ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р.Справа № 922/1773/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєву А.В.

розглянувши справу

за позовом Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківська обласна рада, м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення 108722,92 грн.
за участю представників:

позивача - Фадєєв В.І., директор; Грань С.О., довіреність № 01-02-01/1564 від 15.12.2014 року;

відповідача - не з'явився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків, в якому просить суд стягнути з відповідача 108722,92 грн., з яких: 93285,59 грн. основного боргу, 13515,37 грн. пені та 1921,96 грн. 3 % річних. Також до стягнення заявлені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ст.ст.526, 527, 530, 532, 610 ЦК України та на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором оренди № 200Н комунального майна від 10.06.2013 року та за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна № 1 від 10.06.2013 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 березня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/1773/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 14 квітня 2015 року об 11:40.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 квітня 2015 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківську обласну раду та розгляд справи № 922/1773/15 відкладено на 21 квітня 2015 р. о 15:20год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 квітня 2015 року клопотання третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача про розгляд справи без участі уповноваженого представника (вх. № 16138) задоволено, клопотання позивача про продовження строків вирішення спору у даній справі (вх. № 16112 від 21.04.15р.) задоволено, строк вирішення спору продовжено на п'ятнадцять днів до 08.06.2015 року та розгляд справи № 922/1773/15 відкладено на 26 травня 2015 р. о 12:00год.

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в призначене судове засідання не з'явився, 07.05.2015 року на адресу суду повернулась ухвали по даній справі, які були направлені на адресу відповідача, з довідками поштового відділення: "повернуто за закінченням терміну зберігання".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача в призначене судове засідання не з'явилась.

Судом перевірено адресу відповідача, так, з наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 17.04.2015 року, місце проживання фізичної особи - підприємця ОСОБА_2: 61057, АДРЕСА_1 - саме на зазначену адресу господарським судом Харківської області направлялись копії ухвал по даній справі. На підставі зазначеного, в порядку вимог приписів ст. 64 ГПК України, судом відповідача було своєчасно та належним чином повідомлено про розгляд даної господарської справи з метою надання можливості останньому скористатись правами, наданими відповідачу господарським процесуальним законодавством України, також, зокрема, в частині ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву на позовну заяву та додаткових доказів в обґрунтування своєї правової позиції та на спростування заявлених позовних вимог. Проте, станом на 26.05.2015 року відзиву на позов та додаткових доказів з боку відповідача до матеріалів справи так і не подано.

Таким чином, за висновками суду, в матеріалах справи № 922/1773/15 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Дослідивши матеріали господарської справи № 922/1773/15, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, судом встановлено наступне.

Між Харківською обласною радою та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди комунального майна від 10.06.2013 № 200Н, відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_2 прийняв у строкове платне користування майно, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 1178,2 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12-14, т.с. 1).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Акту приймання - передачі орендованого майна від 10.06.2013 року відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 1178,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (зворотній а.с. 15, т.с. 1).

Так, балансоутримувачем вищезазначеного нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 є Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (позивач по даній справі).

Між Департаментом цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна від 10.06.2013 року № 1 (далі-Договір) (а.с. 16-17, т.с. 1).

Відповідно до умов п.1.3 Договору Орендар відшкодовує комунальні та інші послуги, які йому надаються балансоутримувачем (електроенергія, вивіз сміття, земельний податок).

Згідно з п.п. 2.2.3, 2.2.4 Договору Орендар зобов'язується сплачувати Балансоутримувачу відшкодування його витрат на утримання та обслуговування орендованих Приміщень не пізніше 5-ти днів з моменту находження актів виконаних робіт та розрахунку відшкодування щомісячних платежів на обслуговування, та при несвоєчасному проведенні розрахунків сплачувати пеню із розрахунків 2-х облікових ставок НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому зазначав про те, що станом на 10.02.2015 р. у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за вищевказаним Договором від 10.06.2013 року, яка становить 93285,59 грн., яка складається з: заборгованості з орендної плати в розмірі 29246, 37 грн., заборгованості з земельного податку в розмірі 47295,25 грн., заборгованості з водопостачання в розмірі 56, 23 грн., з послуг зв'язку в розмірі 31,49 грн., та заборгованості з електропостачання в розмірі 16656,25 грн.

Так, позивачем наголошено, що під час дії спірного Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна № 1 від 10.06.2013 р. Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (позивач у справі) належним чином виконував прийняті на себе зобов'язання, однак відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання за вищевказаним Договором, розрахунки здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, чим порушував основні умови вказаного Договору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до приписів ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому статтями 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині заявлених до стягнення 93285,59 грн. заборгованості (що складаються з: заборгованості з орендної плати в розмірі 29246, 37 грн., заборгованості з земельного податку в розмірі 47295,25 грн., заборгованості з водопостачання в розмірі 56, 23 грн., з послуг зв'язку в розмірі 31,49 грн., та заборгованості з електропостачання в розмірі 16656,25 грн.) обґрунтовані, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, такі, що не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи заявлену до стягнення пеню в розмірі 13515,37 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 2.2.4. Договору від 10.06.2013 р. сторони передбачили та погодили, що при несвоєчасному проведенні розрахунків орендар (відповідач) зобов'язався сплачувати пеню із розрахунку 2-х облікових ставок НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Як свідчать матеріали справи, період нарахування пені позивачем визначений вірно, у відповідності до вимог діючого законодавства, що дає підстави суду задовольнити позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 13515,37 грн.

Вирішуючи заявлені до стягнення 3 % річних в розмірі 1921,96 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи, період нарахування 3 % річних позивачем визначений вірно, у відповідності до вимог діючого законодавства, що дає підстави суду задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в розмірі 1921,96 грн.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що відповідач не надав доказів, які б спростували наявність заборгованості перед позивачем, не провів звірку взаємних розрахунків з позивачем, не надав суду свій контррозрахунок розміру заборгованості, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість заявлених позовних вимог Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації про стягнення 108722,92 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до якої судові витрати за майновий характер спору в розмірі 2174,45 грн. покладаються в даному разі на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (61057, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 351533) на користь Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м. Харків, вул. Салтівське шосе, 73, код ЄДРПОУ 2300066) заборгованість за Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна № 1 від 10.06.2013 р. в розмірі 93285,59 грн. (що складаються з: заборгованості з орендної плати в розмірі 29246, 37 грн., заборгованості з земельного податку в розмірі 47295,25 грн., заборгованості з водопостачання в розмірі 56, 23 грн., заборгованості з послуг зв'язку в розмірі 31,49 грн. та заборгованості з електропостачання в розмірі 16656,25 грн.); 13515,37 грн. пені, 1921,96 грн. 3 % річних.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (61057, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 351533) на користь Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м. Харків, вул. Салтівське шосе, 73, код ЄДРПОУ 2300066, р/р 62 ПАТ КБ "Приватбанк") - 2174,45 грн. судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 02.06.2015 р.

Суддя Є.М. Жиляєв