громади, якщо така діяльність не здійснюється на промисловій чи комерційній основі за наявності однієї з таких ознак:

юридична особа є одержувачем бюджетних коштів та уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, в межах такого фінансування;

органи державної влади чи органи місцевого самоврядування або інші замовники володіють більшістю голосів у вищому органі управління юридичної особи;

у статутному капіталі юридичної особи державна або комунальна частка акцій (часток, паїв) перевищує 50 відсотків.

Як вбачається, відповідно до Статуту Комунального підприємства «Прилукижитлобуд» Прилуцької міської ради Чернігівської області, затвердженого рішенням міської ради 24.04.2014 №8 та зареєстрованого реєстраційною службою 06.06.2014, Комунальне підприємство «Прилукижитлобуд» створене на підставі рішення Прилуцької міської ради від 08 лютого 2007 року (п.1.1); засновником та власником підприємства є територіальна громада міста в особі Прилуцької міської ради (п. 1.3).

До видів діяльності підприємства відносяться, зокрема, обслуговування, реконструкція, поточний та капітальний ремонт житлового фонду, збереження, експлуатація, благоустрій житлового фонду та прибудинкових територій, вивезення твердих побутових відходів, прибирання виробничих та житлових приміщень, забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинків тощо (п. 2.2 статуту).

Підприємство реалізує свою продукцію, товари, послуги за цінами, які встановлюються ним самостійно або на договірній основі, а у випадках, передбачених законодавством - за державними цінами і тарифами (п. 7.3 статуту).

Рішенням виконкому Прилуцької міської ради № 112 від 06 березня 2012 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» затверджено перелік обов'язкових комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однією з яких є прибирання прибудинкових територій, виконавцем зазначених комунальних послуг визначено Комунальне підприємство «Прилукижитлобуд», затверджено періодичність робіт по наданню послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлено тарифи та структуру послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо за кожним будинком.

Таким чином, оскільки КП «Прилукижитлобуд» створене органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку для забезпечення потреб громади на визначеній території з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не на комерційній основі, а за встановленими тарифами, та враховуючи, що власником підприємства є територіальна громада міста в особі Прилуцької міської ради, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що Комунальне підприємство «Прилукижитлобуд» є замовником у розумінні Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення державних закупівель» ( в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) послуги - будь-який предмет закупівлі (крім товарів і робіт), зокрема, транспортні послуги, освоєння технологій, наукові дослідження, науково-дослідні або дослідно-конструкторські розробки, медичне та побутове обслуговування, лізинг, найм (оренда), а також фінансові та консультаційні послуги, поточний ремонт.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) передбачено, що цей Закон застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт і послуг, за умови, що вартість предмета закупівлі (без урахування податку на додану вартість), товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 100 тисяч гривень, а робіт - 1 мільйон гривень.

Як встановлено вище, предметом спірного договору є надання виконавцем (відповідачем-2) послуг з прибирання прибудинкових територій; відповідно до п. 9.2. Договору він набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 30 серпня 2019 року тобто 5 років.

Згідно п. 2.1 договору оплата проводиться за кожний розрахунковий період, що складає 1 місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) закупівля здійснюється відповідно до річного плану.

Таким чином, вартість предмета закупівлі визначається не за 1 місяць, а враховується вартість послуг за 1 рік.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно платіжних доручень КП «Прилукижитлобуд» за період з серпня по листопад 2014 року на користь ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» сплачено 277 988,77 грн. за надані послуги з прибирання прибудинкових територій. Зокрема, за серпень 2014 року КП «Прилукижитлобуд» перерахувало ТОВ «Рембудсервіс-Прилуки» по договору №05-08/3 від 05 серпня 2014 року 105 015,12 грн. без ПДВ, сума ПДВ - 21 003,02 грн. ПДВ, всього 126 018,14 грн. з ПДВ.

Тобто, сума сплати без ПДВ за серпень 2014 р. становить більше чим 100 тис. гривень.

За таких обставин, оскільки предмет договору підпадає під поняття послуги та враховуючи їх вартість, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що в даному випадку необхідно було проводити встановлену Законом процедуру закупівлі послуг.

Однак, при укладенні спірного договору процедури закупівлі послуг, встановленої Законом України «Про здійснення державних закупівель», не проводились.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) забороняється укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

Частиною 4 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції, чинній на момент укладення спірного договору) закріплено, що забороняється укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, договір від 05.08.2014 №05-08/3 укладений з порушенням вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Скаржник, посилаючись на п.п. 3.3, 5.1.5, 5.1.10, 7.4 статуту КП «Прилукижитлобуд», стверджує, що власник в особі Прилуцької міської ради наділив підприємство повноваженнями укладати договори, які пов'язані із залученням інших юридичних осіб для здійснення спільної виробничої, комерційної та соціальної діяльності.

Вищенаведені доводи відповідача-2 не приймаються колегією суддів до уваги, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3.3 статуту КП «Прилукижитлобуд» «підприємство, має право від свого імені укладати угоди, набувати майнові і немайнові права, нести обов'язки, пов'язані зі своєю діяльністю, бути позивачем і відповідачем у суді і в господарському суді з дня його державної реєстрації»; п. 5.1.5 «для виконання своїх статутних завдань підприємство має право здійснювати спільну, виробничу, комерційну та соціальну діяльність з іншими фізичними та юридичними особами»; п. 5.1.10 «укладати договори, угоди та здійснювати інші юридичні акти з юридичними особами, окремими громадянами»; п. 7.4 «підприємство може залучати для виконання робіт державні і недержавні підприємства, установи, організації, спеціалістів, об'єднані в тимчасові трудові колективи, а також окремих громадян на основі громадсько-правових і трудових договорів з оплатою праці за угодою сторін».

Відповідно до п. п. 2, 4, 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить: встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; укладання договорів з підприємствами різних форм власності на вироблення та/або виконання житлово-комунальних послуг.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг віднесено також послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Враховуючи викладене, послуги, які є предметом оспорюваного договору, є житлово-комунальними послугами, та відповідно до ст.ст. 7, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виключно орган місцевого самоврядування уповноважений визначати підприємство, яке буде надавати комунальні послуги.

Як зазначалось, рішенням виконкому Прилуцької міської ради № 112 від 06 березня 2012 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» виконавцем комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій визначено Комунальне підприємство «Прилукижитлобуд».

Згідно з п. 1.3 статуту КП «Прилукижитлобуд» засновником та власником підприємства є територіальна громада міста в особі Прилуцької міської ради, і відповідно до п. 5.1.7 вказаного статуту підприємство лише за згодою власника може на добровільних договірних засадах об'єднувати свою виробничу, комерційну та інші види діяльності з іншими підприємствами, організаціями, установами.

Як встановлено судом першої інстанції укладення спірного договору між відповідачами органом місцевого самоврядування не погоджувалось.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що договір №05-08/3 від 05 серпня 2014 року укладений КП «Прилукижитлобуд» з перевищенням повноважень, встановлених законодавством та статутом підприємства.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частиною 1 ст. 207 ГК України передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.3 ст.207 ГК України виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

У п. 2.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» зазначено, що частиною третьою статті 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє. Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Оскільки, як встановлено вище, спірний договір від 05.08.2014 №05-08/3 укладено між КП «Прилукижитлобуд» та ТОВ «Рембудсервіс- Прилуки» з порушенням вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та статуту КП «Прилукижитлобуд», колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для визнання його недійсним з припиненням на майбутнє зобов'язання Комунального підприємства «Прилукижитлобуд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» за недійсним договором про надання послуг із прибирання прибудинкової території № 05-08/3 від 05.08.2014.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідачами суду апеляційної інстанції подані клопотання про припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з тим, що 20.03.2015 між КП «Прилукижитлобуд» та ТОВ «Рембудсервіс- Прилуки» підписана додаткова угода, якою договір № 05-08/3 від 05.08.2014 розірвано з 20.03.2015.

Вказані клопотання не підлягають задоволенню, а надана відповідачами додаткова угода від 20.03.2015 не береться судовою колегією до уваги, оскільки спірний договір розірвано відповідачами 20.03.2015, тобто після прийняття рішення у даній справі від 16.02.2015, і крім того, досягнення сторонами згоди щодо розірвання договору не є перешкодою у визнанні його недійсним.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам, матеріалам справи та вимогам законодавства, а тому рішення господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 у справі № 927/1840/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудсервіс-Прилуки» на рішення господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 у справі № 927/1840/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернігівської області від 16.02.2015 у справі № 927/1840/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/1840/14 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді С.Р. Станік

О.О. Хрипун