номер провадження справи 11/151/14-30/39/15-11/70/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 Справа № 908/5845/14

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А., розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» (вул.Фурманова, буд.16-а, м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, 49000; ),

до відповідача: Приватне акціонерне товариство «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» (пл.Машинобудівельників, буд. 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87535; ),

Відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: Бичков В.В. - дов. №33 від 13.01.2015;

від відповідача: не з'явився;

про: стягнення 49961,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» про стягнення з приватного акціонерного товариства «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» 49961,60грн., як вказано в позові, 39335,50грн. основного боргу за поставлену продукцію, 2085,32грн. річних і 8540,78грн. інфляційних втрат.

17.12.2014 порушено провадження по справі, призначені час і дата судового засідання.

06.04.2015 справа прийнята до провадження даним складом суду і призначений судовий розгляд, сторони зобов'язано надати документи та вчинити дії, необхідні для всебічного та об'єктивного дослідження обставин справи.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому підставою виникнення спору зазначає порушення відповідачем зобов'язань щодо оплати товару, поставленого за видатковими накладними №РН-003218 від 11.03.2013 на суму 31861,00грн. та №РН-003223 від 11.03.2013 на суму 7474,50грн., відповідно до виставленого рахунку на оплату №СФ-004218 від 07.03.2013. Заборгованість за поставлений товар на момент звернення до суду з позовною заявою складає 39335,50 грн. Затримка оплати вартості поставленої товару слугувала підставою для нарахування сум річних та втрат від інфляції. Позивач просить судові витрати, пов'язані із розглядом справи, віднести на відповідача.

Відповідач відзив на позов не надав, звернувся до суду із клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 32877,93грн. у зв'язку із зарахуванням ним зустрічних однорідний вимог.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 23.01.2015 ним на адресу позивача була направлена заява №52342-2 від 19.01.2015, в якій повідомив про те, що він, керуючись вимогами ст. 601 Цивільного кодексу України, здійснив зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 32877,93грн., в наслідок яких:

- заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» перед приватним акціонерним товариством «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» з повернення залишків сплачених грошових коштів за договором №275АЄСсн від 29.12.2012 вважає погашеною в повному об'ємі,

- заборгованість приватного акціонерного товариства «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» перед товариством з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» за видатковою накладною №РН-003218 від 11.03.2013 на суму 31861грн. вважає погашеною у повному об'ємі, по видатковій накладній №РН-003223 від 11.03.2013 на суму 7474,60грн. зменшеною на 1016,93грн.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України закріплено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зі змісту ст. 207 Цивільного кодексу України випливає, що правочин в простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв'язку.

Це кореспондується зі ст.181 Господарського кодексу України, відповідно до якої, допускається укладання господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами, тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень.

Між сторонами у справі склалися правовідносини, які за своїм змістом фактично є укладенням договору купівлі-продажу, а саме: товариство з обмеженою відповідальністю «ТАКТ» взяло на себе зобов'язання передати у власність приватного акціонерного товариства «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» товар, а останній, в свою чергу, прийняти цей товар та оплатити його вартість.

11.03.2013 за видатковими накладними №РН-003218 від 11.03.2013 на суму 31861,00грн. в т.ч. ПДВ - 5310,17грн. та №РН-003223 від 11.03.2013 на суму 7474,50грн. в т.ч. ПДВ - 1245,75грн., передав товар (круг), всього на загальну суму 39335,50грн.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписом відповідальної особи на видаткових накладних. Відповідач проти отримання товару не заперечує.

На оплату товару позивачем був виставлений рахунок по замовленню №СФ-004218 від 07.03.2013 на суму 37750,00грн.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 Цивільного кодексу України визначає обов'язок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Відповідач взяті на себе зобов'язання в частині оплати вартості переданого товару не виконав.

Крім того, на адресу відповідача була направлена претензія (вих. № 1795 від 16.10.2014) про сплату заборгованості за поставлений товар, у т.ч. і за видатковими накладними №РН-003218 від 11.03.2013 на суму 31861,00грн., №РН-003223 від 11.03.2013 на суму 7474,50грн.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 39335,50грн. заборгованості за переданий товар заявлені позивачем правомірно та обґрунтовано, підтверджені зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України божник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не передбачено договором.

За порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача річні в сумі 2085,32 та 8540,78 грн. втрат від інфляції.

Суми 3% річних та втрат від інфляції ретельно перевірені в судовому засіданні, розрахунок здійснено вірно.

Позовні вимоги про стягнення 39335,50 грн. основного боргу, 8540,78 грн. 3% річних та 2085,32 грн. втрат від інфляції законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними в справі доказами.

Доводи відповідача щодо часткової оплати шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не приймаються до уваги з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Частиною другою цієї статті передбачено, що зарахування зустрічних вимог може здійснюватись за заявою однією із сторін.

Предметом даного спору є заборгованість приватного акціонерного товариства «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» перед товариством з обмеженою відповідальністю «Такт» за поставлений товар. В процесі розгляду справи суд збирав відповідні докази, зобов'язуючи сторони надавати відповідні матеріали і робив певні висновки щодо правомірності або неправомірності заявлених позовних вимог..

Заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» перед приватним акціонерним товариством «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» в сумі 50071,93грн., в обґрунтування якої відповідач посилається на здійснення заліку зустрічних вимог, не є предметом спору по даній справі, не досліджувалась в процесі розгляду даної справи (у зв'язку з цим не витребовувались відповідні докази) і не є беззаперечною.

Ця заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «Такт» є предметом окремих позовних вимог, а тому приватне акціонерне товариство «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» вправі був або своєчасно звернутись до господарського суду по цій справі з зустрічним позовом про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, або вправі звернутись окремо з таким же позовом до господарського суду.

Судові витрати віднести на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ» (пл.Машинобудівельників, буд. 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87535; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю, «ТАКТ» (вул.Фурманова, буд.16-а, м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, 49000; ) 39335 (тридцять дев'ять тисяч триста тридцять п'ять) грн. 50 коп. основного боргу; 2085 (дві тисячі вісімдесят п'ять) грн. 32 коп. 3% річних, 8540 (вісім тисяч п'ятсот сорок) грн. 78 коп. втрат від інфляції та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В засіданні 03.06.2015 оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено і підписане 08.06.2015.

Суддя С.А.Гончаренко