номер провадження справи 19/50/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 Справа № 908/1612/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» (03057, м. Київ, пр. Перемоги, 41)

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10-В)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута» (84122, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Чубаря, 6)

3) Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія» (84122, Донецька область, м. Слов'янськ, вул. Паризької комуни, 23)

про солідарне стягнення 31882785,07 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача-1: Кудій О.Я. - представник за довіреністю № б/н від 16.04.15.

Від відповідача-2: Літвиненко О.В. - представник за довіреністю № 11 від 16.04.15.

Від відповідача-3: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 12.03.15. звернулося Публічне акціонерне товариство «БРОКБІЗНЕСБАНК» з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута» та Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія» про солідарне стягнення 31882785,07 грн. заборгованості за Кредитним договором № 01КЛ-13 від 11.02.13., з яких: 24999999,84 грн. - заборгованості за кредитом, 5124369,84 грн. - заборгованості за відсотками, 150000,00 грн. - заборгованості по комісії, 462999,50 грн. - пені за прострочення сплати процентів, 18776,44 грн. - пені за прострочення сплати комісії, 400032,68 грн. -суми індексації простроченої заборгованості, 58606,77 грн. - 3% річних, 418000,00 грн. - штрафу, за порушення вимог Кредитного договору, 125000,00 грн. - штраф за порушення вимог Договору застави, 125000,00 грн. - штрафу за порушення Іпотечного договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в зв'язку з невиконанням відповідачем-1 умов Кредитного договору, а відповідачами-2, 3 умов Договорів поруки як солідарних боржників, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута» та Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія» виникла заборгованість перед позивачем.

Разом з позовною заявою Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» на підставі ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України подано письмову заяву про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування», накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування», відкритих в усіх банківських установах України в розмірі 31882785,07 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута»; накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута», відкритих в усіх банківських установах України в розмірі 31882785,07 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Приватному підприємству «Торгово-виробнича компанія»; накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія», відкритих в усіх банківських установах України в розмірі 31882785,07 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.03.15. порушено провадження у справі № 908/1612/15-г, розгляд справи призначено на 26.03.15. о 11-20.

Представник відповідача-1 в судове засідання 26.03.15. не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, але від нього електронною поштою 26.03.15. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники відповідачів-2,3 в судове засідання 26.03.15. не з'явились, вимоги ухвали суду, не виконали про поважні причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 26.03.15. розгляд справи № 908/1612/15-г на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 23.04.15. о 11-45.

Представник позивача в судовому засіданні 23.04.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» задовольнити повністю.

Представник відповідача-1 23.04.15. подав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-1 заперечує поти позову та зазначає, що доданий позивачем до матеріалів позовної заяви лист-вимога № 1453/042 від 26.05.14. містить певні суперечності та виправлення а також відповідач-1 вказує на те, що зазначений вище лист не направлявся на адресу відповідача-1.

Відповідач-1 зазначає, що у позивача відповідно до умов Договору не настав термін права вимагати дострокового повернення кредиту та іншої заборгованості. Крім того, відповідач-1 зазначає, що позивачем безпідставно нараховано пеню та штраф.

Від відповідача-2 через Відділ документального документообігу господарського суду 23.04.15. надійшов письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-2 проти позову заперечує та зазначає, що строк повернення кредиту відповідно до умов Договору ще не настав, таким чином позивач позбавлений права вимагати дострокового повернення заборгованості за Договором.

Представники відповідача-1,2 в судовому засіданні 23.04.15. заперечили проти задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Представник відповідача-3 в судове засідання 23.04.15. повторно не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, але від нього 22.04.15. через Відділ документального документообігу господарського суду надійшло електронне повідомлення з клопотанням про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.04.15. розгляд справи № 908/1612/15-г на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 12.05.15. о 14-30.

Від позивача через Відділ документального документообігу господарського суду 08.05.15. надійшли письмові пояснення у справі, відповідно до яких позивач зазначає, що умовами Кредитного договору не передбачено, що для дострокового стягнення заборгованості за цим договором необхідно отримати підтвердження надіслання вимоги до Боржника про повернення кредиту, а необхідно лише її направити. Позивач зазначає, що вимога була надіслана на юридичну адресу відповідача-1 04.06.14. цінним листом з описом вкладення.

Представник позивача в судовому засіданні 12.05.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» задовольнити повністю.

Від відповідача-1 через Відділ документального документообігу господарського суду 29.04.15. надійшов письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-3 заперечує проти позову та зазначає, що додані позивачем до матеріалів справи в якості доказу надіслання на адресу відповідача-1 копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення виплату грошового переказу та копія фіскального чеку містять суперечності та виправлення, а саме, у фіскальному чеку вказаний адресат - СКМЗ, натомість у рекомендованому повідомленні дописано КЗЕМ, також у рекомендованому повідомленні вбачаються ознаки виправлення дати відправки та отримання а також допису найменування адресата, повідомлення заповнено різними почерками, та вказано що воно вручено Сергієнко, однак робітник з таким прізвищем на підприємстві відповідача-1 не працює. Таким чином, на думку відповідача-1, у позивача відсутні підстави для дострокового стягнення кредитних коштів. Крім того, відповідач-1 вказує на те, що позивачем безпідставно нараховано пеню та штраф, що суперечить Розпорядженню Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.14.

Від відповідача-2 через Відділ документального документообігу господарського суду 27.04.15. надійшов письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач-2 проти позову заперечує та зазначає, що позивач не набув права дострокового стягнення кредиту, на підставі чого у позивача відсутні підстави для стягнення заборгованості за Кредитним договором з відповідача-2.

В судовому засіданні 12.05.15. представники позивача та відповідачів-1,2 подали клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів, в зв'язку з необхідністю надання додаткових доказів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.15. на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи № 908/1612/15-г продовжено на п'ятнадцять днів та на підставі ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 27.05.15. о 14-10.

Електронною поштою суду від позивача 27.05.15. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач зазначає, що розмір заявлених ним штрафних санкцій ґрунтується на вимогах закону та кредитному договору, в зв'язку з чим підлягає задоволенню, також посилання відповідача-1 на ст. 617 Цивільного кодексу України є передчасними та необґрунтованими.

Електронною поштою суду від позивача 26.05.15. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з неможливістю представника відповідача бути присутнім в судовому засіданні та клопотання про розгляд усіх судових засідань у даній справі в режимі відеоконференції.

Розглянувши в судовому засіданні 27.05.15. клопотання позивача про відкладення розгляду справи про розгляд усіх судових засідань у даній справі в режимі відеоконференції, суд залишив їх без задоволення, оскільки у даній справі закінчується встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України двомісячний строк розгляду справи, який вже було продовжено на 14 днів ухвалою суду від 12.05.15.

Через Відділ документообігу господарського суду від відповідача-3 надійшов письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого Приватне підприємство «Торгово-виробнича компанія» зазначає, що додані позивачем до матеріалів справи в якості доказу надіслання на адресу відповідача-1 копії рекомендованого повідомлення не є належними в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, в зв'язку з чим строк повернення кредиту настав.

Представники відповідачів-1, 2 в судовому засіданні 27.05.15. заперечили проти задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», просили суд в позові відмовити повністю.

Представники позивача та відповідача-3 в судове засідання 27.05.15. не з'явились.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.11. передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, неявка представників позивача та відповідача-3 не перешкоджала вирішенню даного спору.

Розглянувши заяву позивача, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування», накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування», відкритих в усіх банківських установах України в розмірі 31882785,07 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута»; накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута», відкритих в усіх банківських установах України в розмірі 31882785,07 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Приватному підприємству «Торгово-виробнича компанія»; накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія», відкритих в усіх банківських установах України в розмірі 31882785,07 грн., суд відмовив у її задоволенні, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно зі ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов, забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення цього майна з-під арешту.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним видом заходів до забезпечення позову і предметом відповідної позовної вимоги. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу для забезпечення позову.

У разі відсутності доказів в підтвердження викладених обставин та обґрунтування, що невжиття таких заходів утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, господарський суд відхиляє таку заяву як необґрунтовану та не підтверджену належними докази.

Оскільки позивачем не вказано конкретних обставин та не надано належних доказів, які б підтверджували обставини, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування», накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування», відкритих в усіх банківських установах України в розмірі 31882785,07 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута»; накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута», відкритих в усіх банківських установах України в розмірі 31882785,07 грн.; накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить Приватному підприємству «Торгово-виробнича компанія»; накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на всіх рахунках Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія», відкритих в усіх банківських установах України в розмірі 31882785,07 грн.

Враховуючи вищевикладене, судом відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про забезпечення позову.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/1612/15-г.

Розглянувши подані матеріали справи, вислухавши пояснення представників відповідачів 1, 2, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приписами ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 2. ст. 345 Господарського кодексу України встановлено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

11.02.13. між Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» (далі - Боржник) укладено Кредитний договір № 01КЛ-13 (далі - Договір) з відповідними Додатковими угодами до нього №№ 1-19.

Згідно з п. 1.1 Договору передбачено, що Банк в межах ліміту, на засадах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання надає Позичальнику Кредит, на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.3 Договору встановлено, що строк користування (термін повернення) кредиту до 10.02.16. включно.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, видача кредиту на цілі, визначені п. 1.5 Договору, здійснюється у безготівковій формі на підставі письмової заяви Позичальника.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.12. між Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Славута» (Поручитель-1) укладено Договір поруки № 01КЛ-13/1 (далі - Договір поруки № 1).

Також 11.02.12. між Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» Приватним підприємством «Торгово-виробнича компанія» (Поручитель-2) укладено Договір поруки № 01КЛ-13/2 (далі - Договір поруки № 2).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договорів поруки 1, 2 вбачається, що в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання боргових зобов'язань Боржника. Порукою за цим Договором забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати Боржником (в тому числі повного виконання) кожного із всіх його Боргових зобов'язань у розмірі, валюті, строки та порядку встановленому Кредитним договором.

Позивач посилається на те, що за період користування кредитною лінією, на підставі додаткових угод до Кредитного договору №№ 1-18 були здійснені транші з перерахуванням кредитних коштів Боржнику на загальну суму 24999999,84 грн.

Приписами пункту 2.9 Кредитного договору встановлено, що Позичальник зобов'язаний сплатити Банку проценти за користування Кредитом, які розраховуються на основі процентної ставки, що вказана в п. 1.4 Кредитного договору. Проценти нараховуються у валюті Кредиту, вказаної в п. 1.2 Договору, на суму фактичного залишку заборгованості за Кредитом.

Пунктом 2.11 Кредитного договору передбачено, що проценти Позичальник сплачує щомісяця до 7 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повному обсязі.

Позивач вказує на те, що з липня 2013 р. у Боржника регулярно виникає прострочення оплати суми нарахованих відсотків, Боржник сплачує відсотки несвоєчасно та не в повному обсязі, а починаючи з 10.02.14. не здійснює оплату.

Відповідно до п.п. 3.1.3 Кредитного договору встановлено, що Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення заборгованості за цим Договором, у випадках, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 5.1 Кредитного договору зазначено, що не зважаючи на інші положення цього Договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту та іншої заборгованості за цим Договором в разі, зокрема, прострочення сплати чергового платежу по Кредиту та/або процентам за користування кредитом.

Для реалізації цього права Банк надсилає письмове повідомлення Позичальнику з відповідною вимогою. Після спливу 30 календарних днів після направлення Позичальнику такої вимоги строк (термін) повернення кредиту вважається таким, що настав і Позичальник зобов'язується сплатити наявну заборгованість за кредитом в повному обсязі.

Позивач посилається на те, що в зв'язку з неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та оплати процентів, Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» на адресу Боржника було надіслано лист-претензію про усунення порушень та погашення заборгованості № 863/042днц від 04.04.14., яка була залишена Боржником без задоволення.

Також Банком на адресу Боржника було надіслано лист-вимогу № 1453/042днц від 26.05.14. про дострокове повернення кредиту, яка, як зазначає позивач, була отримана Боржником 17.06.14.

Таким чином, позивач вказує на те, що з моменту надсилання вимоги в розумінні умов п. 5.1 Договору пройшло більше ніж 30 днів, в зв'язку з чим строк повернення кредиту настав.

Пунктом 2.1.2 Договорів поруки 1, 2 встановлено, що Кредитор має право пред'явити вимогу до Поручителя про виконання Боргових зобов'язань в повному обсязі або в частині у випадку невиконання та/або неналежного виконання Боржником Боргових зобов'язань перед Кредитором.

Позивач вказує на те, що в зв'язку з невиконанням Боржником своїх зобов'язань щодо дострокового повернення грошових коштів, Банком було надіслано на адреси Поручителів листи-вимоги про погашення заборгованості Боржника, а саме: на адресу відповідача-2 був надісланий лист-вимога № 861/042днц від 04.04.14. та № 10726/042 від 27.10.14., на адресу відповідача-3 лист-вимога № 862/042днц від 04.04.14. та № 10727/042 від 27.10.14., належним чином завірені копії яких містяться в матеріалах справи.

Матеріали справи не містять відповіді Поручителів на вказані вище листи-вимоги.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідачі не виконали своїх обов'язків та не погасили заборгованість по Кредитному договору, в зв'язку з чим порушили умови Кредитного договору, Договорів поруки та вимог чинного законодавства України, в зв'язку з чим заборгованість відповідачів перед позивачем станом на день звернення позивача до суду з даним позовом склала 31882785,07 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що свої зобов'язання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, відповідачу на виконання умов надавались грошові кошти на загальну суму 24999999,84 грн., що підтверджується меморіальними ордерами, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Як було встановлено вище, пунктом 1.3 Договору встановлено, що повернення кредиту здійснюється на умовах, визначених цим Договором в термін до 10.06.16.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач вказує на те, що з липня 2013 р. у Боржника регулярно виникає прострочення оплати суми нарахованих відсотків. Боржник сплачує відсотки несвоєчасно та не в повному обсязі, а починаючи з 10.02.14. не здійснює оплату.

Відповідно до п.п. 3.1.3 Кредитного договору встановлено, що Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення заборгованості за цим Договором, у випадках, передбачених цим Договором.

Згідно з п. 5.1 Кредитного договору зазначено, що не зважаючи на інші положення цього Договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту та іншої заборгованості за цим Договором в разі, зокрема, прострочення сплати чергового платежу по Кредиту та/або процентам за користування кредитом.

Для реалізації цього права Банк надсилає письмове повідомлення Позичальнику з відповідною вимогою. Після спливу 30 календарних днів після направлення Позичальнику такої вимоги строк (термін) повернення кредиту вважається таким, що настав і Позичальник зобов'язується сплатити наявну заборгованість за кредитом в повному обсязі.

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача-1 було надіслано лист-претензію № 863/042днц від 04.04.14. про усунення порушень та погашення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 48000,00 грн., з яких: 23000,00 грн. - несплачені в строк проценти, 25000,00 грн. - несплачена щомісячна комісія за обслуговування кредитної лінії в сумі 25000,00 грн.; 511,27 грн. - неустойка за порушення строків погашення заборгованості за процентами в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 511,27 грн.; 329,45 грн. - неустойка за порушення строків погашення заборгованості по комісії в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 329,45 грн. та вимогою від Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» не пізніше наступного дня з моменту отримання цієї претензії повністю погасити прострочену заборгованість за нарахованими процентами, комісією і штрафними санкціями та в подальшому не допускати порушень умов Кредитного договору. У зазначеному вище листі вказано, що в разі не здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» повного погашення простроченої заборгованості у зазначений строк, Банком будуть здійснені заходи по достроковому стягненню наявної заборгованості за Кредитним договором та штрафних санкцій в повному обсязі в судовому порядку, та буде звернено стягнення на заставне майно.

Вказаний вище лист було надіслано на адресу відповідача-1 14.04.14., про що свідчить фіскальний чек № 6277 від 14.04.14. з описом вкладення, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, зі змісту наведеного вище листа-претензії вбачається, що позивачем не заявлено вимог про дострокове повернення відповідачем-1 заборгованості в повному обсязі, а зазначено лише про сплату простроченої заборгованості.

Судом встановлено, що даний лист-претензія не є повідомленням про дострокове повернення заборгованості в розумінні п. 5.1 Кредитного договору.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа-вимоги № 1453/042днц від 26.05.14. Публічним акціонерним товариством «БРОКБІЗНЕСБАНК» повідомлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування», що починаючи з 03.02.14. відповідач-1 не виконує зобов'язань по сплаті чергового платежу за нарахованими процентами в строки передбачені п. 2.11 Кредитного договору. Починаючи з 10.02.14. відповідач-1 не виконує зобов'язань по сплаті нарахованої комісії за обслуговування кредиту в строки передбачені п. 2.6 Кредитного договору. Станом на 21.05.14. сума загальної заборгованості Боржника перед Банком складає 26634675,83 грн., а отже, як зазначив позивач, в порядку п. 5.1 Договору, Банк вимагає від Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод енергетичного машинобудування» протягом 30 календарних днів з моменту направлення даної вимоги достроково повернути у повному обсязі заборгованість за кредитом, нарахованими відсотками, комісією та штрафними санкціями в сумі грн.

В якості доказів надіслання відповідачу-1 вказаного вище листа-вимоги позивачем додані копії: опису вкладення з зазначенням адреси відповідача-1, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та фіскальний чек № 9289 від 04.06.14.

Судом встановлено, що у фіскальному чеку № 9289 від 04.06.14. зазначений адресат: СКМЗ, що не є Боржником за Кредитним договором та відповідачем-1 у даній справі; в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення вказано, що отримувачем поштового відправлення є: Сергієчко.

В матеріалах справи міститься лист Центру поштового зв'язку № 7 № 13/1-24 від 31.03.15., відповідно до якого зазначено, що цінний лист № 435 відправлено 04.06.14. з 1 відділення поштового зв'язку, згідно вказаної адреси заводу СКМЗ відіслано на 2 відділення поштового зв'язку та отримано по довіреності представником заводу СКМЗ Сергієнко І.М. 17.06.14. під підпис, повідомлення відправлено за вказаної адресою відправника.

Таким чином, судом не приймається даний лист-вимога, як належний доказ повідомлення Боржника про дострокове повернення заборгованості, оскільки позивачем не доведено належного повідомлення відповідача-1 в розумінні п. 5.1 Догоовру про дострокове повернення кредитних коштів.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що строк повернення кредитних коштів у відповідача-1 станом на день звернення до суду з даним позовом не настав, оскільки позивач не виконав належним чином встановлені п. 5.1 Кредитного договору умови щодо дострокового повернення суми грошових коштів.

Крім того, слід зазначити, що зобов'язання відповідачів-2, 3 є похідними від зобов'язання відповідача-1 за Кредитним договором, а отже, позивач не набув правових підстав для стягнення заборгованості за Договорами поруки-1, 2.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доведення покладається законом на позивача.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Враховуючи вищевикладене, з наведеного вбачається, що до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення до суду із відповідним позовом є порушення прав та охоронюваних законом інтересів особи - позивача у справі.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем належними засобами доказування не доведено суду порушення з боку відповідачів законних та охоронюваних інтересів Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК».

За таких обставин, враховуючи викладене вище, у суду відсутні підстави для задоволення позову Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК».

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 66, 67, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.06.15.

Суддя І.В. Давиденко