РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015Справа №910/28461/14

За позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011)

до фізичної особи-підприємця Колеси Сергія Миколайовича (вул. Майбороди, 5, кв. 112, м. Київ, 04050)

про стягнення 57288,29 грн.

Головуючий суддя Селівон А.М.

Судді Цюкало Ю.В.

Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Колеси Сергія Миколайовича про стягнення заборгованості в сумі 57 288,29 грн. за Кредитним договором, а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 827,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві №1140000/13-9183 від 16.12.15р. посилається на невиконання відповідачем належним чином умов укладеного між сторонами Кредитного договору №011/0983/165368 від 16.09.13р. в частині повернення наданих йому кредитних коштів та щомісячної сплати процентів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.14р. порушено провадження у справі №910/28461/14 та справу призначено до розгляду на 03.02.15р.

Ухвалами господарського суду від 03.02.15р. та 17.02.15 р. розгляд справи відкладався на 17.02.15 р. та 04.03.15 р. відповідно.

Ухвалою суду від 04.03.15 р. враховуючи категорію та складність призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Розпорядженням заступника голови господарського суду міста Києва від 04.03.2015 р. справу № 910/28461/14 передано для розгляду колегії суддів у складі: Селівон А.М. (головуючий), Цюкало Ю.В., Нечай О.В..

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.15 р. справу № 910/28461/14 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: Селівон А.М. (головуючий), Цюкало Ю.В., Нечай О.В. та призначено до розгляду на 19.03.15 р.

У судове засідання 19.03.15 р. позивач і відповідач не з'явились, про поважні причини неявки своїх представників суд не повідомили.

Докази отримання позивачем ухвали суду про призначення до розгляду від 04.03.15р. на час проведення судового засідання 19.03.15 р. відсутні.

Судом здійснено витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 693, згідно якого вказане поштове відправлення 19.03.15 р. надійшло до об'єкту поштового зв'язку «Київська міська дирекція».

Про дату, час і місце розгляду даної справи 19.03.15 р. відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою про оголошення відкладення б/н від 04.03.2015 р..

Від сторін заяв і клопотань процесуального характеру на час проведення судового засідання 19.03.15 р. до суду не надходило.

Документи, витребувані ухвалами суду від 22.12.14 р., 03.02.15 р., 17.02.15 р. та 04.03.15 р. позивачем надані не у повному обсязі, відповідачем - не надані.

Інших доказів на підтвердження своїх вимог, окрім наявних в матеріалах справи, на час проведення судового засідання позивачем суду не надано.

Відповідно до 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова № 18) якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка відповідача та представника позивача у судове засідання обов'язковою не визнавалась, сторони не скористались належними їм процесуальними правами приймати участь в судовому засіданні, відповідачем не надано суду відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, беручи до уваги відсутність процесуальних заяв та клопотань сторін, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, здійснював розгляд справи за відсутності уповноваженого представника позивача та відповідача або його представника, виключно за наявними у справі матеріалами.

У зв'язку з відсутністю сторін згідно п. 8 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовий процес відображено у протоколах судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши наданими позивачем доказами, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовано на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

16 вересня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (банк за договором, позивач у справі) та Фізичною особою - підприємцем Колеса Сергієм Миколайовичем (клієнт за договором, відповідач у справі) укладено Кредитний договір №011/0983/165368 від 16.09.13р. (далі - Договір).

Відповідно до умов п.1.1 Договору кредитор надає позичальнику можливість використання кредитної лінії з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів (платіжної картки) № 260533222 0), шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на рахунку грошових коштів. Максимальний ліміт кредиту за договором складає 50 000 грн..

Строк дії кредиту з дня підписання договору страхування (16.09.2013 р.) по 16.09.2015 p. включно (п. 1.2. Кредитного договору).

У відповідності до умов п.3.1 Кредитного договору обов'язковою умовою надання кредиту позичальнику є наявність укладеного між позичальником та страховою компанією договору страхування на користь кредитора як вигодонабувача.

Статтями 2 - 11 Кредитного договору сторони узгодили проценти та комісійні винагороди, порядок надання кредиту та особливі умови, страхування, порядок погашення кредиту, процентів, та інших платежів за договором, звітність та інформування, скасування максимального та поточного лімітів, дострокове погашення кредиту, відповідальність сторін тощо.

Згідно п.12.1 Кредитного договору від вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ним прийнятих зобов'язань за Договором.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм § 1 і 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно вимог ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На виконання вимог чинного законодавства України та умов Кредитного договору позивач надав клієнту кредитний ліміт у розмірі 50000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з рахунку клієнта № 260533222 0) за період з 16.09.13 р. по 11.02.15 р., яка наявна в матеріалах справи.

При цьому факт отримання та розмір наданих відповідачем кредитних коштів відповідачем не заперечувався.

Як вбачається із матеріалів справи, будь-які заперечення щодо повного та належного надання позивачем банківських послуг відсутні.

Доказів пред'явлення відповідачем претензій щодо якості, обсягів, а також термінів надання банківських послуг до суду не надходило, будь-які заперечення щодо повного та належного виконання позивачем положень Кредитного договору з боку відповідача відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, розмір яких розраховується на основі процентної ставки в розмірі 30% річних (п. 2.1. Кредитного договору).

Для операцій зі здійснення позичальником операцій по рахунку щодо оплати товарів/робіт/послуг з використанням платіжної картки за рахунок кредиту процентна ставка, в період з дати здійснення такої операції по 10-те число місяця, наступного за датою розрахунку процентних платежів для такої операції (далі - "Пільговий період"), розраховується на основі процентної ставки в розмірі 0% річних (п. 2.2. Кредитного договору).

Нарахування процентів здійснюється на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє пільговий період, за строк фактичного користування кредитом. Таке нарахування здійснюється щомісяця в будь-який день в період, що починається за чотири робочі дні до кінця календарного місяця та закінчується в останній день місяця, але не раніше 25 (двадцять п'ятого) числа кожного календарного місяця (дата розрахунку процентних платежів) виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується перший день фактичного виконання позичальником кредитних коштів, останній день строку користування кредитом не враховується. Нарахування процентів здійснюється за період з дати фактичного використання кредитних коштів по дату розрахунку процентних платежів включно, а в наступні періоди - з дня, наступного за попередньою датою розрахунку процентних платежів, по дату розрахунку процентних платежів в поточному періоді включно. При простроченні погашення кредиту проценти нараховуються за весь строк фактичного користування кредитом на суму фактичної заборгованості, у тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті відповідно до умов договору. (п. 2.З. Кредитного договору).

Відповідно до п.2.4 Кредитного договору погашення процентів здійснюється шляхом договірного списання кредитором коштів в необхідній сумі з рахунку в дату розрахунку процентних платежів, в тому числі за рахунок збільшення заборгованості за кредитом понад суму Поточного ліміту.

Порядок погашення кредиту, процентів та інших платежів за Кредитним договором визначено статтею 5 Кредитного договору.

Так, пунктом п. 5.2. Кредитного договору передбачений обов'язок позичальника до 10 числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою (з дати укладення договору) датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов'язкового платежу в сумі не менше 15 відсотків від залишку заборгованості за кредитом на дату розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми встановленої відповідними тарифами Кредитора. При цьому, залишок заборгованості за кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов'язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та неустойок за всіма видами заборгованості, зменшену на суму не внесеного позичальником щомісячного обов'язкового платежу попередніх періодів. У разі недостатності на рахунку коштів, належних до сплати позичальником кредитору за договором в термін виконання зобов'язань позичальника за договором, позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань за договором.

Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору позичальник зобов'язується зарахувати на рахунок щомісячний обов'язковий платіж, розрахований у поточному періоді, сума якого збільшена на суму невнесених позичальником щомісячних обов'язкових платежів попередніх періодів та на суму непогашеного недозволеного овердрафту.

Підписанням договору позичальник доручає кредитору здійснювати погашення кредиту, недозволенного овердрафту, процентів за користування ними, штрафів, погашення іншої заборгованості позичальника перед кредитором за договором, а також здійснювати дострокове погашення заборгованості за кредитом, шляхом здійснення договірного списання коштів позичальника у будь-якій валюті, що знаходяться на будь-якому з його рахунків в ПАТ «Райффайзен банк Аваль». Таке договірне списання може здійснюватися кредитором на підставі договору будь-яку кількість разів до повного виконання грошових зобов'язань позичальника перед кредитором за договором, або з моменту настання строку виконання зобов'язань (включно) і в сумі, яка дорівнює сумі відповідних зобов'язань позичальника за договором. Позичальник зобов'язується забезпечити наявність необхідної суми коштів на своїх рахунках у кредитора (п.5.3 Кредитного договору).

Пунктом 5.5. статті 5 Кредитного договору передбачено право кредитора на здійснення погашення Кредиту, недозволеного овердрафту, процентів за користування ним, штрафів та іншої заборгованості позичальника перед кредитором за Договором, а також здійснювати дострокове погашення заборгованості за кредитом, в тому числі з рахунку вказаного в п. 1.1. Кредитного договору (у т.ч. за рахунок Кредиту), на користь кредитора.

Крім того, на підставі п. 4.2. Кредитного договору позичальник доручив кредитору здійснювати договірне списання коштів у розмірі фактичних грошових зобов'язань позичальника перед страховими компаніями за договором страхування з рахунків позичальника на умовах, передбачених Дорученням на договірне списання.

Так, згідно Додатком № 1 до Кредитного договору «Доручення на договірне списання» на виконання п. 4.2. Кредитного договору, позичальник доручив кредитору, а кредитор прийняв надане доручення здійснювати договірне списання з поточного рахунку № 260533222 ), відкритого відповідно до п. 3.1 Договору банківського рахунку, будь-яких сум, належних до сплати Позичальником на користь страхової компанії ПАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя», яка є страховиком за Договором добровільного страхування життя 011/0983/165368 від 16.09.2013 року.

За умовами п.4.1 Кредитного договору у зв'язку з укладенням Договору позичальник зобов'язався за власний рахунок забезпечити страхування життя, здоров'я та працездатності позичальника та надати кредитору підписаний договір страхування (поліс).

Відповідно до умов Договору добровільного страхування життя № 011/0983/165368 від 16.09.2013 року, укладеного між відповідачем та ПАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя» предметом страхування якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з життям, здоров'ям та працездатністю застрахованої особи (відповідача), страховий тариф становить 0,4 % від Страхової суми. Страхова сума на кожний період страхування (календарний місяць) встановлюється в розмірі 100% суми залишку заборгованості Страхувальника за Кредитним договором на перше число місяця, що відповідає даному періоду страхування, включаючи проценти, пеню, штрафи.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1, 2 ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання з повернення кредитних коштів належним чином не виконав та у строки передбачені кредитним договором погашення заборгованості не здійснив, у зв'язку з чим банк набув право погашати заборгованість позичальника перед ним за кредитним договором, у тому числі за рахунок наданого кредиту. Таким чином, заборгованість за кредитом у позичальника збільшилась та перевищила кредитний ліміт у розмірі 50000,00 грн. (недозволений овердрафт).

За умовами п.8.1 статті 8 Кредитного договору у разі настання обставин невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором кредитор має безумовне право без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів про зміни) скасувати максимальний/поточний ліміт та вимагати дострокового погашення заборгованості за Кредитним договором.

Кредитор вправі скористатися зазначеним вище правом та пред'явити позичальнику відповідні вимоги, зокрема, у разі порушення позичальником обов'язків, встановлених Кредитним договором, в тому числі, строків виконання грошових зобов'язань, передбачених Кредитним договором, шляхом відправлення письмового повідомлення (у тому числі направлення щомісячної виписки з таким повідомленням) або вручає зазначене повідомлення позичальнику під розписку (п.8.3 Кредитного договору).

За кожен випадок прострочення виконання грошових зобов'язань за Кредитним договором №011/0983/165368 від 16.09.13р. позичальник на вимогу банку в дату розрахунку процентних платежів сплачує останньому штраф у розмірі 100 гривень (п. 11.2.1 Кредитного договору).

21.10.2014 року листом №114-0-0-00/15-6991 позивач звернувся до відповідача з вимогою про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, якою було зобов'язано у 30-ти денний термін достроково повернути всю суму заборгованості в розмірі 57288,29 грн.. Проте, зазначений лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення, в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була.

Таким чином, оскільки свої зобов'язання з повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у встановлені строки, всупереч вимогам цивільного та господарського законодавства, а також умовам Кредитного договору відповідач не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 57 288,29 грн., з яких: 50 000,00 грн. - заборгованості за дозволеним овердрафтом, 7 288,29 грн. - заборгованості за недозволеним овердрафтом, яку позивач просить стягнути в поданій позовній заяві.

У відповідності до ст. 124, п.п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України покладено на сторони та інших учасників судового процесу, а тому суд лише створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

Окрім цього, відповідачем не подано суду контррозрахунку заявлених до стягнення позовних вимог або доказів наявності заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказів визнання недійсним чи розірвання Кредитного договору № 011/0983/165368 від 16.09.13 р. або його окремих положень суду не надано.

Отже, оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань за Кредитним договором № 011/0983/165368 від 16.09.13 р. у встановлений строк, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам та на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не представив, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, виходячи з того, що позов доведений позивачем, обґрунтований матеріалами справи та відповідачем не спростований, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 50000,00 грн. та заборгованості з недозволеного овердрафту в сумі 7288,29 грн. за Кредитним договором підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Колеси Сергія Миколайовича (04050, м. Київ, вул. Майбороди, 5, кв. 112, ідентифікаційний код ) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Київської регіональної дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (р/р , МФО 322904, код 23494105, 01601, м. Київ, вул. Пирогова, 7-7б) 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за кредитом та 7288,29 (сім тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 29 коп. заборгованості за недозволеним овердрафтом, а також 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Повний текст рішення складений та підписаний 05 червня 2015 р.

Головуючий суддя А.М.Селівон

Судді Ю.В.Цюкало

О.В.Нечай