РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015Справа №910/10470/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ельса"

до Приватного акціонерного товариства "Український Страховий Дім"

третя особа-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр при ГУМВС України в Дніпропетровській області

третя особа-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство "Придніпровська залізниця"

про відшкодування майнової шкоди 35 511,54 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Марченко І.А. - представник за довіреністю від 08.04.15;
від відповідача від третьої особи-1 від третьої особи-2не з'явились; не з'явились; Романов Д.М. - представник за довіреністю № 7 від 01.01.15

В судовому засіданні 27.05.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельса» до Приватного акціонерного товариства "Український страховий дім" про відшкодування майнової шкоди в розмірі 35511,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру при ГУМВС України в Дніпропетровській області було завдано шкоду внаслідок пошкодження його майна - автомобіля Renault Rangoo д.н. 04 0733. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "АС" державний номер АЕ 4552 ВО, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ "Український страховий дім". 21.08.14 між позивачем та Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України в Дніпропетровській області було укладено договір № 02/08/14 про відступлення права вимоги, відповідно до якого цемент відступає цесіонарієві право вимоги по полісу АС 9452826 (боржник ПрАТ "Український страховий дім") в розмірі 31618,57 грн. 08.10.14 позивачем було направлено відповідачу заяву про страхове відшкодування. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача 31618,57 грн. невиплаченого страхового відшкодування та 3892,97 грн. пені.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2015 порушено провадження у справі № 910/10470/15 за вказаною позовною заявою, залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Науково-дослідний експертно-криміналістичний центр при ГУМВС України в Дніпропетровській області та Державне підприємство "Придніпровська залізниця", призначено розгляд справи в судовому засіданні на 27.05.2015.

22.05.15 через канцелярію суду третя особа-1 надала письмові пояснення по суті спору, в яких зазначає, що 10.07.14 зверталась до відповідача з повідомленням про ДТП. Крім того, третя особа-1 зазначила, що за виплатою страхового відшкодування ні до ПрАт «Український страховий дім», ні до іншої страхової компанії не зверталась, страхового відшкодування за даним випадком не отримувала.

26.05.15 третя особа-2 через канцелярію суду надала пояснення по суті спору, відповідно до яких зазначила, що нею було повідомлено відповідача про ДТП за формою та в строки, встановлені пп.33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В судове засідання 27.05.15 представники позивача та третьої особи-2 з'явились, надали документи на виконання вимог ухвали суду, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 381.

Зважаючи на те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за його відсутності, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

З постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2014 у справі № 182/6216/14-п вбачається, що 09.07.2014 близько 10 год. 20 хв. Кожушний Віктор Петрович, водій Державного підприємства "Придніпровська залізниця", керуючи автомобілем ГАЗ 3309 д.н. АЕ 4552 ВО на 44 км. а/д Нікополь-Дніпропетровськ, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, створив перешкоду для руху автомобіля Renault Кangoo д.н. 04 0733, внаслідок чого автомобіль Renault Кangoo д.н. 04 0733 отримав механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Кожушним В.П. вимог п.п. 10.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2014 у справі № 182/6216/14-п.

Відповідно до Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 149/14 від 13.08.2014 матеріальний збиток завданий власникові автомобіля Renault Кangoo д.н. 04 0733, в результаті пошкодження при ДТП 09.07.14 з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 32128,57 грн. Оцінку проведено експертом Пилипенко А.І., який має кваліфікацію судового експерта-автотоварознавця.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ДП «Придніпровська залізниця» як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв з 01.01.14 по 31.12.14 включно (Поліс АС/9452826), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «ГАЗ 3309-АХЛ-2», державний номер АЕ 4552ВО, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшиза 510,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля Renault Кangoo д.н. 04 0733, в результаті пошкодження при ДТП, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а позивач як потерпіла особа має право вимоги за завдані збитки до відповідача.

10.07.14 третя особа-1 звернулась до відповідача з Повідомленням потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду вх. № 160.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Отже, однією з підстав для виплати страхового відшкодування потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) є наявність в діях особи вини.

Разом з тим, пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

Зобов'язання із заподіяння шкоди являє собою цивільно-правове зобов'язання, відповідно до якого потерпілий має право вимагати від боржника (особи, що заподіяла шкоду) цілковитого відшкодування протиправно заподіяної шкоди шляхом відшкодування збитків.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем «ГАЗ 3309-АХЛ-2», державний номер АЕ 4552ВО, підтверджується постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.08.2014 у справі № 182/6216/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Оскільки, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ 3309-АХЛ-2», державний номер АЕ 4552ВО, застрахована у відповідача згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9452826, то відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу покладається на відповідача.

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до відповідача, який застрахував відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП.

21.08.2014 між Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при ГУМВС України в Дніпропетровській області (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ельса" (позивач, цесіонарій) укладено договір про відступлення права вимоги № 02/08/14, відповідно до умов якого до цесіонарія переходить право вимагати замість цедента від боржника (ПрАТ «Український страховий дім») належного та дійсного виконання зобов'язання по основному договору (поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9452826), за яким відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" боржник повинен сплатити цеденту належне йому страхове відшкодування.

Відповідно до п.1.4 договору про відступлення права вимоги № 02/08/14 до цесіонарія переходить право вимоги цедента, яке він має до боржника за основним договором в розмірі матеріального збитку за вирахуванням франшизи: 32128,57 грн. - 510 грн. = 31618,57 грн.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, страхове відшкодування відповідач має сплатити новому кредитору - позивачу.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи викладене з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 31618,57 грн., що і відповідає розміру позовних вимог.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Враховуючи не здійснення виплати відповідачем на користь позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 31618,57 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача 3892,97 грн. пені, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 514 ЦК України уступка вимоги є однією з підстав заміни сторони у цивільно-правовому зобов'язанні. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Уступка права вимоги за своєю правовою природою не є самостійним правочином, оскільки вона залежить від основного юридичного факту, який її породжує.

Право вимоги має узгоджуватись за загальними принципами та умовами виконання як цивільно-правових, так і господарських зобов'язань. За таких обставин повинна бути незмінність істотних умов та зміст зобов'язання для боржника.

Пунктом 1.4 договору про відступлення права вимоги (цесії) № 02/08/14 визначено, що позивач набув за вказаним правочином право вимоги до відповідача зі сплати страхового відшкодування в розмірі 31618,57 грн.

При цьому, умовами договору про відступлення права вимоги (цесії) № 02/08/14 від 21.08.14р. не передбачено та не встановлено права вимоги нового кредитора до боржника в частині відповідальності за прострочення свого зобов'язання по полісу № АС/9452826.

При цьому, можливість передачі своїх прав первісним кредитором новому кредиторові пов'язується з їх існуванням на момент такої передачі, а не з моментом виконання основного зобов'язання (погашення основного боргу), адже, окрім основного боргу кредитор має право на стягнення штрафних санкцій та додаткових виплат, нарахованих на цей борг до моменту його сплати. Крім того, уступка права вимоги за своєю правовою природою не є самостійним правочином, оскільки вона залежить від основного юридичного факту, який її породжує. Право вимоги має узгоджуватись за загальними принципами та умовами виконання як цивільно-правових, так і господарських зобов'язань.

З огляду на вказані обставини, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 3892,97 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути зі Приватного акціонерного товариства «Український страховий дім» (01023 м. Київ, площа Спортивна, буд. 3, ідентифікаційний код 32556540) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ельса» (49000 м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, буд. 67а, оф. 27, ідентифікаційний код 36961724) 31 618 (тридцять одну тисячу шістсот вісімнадцять) грн. 57 коп. - страхового відшкодування, 1 626 (одну тисячу шістсот двадцять шість) грн. 71 коп.- судового збору.

3. В частині стягнення пені в сумі 3892 грн. 97 коп. відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2014 р.

Суддя Л.Г. Пукшин