ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Справа № 920/290/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Івакіна В.О., суддя Бондаренко В.П., суддя Черленяк М.І.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - Андреєнко Т.В. (дов. б/н від 08.06.2015 р.)

відповідача - Зленко П.А. (гол. редактор, посв. №4)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№2668С/1-8) на рішення господарського суду Сумської області від 10 березня 2015 року у справі

за позовом Комунального підприємства Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс", м. Тростянець, Сумська область

до Комунального підприємства Тростянецької районної ради "Редакція районної газети "Новини Тростянеччини", м. Тростянець, Сумська область

про стягнення 4141,77 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс", звернувся до господарського суду Сумської області з позовом, в якому просив стягнути з КП Тростянецької районної ради "Редакція районної газети "Новини Тростянеччини" заборгованість по відшкодуванню витрат по сплаті орендної плати в сумі 3082,21 грн., пеню в сумі 345,22 грн., інфляційні втрати в сумі 431,51 грн., 3% річних в сумі 36,22 грн., земельний податок в сумі 246,30 грн., всього 4141,77 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Сумської області від 10.03.2015 р. у справі №920/290/15 (суддя Лиховид Б.І.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин справи. Зокрема, зазначає, що суд при винесенні рішення неправильно визначився з характером спірних правовідносин, не застосував закон, що підлягає застосуванню до даних правовідносин, а саме - ст. 764, ч. 2 ст. 795 ЦК України, ст. 17 Закону України "Про оренду комунального та державного майна". Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Зокрема, редакція не погоджується з твердженням позивача про порушення ним договірних зобов'язань, оскільки строк дії договору від 31.07.2014 р. збіг, між сторонами по справі були відсутні орендні правовідносини, а питання щодо можливості використовування позивачем орендованого приміщення та правомірності сплати позивачем орендної плати позивачу слід вирішувати з власником нежитлового приміщення. Просить рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

25.05.2015 р. від КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" надійшло клопотання (вх. №8130), в якому просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Тростянецьку міську раду.

Колегія суддів, розглянувши вказане клопотання, враховуючи предмет спору та правові підстави позовних вимог, дійшла висновку про відмову у його задоволенні, в зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.01.2014 р. між Тростянецькою міською радою (орендодавець) та КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" (орендар) був укладений договір оренди нежитлової будівлі, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Тростянець, за №1/01/14, згідно умов якого Тростянецькою міською радою було передано позивачу в оренду нежитлову будівлю площею 78,9 кв. м. по вулиці Миру, 2д в м. Тростянець для розміщення адміністративного підприємства з встановленням орендної плати без ПДВ у розмірі 1 500,00 грн. на місяць (а. с. 12-15).

Факт приймання-передачі об'єкту оренди підтверджується актом від 16.01.2014 р. (а. с. 15 - зворотна сторона).

У зв'язку з неможливістю користування орендованим приміщенням через його не звільнення попереднім користувачем - редакцією районної газети "Новини Тростянеччини", рішенням виконкому Тростянецької міської ради від 11.02.2014 р. за №41 вступ у дію вищевказаного договору відтерміновано до 30.04.2014 р. (а. с. 18).

У зв`язку із подальшим (після вступу в дію договору №1/01/14 від 16.01.2014 р.) фактичним зайняттям приміщення редакцією газети та бажанням КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" отримати відшкодування витрат по сплаті орендної плати, 30.04.2014 р. між КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" та КП Тростянецької районної ради "Редакція районної газети "Новини Тростянеччини" було укладено договір №68, відповідно до умов якого КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" зобов`язалось сплачувати Тростянецькій міській раді орендну плату за користування нежитловою будівлею у розміри та строки, передбачені договором №1/01/14 від 16.01.2014 р., а редакція газети, у зв`язку з фактичним зайняттям будівлі, зобов`язалась відшкодувати орендарю витрати по сплаті орендної плати (а. с. 19).

Згідно п.2.2 договору №68 термін відшкодування витрат по сплаті орендної плати за договором №1/01/14 від 16.01.2014 р. сторони визначили згідно часу фактичного користування редакцією газети нежитловою будівлею по вул. Миру, 2д, в м. Тростянець. Зазначені витрати повинні сплачуватись в термін не пізніше 20-го числа місяця наступного за звітним (п. 2.3 договору № 68).

У відповідності до п. 4.1 даний договір укладений терміном на один місяць з 01.05.2014 р. по 31.05.2014 р.

Додатковою угодою №1 від 30.05.2014 р. строк дії договору № 68 продовжено до 31.07.2014 р. (а. с. 20).

На виконання умов договору №68 редакцією газети було сплачено на користь КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" суму відшкодування витрат по сплаті орендної плати за період дії договору №68.

З метою продовження строку дії договору №68 КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" надало редакції газети для підписання додаткову угоду №2 від 31.07.2014 р., згідно умов якої термін дії договору №68 пролонговано до 30.09.2014 р. (а. с. 21).

КП Тростянецької районної ради "Редакція районної газети "Новини Тростянеччини" зазначену угоду не підписало, про причини відмови від підписання не повідомило.

Вважаючи, що КП Тростянецької районної ради "Редакція районної газети "Новини Тростянеччини", фактично займаючи орендоване приміщення до 16.09.2014 р., повинне відшкодувати КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" витрати по сплаті орендної плати за період з 01.08.2014 р. по 15.09.2014 р., останнє 23.09.2014 р. звернулось до редакції газети з претензією та, повторно, листом №658 від 02.12.2014 р., з вимогою погасити заборгованість по відшкодуванню витрат по сплаті орендної плати на загальну суму 3082,21 грн. (а. с. 30-31, 36).

Крім того, КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" листом №680 від 17.12.2014 р. повідомив редакцію про необхідність відшкодування за період з 01.05.2014 р. по 15.09.2014 р. витрат по сплаті земельного податку в сумі 246,30 грн. в строк до 25.12.2014 р. (а. с. 40).

Вказані звернення редакцією газети були проігноровані, що стало підставою для звернення КП Тростянецької міської ради "Тростянецькомунсервіс" до господарського суду Сумської області з позовом про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат по сплаті орендної плати в сумі 3082,21 грн., пені в сумі 345,22 грн., інфляційних втрати в сумі 431,51 грн., 3% річних в сумі 36,22 грн., земельного податку в сумі 246,30 грн. Всього на загальну суму - 4141,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач відмовився продовжувати строк дії договору № 68 від 30.04.2014 р. після 31.07.2014 р., але продовжував використовувати приміщення до 15.09.2014 р.

Приймаючи рішення, господарський суд зазначив про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким висновком господарського суду з огляду на таке.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. ст. 612 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існували правовідносини, що виникли на підставі договору №68 від 30.04.2014 р. (з урахуванням додаткової угоди №1 від 30.05.2014 р.).

Як вірно встановлено господарським судом Сумської області даний договір підписаний повноважними представниками сторін, скріплений печатками сторін та відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639 Цивільного кодексу України щодо змісту та форми договору, який не був розірваний сторонами, не визнавався недійсним в судовому порядку та припинив свою дію 31.07.2014 р. При цьому, відповідачем умови зазначеного договору були виконані своєчасно та в повному обсязі, факт своєчасної та повної оплати за вказаним договором не заперечується сторонами, строк його дії після 31.07.2014 р. не продовжувався.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні докази, в розумінні ст. 34 ГПК України, того, що відповідач продовжував користуватись приміщенням після 31.07.2014 р.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

З огляду на наведене, а також враховуючи, що відповідач здійснив на користь позивача оплату витрат по відшкодуванню орендної плати за час перебування в орендованому позивачем приміщенні до 31.07.2014 р., строк дії укладеного між сторонами договору сплив 31.07.2014 р., а між сторонами відсутні будь-які інші договірні зобов`язання, колегія суддів зазначає про відсутність у позивача правових підстав для вимоги про стягнення з відповідача коштів по відшкодуванню орендної плати, а також пені, 3% річних, інфляційних втрат та сум земельного податку.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд при винесенні рішення неправильно визначився з характером спірних правовідносин, та не застосував закон, що підлягає застосуванню до даних правовідносин, а саме - ст. 764, ч. 2 ст. 795 ЦК України, ст. 17 Закону України "Про оренду комунального та державного майна", колегія суддів вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки, як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, між останніми були відсутні орендні правовідносини.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Колегія судів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Сумської області від 10.03.2015 р. у справі №920/290/15 прийняте при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування відсутні, в зв'язку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 85, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 10.03.2015 р. у справі №920/290/15 залишити без змін.

Повна постанова підписана 11.06.2015 р.

Головуючий суддя Івакіна В.О.

Суддя Бондаренко В.П.

Суддя Черленяк М.І.