РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015Справа №910/12045/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд»
доПриватного підприємства «Фабрика жалюзі «Тріал»
простягнення 105420 грн. 00 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Дубровінська І.Ю. - представник за довіреністю № 01 від 12.01.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.05.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд» з вимогами до Приватного підприємства «Фабрика жалюзі «Тріал» про стягнення 105420 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладених між сторонами Договору оренди № 31/К-11 від 30.09.2011 та Договору оренди № 31/К-14 від 30.09.2014 не в повному обсязі сплатив орендні платежі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 105420 грн. 00 коп. за період з жовтня 2012 року по грудень 2014 року та січень 2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 порушено провадження у справі № 910/12045/15, розгляд справи призначено на 05.06.2015.

У судовому засіданні 05.06.2015 представник позивача подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 05.06.2015 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана в спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20571301 від 16.05.2015, що підтверджується довідкою відділення поштового заявку про неможливість вручення поштової кореспонденції відповідачу у зв'язку із тим, що відповідач за вказаною адресою не значиться.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 05.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011 між Приватним акціонерним товариством «Компанія Київінвестбуд» (орендодавець) та Приватним підприємством «Фабрика жалюзі «Тріал» (орендар) укладено Договір оренди № 31/К-11 (Договір 1), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду) нежитлові приміщення (об'єкт оренди) за адресою: м. Київ, вул. Якутська, буд. 7, в т.ч. виробниче приміщення, загальною площею 108,0 кв.м., та асфальтовану ділянку, загальною площею 50,0 кв.м.

Відповідно до п. 3.1 Договору 1, він укладений на термін з 01.10.2011 по 30.09.2012.

Додатковою угодою № 1 від 28.09.2012 сторони продовжили термін дії Договору 1 по 30.09.2013, а Додатковою угодою № 2 - по 30.09.2014.

30.09.2014 між Приватним акціонерним товариством «Компанія Київінвестбуд» (орендодавець) та Приватним підприємством «Фабрика жалюзі «Тріал» (орендар) укладено Договір оренди № 31/К-14 (Договір 2), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування (оренду) нежитлові приміщення (об'єкт оренди) за адресою: м. Київ, вул. Якутська, буд. 7, в т.ч. виробниче приміщення, загальною площею 108,0 кв.м., та асфальтовану ділянку, загальною площею 50,0 кв.м.

Відповідно до п. 1.2 Договору 1 та Договору 2, об'єкт оренди належить орендодавцю на підставі Договору купівлі-продажу майна від 12.08.1996.

Згідно з п. 2.1 Договору 1 та Договору 2, датою початку використання об'єкту оренди орендарем, згідно даного Договору, є дата підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкту оренди (Акт 1), що з моменту його належного підписання сторонами є невід'ємною частиною Договору. Акт 1 підписується в двох примірниках, по одному примірнику для кожної сторони.

Відповідно до п. 2.2 Договору 1 та Договору 2, повернення об'єкту оренди орендодавцю після закінчення терміну дії даного Договору здійснюється за Актом приймання-передачі об'єкту оренди (Акт 2). Акт 2 посвідчує факт припинення дії Договору, підписується в двох примірниках по одному примірнику для кожної сторони. В день повернення об'єкта оренди орендар передає орендодавцю ключі від приміщення. Орендодавець підписує Акт 2 при умові відсутності заборгованості по комунальним та іншим послугам.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем Договору оренди № 31/К-11 від 30.09.2011 та Договору оренди № 31/К-14 від 30.09.2014, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами найму (оренди).

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Судом встановлено, що 01.10.2011 на виконання умов Договору 1 Приватне акціонерне товариство «Компанія Київінвестбуд» передало, а Приватне підприємство «Фабрика жалюзі «Тріал» прийняло у користування об'єкт оренди, а саме: нежитлові приміщення (об'єкт оренди) за адресою: м. Київ, вул. Якутська, буд. 7, в т.ч. виробниче приміщення, загальною площею 108,0 кв.м., та асфальтовану ділянку, загальною площею 50,0 кв.м., що підтверджується складеним уповноваженими представниками сторін актом приймання-передачі від 01.10.2011, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

За актом приймання-передачі від 30.09.2014 Приватне підприємство «Фабрика жалюзі «Тріал» передало (повернуло) вказаний об'єкт оренди Приватному акціонерному товариству «Компанія Київінвестбуд», що підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією акту приймання-передачі від 30.09.2014.

Як встановлено судом, 01.10.2014 на виконання умов Договору 2 Приватне акціонерне товариство «Компанія Київінвестбуд» передало, а Приватне підприємство «Фабрика жалюзі «Тріал» прийняло у користування об'єкт оренди, а саме: нежитлові приміщення (об'єкт оренди) за адресою: м. Київ, вул. Якутська, буд. 7, в т.ч. виробниче приміщення, загальною площею 108,0 кв.м., та асфальтовану ділянку, загальною площею 50,0 кв.м., що підтверджується складеним уповноваженими представниками сторін актом приймання-передачі від 01.10.2011, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 5.1 Договору 1 та Договору 2, сторони обумовлюють, що орендна плата за даним Договором встановлюється виключно в національній валюті України. Розмір орендної плати на момент (дату) підписання даного Договору становить: за використання виробничих приміщень площею 108,0 кв.м. х 40,00 грн. = 4320,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 720,00 грн.; за використання асфальтованої ділянки площею 50,0 кв.м. х 10,00 грн. = 500,00 на місяць, в т.ч. ПДВ 83,33 грн., за інші послуги - 200,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ 33,33 грн. Всього до оплати на місяць - 5020 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ - 836,67 грн.

Згідно з п. 5.2 Договору 1 та Договору 2, орендар сплачує орендні платежі щомісячно по попередній оплаті у безготівковому порядку не пізніше 05 числа поточного місяця, перераховуючи їх на розрахунковий рахунок орендодавця.

З огляду на встановлений у Договорі 1 розмір щомісячної орендної плати - 5020 грн. 00 коп. (п. 5.1 Договору 1) та враховуючи період користування відповідачем об'єктом оренди за Договором 1 (з жовтня 2011 року по вересень 2014 року), загальний розмір орендних платежів, нарахованих позивачем та які повинен був сплатити відповідач, становить 165660 грн. 00 коп.

Втім, свій обов'язок зі сплати орендних платежів за Договором 1 відповідач виконав частково на суму 78720 грн. 00 коп., внаслідок чого у нього виникла заборгованість за Договором оренди № 31/К-11 від 30.09.2011 у розмірі 86940 грн. 00 коп., що підтверджується наданими позивачем належним чином засвідченими копіями банківських виписок та складеним уповноваженими представниками сторін актом звірки взаєморозрахунків за період з жовтня 2011 року по вересень 2014 року (міститься в матеріалах справи).

Крім того, за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року, відповідно до положень п. 5.1 Договору 2, загальний розмір орендної плати за користування об'єктом оренди, нарахованої позивачем та яка підлягає сплаті відповідачем, становить 35140 грн. 00 коп.

Однак, як встановлено судом, свій обов'язок зі сплати орендних платежів за Договором оренди № 31/К-14 від 30.09.2014 за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року відповідач виконав частково, сплативши грошові кошти у розмірі 16660 грн. 00 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями банківських виписок.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за Договором 2 за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 18480 грн. 00 коп., що також підтверджується складеним уповноваженими представниками сторін актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.10.2014 по 20.05.2015.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Приватного підприємства «Фабрика жалюзі «Тріал» за Договором № 31/К-11 від 30.09.2011 у розмірі 86940 грн. 00 коп. та заборгованості за Договором № 31/К-14 від 30.09.2014 у розмірі 18480 грн., що разом становить 105420 грн. 00 коп., підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, зокрема відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів у загальному розмірі 105420 грн. 00 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд» до Приватного підприємства «Фабрика жалюзі «Тріал» про стягнення 105420 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Фабрика жалюзі «Тріал» (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд. 21; ідентифікаційний код: 34185508) на користь Приватного акціонерного товариства «Компанія Київінвестбуд» (04060, м. Київ, вул. Котовського, буд. 4; ідентифікаційний код: 24250954) грошові кошти у розмірі 105420 (сто п'ять тисяч чотириста двадцять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 2108 (дві тисячі сто вісім) грн. 40 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 10.06.2015

Суддя І.М. Отрош