РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015Справа №910/9210/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ дверей»

про стягнення 10119 грн. 36 коп.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Левченко В.І. (довіреність №91/2014/09/05-4 від 05.09.2014),

від відповідача - не прибув

встановив:

10.04.2015 Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулося до суду із позовною заявою, в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ дверей» 7670 грн. 88 коп. заборгованість за договором №13110368 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 21.11.2011, 267 грн. 65 коп. пені, 1936 грн. 29 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 3% річних у сумі 244 грн. 53 коп.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом надсилання за належною юридичною адресою відповідача ухвали господарського суду. Відзив на позовну заяву відповідачем не наданий.

З урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

26.12.2013 року між ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Світ дверей» укладено договір № 1310368 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі за текстом - договір), згідно п. 1.1 якого предметом договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді.

Енергопостачальна організація зобов'язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до Договору (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Договору);

Абонент зобов'язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, визначених у додатку № 1 до Договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії (підпункт 2.3.1 пункту 2.3 договору); виконувати умови та порядок оплати в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору (підпункт 2.3.2 пункту 2.3 Договору);

Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2013 (пункт 8.1 Договору). Припинення дії договору не звільняє абонента від обов'язку повної сплати спожитої теплової енергії (пункт 8.3 Договору).

З порядку розрахунків за теплову енергію (додаток № 4 до договору) вбачається, що абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує вартість заявленої у договорі

кількості теплової енергії на розрахунковий період (пункт 2). Абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у районному відділенні теплозбуту облікову картку фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду, акт виконаних робіт (пункт 5 додатку №4). Абоненту на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) нараховується пеня в розмірі 0,5 % за кожний день до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України (пункт 7 додатку №4).

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Світ дверей» було укладено договір оренди №3-до з СПД Двірним І.І. щодо приміщення, яке знаходиться за адресою м. Київ, проспект П.Григоренка, 38 «а», строком з 01.01.2014 по 30.09.2016 року.

Листом від 21.11.2014 відповідач звернувся до ПАТ «Київенерго» щодо припинення договору на теплопостачання у зв'язку з розірванням договору оренди приміщення.

У листі від 01.12.2014 №029/53/12174 ПАТ «Київенерго» поінформувало відповідача, що станом на 01.11.2014 заборгованість за спожиту теплову енергію за договором становить 7670,88 грн. та розірвання договору є можливим лише за умови повного взаєморозрахунку між сторонами.

У зв'язку із порушенням відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати наданих послуг за період з 01.01.2014 по 01.02.2015, позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за використану теплову енергію у сумі 7670 грн. 88 коп., 267 грн. 65 коп. пені, 1936 грн. 29 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 3% річних у сумі 244 грн. 53 коп.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту укладеного між сторонами договору, останній за своєю природою є договором надання послуг, за умовами якого одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що за відповідачем у зв'язку із неналежним виконанням умов договору виникла заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 7670 грн. 88 коп., яка підлягає стягненню з нього на користь позивача.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 267 грн. 65 коп. пені, 1936 грн. 29 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 3% річних у сумі 244 грн. 53 коп.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов'язання і не ототожнюються із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Дії ТОВ «Світ дверей» є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору та положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3 % річних за період з 01.01.2014 року по 01.02.2015 року, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 244 грн. 53 коп.

Судом перевірено розрахунок інфляційних нарахувань на суму заборгованості за період з 01.01.2014 року по 01.02.2015 року, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в цій частині в розмірі 1936 грн. 29 коп.

Щодо стягнення пені, то господарський суд міста Києва вважає, що ця заявлена позивачем вимога підлягає задоволенню за розрахунком останнього.

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини перша і третя статті 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7 порядку розрахунків за теплову енергію (додаток № 4 до договору) передбачено, що абоненту на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) Енергопостачальною організацією нараховується пеня в розмірі 0,5 % за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснений ПАТ «Київенерго» розрахунок пені, суд дійшов висновку про його обгрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача за період з серпня 2014 року по січень 2015 року пені у розмірі 267 грн. 65 коп.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Витрати на оплату судового збору у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 33, 34, ст. 44, ч. 5 ст. 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ дверей» (02140, м. Київ, пр. П.Григоренка, 38-А, код 37063113) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, код 00131305) заборгованість у розмірі 7670 (сім тисяч шістсот сімдесят) грн. 88 коп., 267 (двісті шістдесят сім) грн. 65 коп. пені, 1936 (одну тисячу дев'ятсот тридцять шість) грн. 29 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 3% річних у сумі 244 (двісті сорок чотири) грн. 53 коп. та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 02.06.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повне рішення складене та підписане 08.06.2015.

Суддя В.О. Демидов