УХВАЛА

27.05.2015Справа № 910/2748/15-г

За заявою Обслуговуючого кооперативу "Педагог-1"

про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2015 р. у справі № 910/2748/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Обслуговуючого кооперативу "Педагог-1"

про стягнення 321 665, 87 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: Полоз І.В. за довіреністю № 91/2014/11/27-2 від 27.11.2014 р.;

від відповідача (заявника): не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 31.03.2015 р. у справі № 910/2748/15-г вирішено стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Педагог-1" (03055, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 12; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ) 230 949 (двісті тридцять тисяч дев'ятсот сорок дев'ять) грн. 48 коп. основного боргу, 70 016 (сімдесят тисяч шістнадцять) грн. 01 коп. інфляційних втрат, 20 700 (двадцять тисяч сімсот) грн. 38 коп. 3% річних та 6 433 (шість тисяч чотириста тридцять три) грн. 32 коп. витрат по сплаті судового збору.

19.05.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подано заяву № 01/05 від 19.05.2015 р. про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2015 р. у справі № 910/2748/15-г.

Заява обґрунтована тим, що відповідач перебуває у скрутному фінансовому становищі, опосередкованому залежністю його доходів від виконання мешканцями будинків, які перебувають у нього на обслуговуванні, зобов'язань з оплати комунальних послуг. При цьому, відповідач відзначає, що одночасне виконання рішення суду у даній справі призведе до того, що він не зможе здійснювати господарську діяльність в силу накладення арештів на грошові кошти та майно, зважаючи на значну суму, присуджену до стягнення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2015 р. розгляд вищевказаної заяви було призначено на 27.05.2015 р.

В судове засідання 27.05.2015 р. представник відповідача (заявника) не з'явився, проте через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи та письмові пояснення № 02/05 від 27.05.2015 р. з обґрунтуванням обставин, що ускладнюють негайне виконання рішення суду.

Представник позивача в судовому засіданні 27.05.2015 р. не заперечував проти надання розстрочки виконання рішення строком на 12 місяців.

Заслухавши в судовому засіданні 27.05.2015 р. пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що заява Обслуговуючого кооперативу «Педагог-1» про розстрочку виконання рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Аналогічні приписи містить ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», зазначається, що підставою для застосування статті 36 Закону є наявність об'єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень.

За судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім'ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У Господарському процесуальному кодексі передбачено дві стадії, на яких суд може вирішувати питання про розстрочку виконання рішення, а саме: при винесенні рішення по суті справи, що відображається в мотивувальній та резолютивній частинах рішення (пункт 3 частини першої, частина друга статті 84), а також у наказі господарського суду; та під час виконання рішення суду (виконавчого провадження) шляхом винесення окремого процесуального документа (ухвали) про розстрочку виконання рішення (частина третя статті 121).

Розстрочка виконання рішення суду, як вважає Конституційний Суд України, означає виконання його частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. За змістом частини другої статті 84 Кодексу строки виконання рішення частинами (сплата грошових сум частками тощо) визначаються судом.

Конституційний Суд України також зазначає, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, суд не може змінювати суті винесеного у справі рішення.

Аналогічні висновки наведені в п. 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів".

Зокрема, Вищий господарський суд України відзначає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів").

Також, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Господарський процесуальний кодекс України не містить переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому суд у кожному окремому випадку оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи подану до суду заяву, відповідач (заявник) посилається, зокрема, на скрутне фінансове становище, виходячи з доходів, які він отримує, та видатків, пов'язаних із забезпеченням мінімально необхідних мешканцям будинку комунальних послуг та виплатою заробітної плати і податків, в підтвердження чого надає копії розрахунків та банківських виписок з руху коштів на його поточних рахунках.

За твердженням відповідача (заявника) негайне виконання рішення суду зумовить неможливість забезпечення нормальних умов життя мешканців будинку та своєчасну сплату податків, зборів та заробітної плати.

Враховуючи можливі негативні наслідки для відповідача (заявника) при виконанні рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2015 р. у справі № 910/2748/15-г, а також з огляду на те, що основним джерелом надходження коштів на рахунки відповідача є оплата за спожиті комунальні послуги мешканцями будинків, які перебувають на його обслуговуванні, суд вважає, що виконання рішення суду без його розстрочки шляхом накладення арешту на активи відповідача та звернення стягнення на грошові кошти, в тому числі, які знаходяться або надходитимуть на рахунки відповідача в установах банків, арешт та звернення стягнення на інше майно, позбавить можливості забезпечувати господарську діяльність відповідача, оплачувати поточні витрати на утримання майна, здійснювати розрахунки з кредиторами, сплачувати податки і збори, виплачувати заробітну плату. Такі обставини можуть фактично призвести до банкрутства відповідача і значно ускладнять або взагалі зроблять неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів на користь позивача.

У зв'язку з цим, з огляду на значний розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також враховуючи те, що позивач погодився з заявленим відповідачем клопотанням про розстрочку виконання судового рішення, суд вважає за необхідне його задовольнити та розстрочити виконання рішення на 12 місяців, встановивши наступний порядок сплати грошових коштів:

- травень 2015 р. - 30 000, 00 грн.;

- червень 2015 р. - 10 000, 00 грн.;

- липень 2015 р. - 10 000, 00 грн.;

- серпень 2015 р. - 10 000, 00 грн.;

- вересень 2015 р. - 10 000, 00 грн.;

- жовтень 2015 р. - 15 000, 00 грн.;

- листопад 2015 р. - 20 000, 00 грн.;

- грудень 2015 р. - 45 000, 00 грн.;

- січень 2016 р. - 50 000, 00 грн.;

- лютий 2016 р. - 45 000, 00 грн.;

- березень 2016 р. - 45 000, 00 грн.;

- квітень 2016 р. - 38 099, 19 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 ГПК України про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Аналіз положень статей 116, 121 ГПК України і статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави вважати, що ухвала господарського суду про розстрочку виконання рішення спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу та є допоміжним процесуальним актом (документом) реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Така ухвала має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов'язковою для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження.

Відповідно до резолютивної частини рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року, ухвала про розстрочку виконання рішення господарського суду не є підставою для відкриття нового виконавчого провадження, а підлягає виконанню у раніше відкритому на підставі судового наказу виконавчому провадженні як процесуальний акт (документ), яким надається розстрочка виконання судового рішення.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Обслуговуючого кооперативу «Педагог-1» про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2015 р. у справі № 910/2748/15-г задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 31.03.2015 р. у справі № 910/2748/15-г на 12 місяців, встановивши наступний порядок сплати грошових коштів:

- травень 2015 р. - 30 000, 00 грн.;

- червень 2015 р. - 10 000, 00 грн.;

- липень 2015 р. - 10 000, 00 грн.;

- серпень 2015 р. - 10 000, 00 грн.;

- вересень 2015 р. - 10 000, 00 грн.;

- жовтень 2015 р. - 15 000, 00 грн.;

- листопад 2015 р. - 20 000, 00 грн.;

- грудень 2015 р. - 45 000, 00 грн.;

- січень 2016 р. - 50 000, 00 грн.;

- лютий 2016 р. - 45 000, 00 грн.;

- березень 2016 р. - 45 000, 00 грн.;

- квітень 2016 р. - 38 099, 19 грн.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.С. Ломака