ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Справа № 19/061-12

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», м. Київ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа», м. Васильків, Київська область;

про стягнення 21402716,13 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Ігнатенко М.В. (довіреність б/н від 10.03.2015 р.);

від відповідача: Шевченко С.А. (довіреність № 181 від 08.10.2012 р.),

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 19/061-12 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі-позивач) до Товариства з обмеженою відповідальніст «СлаВа» (далі-відповідач) про стягнення 21402716,13 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору про надання кредитної лінії № CR 07-086/28-2 від 16.03.2007 року не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим, за ним утворилась заборгованість в сумі 21402716,13 грн.

В ході розгляду спору відповідачем було подано клопотання клопотання б/н від 27.08.2013 року про зупинення провадження у справі, у зв'язку з тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.05.2013 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29.04.2013 року у цивільній справі № 2610/22441/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа», Шевчука Анатолія Анатолійовича про стягнення заборгованості по договору про надання кредитної лінії № CR 07-086/28-2 від 16.03.2007 року, що беспосередньо пов'язана зі справою Господарського суду Київської області № 19/061-12.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.03.2013 року провадження у справі № 19/061-12 зупинялось до остаточного вирішення пов'язаної з нею справи Шевченківського районного суду м. Києва № 2610/22441/2012 та зобов'язано сторін повідомити суд про результати вирішення спору у справі № 2610/22441/2012.

На виконання вимоги ухвали суду, 17.04.2015 року до Господарського суду Київської області надійшло клопотання від Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» б/н від 17.04.2015 року про поновлення провадження у справі № 19/061-12, мотивоване тим, що обставини які зумовили зупинення провадження по справі № 19/061-12 відпали. До заяви додана копія рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.03.2015 року у справі № 761/32509/14-ц за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «СлаВа» та Шевчука А.А. про солідарне стягнення заборгованості за Договором про надання кредитної лінії № СR 07-086/26-2 від 16.03.2007 року та за зустрічним позовом Шевчука А.А. до ПАТ «ОТП Банк» за участю третьої особи - ТОВ «СлаВа» про визнання Договору поруки № SR10-007/28-2 від 25/01/2010 року припиненим, яким первісний позов задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Слава» на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за Договором про надання кредитної лінії №СR07-086/28-2 від 16.03.2007 року: по тілу кредиту - 17473484,32 грн., по відсотках - 3179867,46 грн., по пені - 76665,02 грн., зустрічний позов задоволено повністю та визнано припиненим договір поруки.

У зв'язку з чим, ухвалою суду від 20.04.2015 року відповідно до ч. 3 ст. 79 господарського процесуального кодексу України провадження у справі № 19/061-12 було поновлено та призначено справу до розгляду на 12.05.2015року.

24.04.2015року від позивача надійшла заява № 12-4-10/2013 від 23.04.2015 року про збільшення позовних вимог, в якій позивач керуючись ст. 22 Господарського процесуального кодексу України збільшив позовні вимоги донарахувавши заборгованість по відсоткам за користування кредитом за час розгляду справи в суді.

Зокрема, позивач просить звернути стягненя на предмет іпотеки в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором в сумі 17473484,32 грн. заборгованості по кредиту та 749364,35 грн. пені (як заявлено в позові), збільшив період нарахування процентів всього з 15.04.2011 року (як заявлено в позові) по 17.09.2013 року в сумі 7293133,97 грн.

В судовому засіданні 12.05.2015 року та 19.05.2015 року оголошувалась перерва до 19.05.2015 року та до 26.05.2015 року відповідно.

В судовому засіданні 26.05.2015 року позивач позовні вимоги підтримав, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Відповідач підтримав подану 12.05.2015 року заяву про припинення провадження у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази та пояснення, суд

встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 16.03.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СлаВа» (надалі - Позичальник, відповідач) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», (надалі - Банк, Кредитор, позивач) був укладений Договір про надання кредитної лінії № CR 07-086/28-2 зі змінами та доповненнями (надалі - Кредитний договір).

У відповідності до п.п. 1.1. Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі, що не перевищує Ліміт фінансування, а Позичальник прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобов'язання, встановлені у Кредитному договорі.

Банк виконав зобов'язання, передбачені Кредитним договором, і надав Позичальнику кредит, що не перевищує ліміт фінансування - 17 474 162,92 грн. або еквівалент цієї суми в іншій(их) валюті(ах), що підтверджується меморіальними ордерами.

Згідно п.1.4. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитному договорі.

Згідно п. 1.6. Кредитного договору, відповідач зобов'язаний виконати боргові зобов'язання в повному обсязі в строк до 24.01.2015 року (згідно Договору № 9 від 28.02.11 року про зміну Кредитного договору), при цьому повернення кредиту здійснюється відповідно до п. 1.6.1. Кредитного договору.

Згідно п. 1.4. Кредитного договору відповідач зобов'язаний своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитному договорі. Пунктом 1.4.5 Кредитного договору встановлено, що проценти нараховуються 20 числа кожного календарного місяця та повинні сплачуватися відповідачем позивачу щомісячно протягом 3 банківських днів, наступних за таким 20 числом кожного календарного місяця.

Оскільки відповідач своєчасно та в повному обсязі свої зобов'язання за Кредитним договором не виконував, за ним утворилась заборгованість з повернення кредитних коштів, яка на момент подання позову складала 17 473 484,32 грн.

Згідно з п. 1.4. Кредитного договору за користування кредитом Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу відповідну плату.

Оскільки відповідач своєчасно та в повному обсязі свої зобов'язання за Кредитним договором не виконував, за ним утворилась заборгованість зі сплати процентів, яка на момент подання позову складала 3179 867,46 грн.

Також, згідно п. 4.2.1. Кредитного договору за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) взятих на себе зобов'язань по поверненню Кредиту, та/або сплаті процентів за Кредит, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент нарахування пені, від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язань Позичальником.

За несвоєчасне повернення кредиту за період з 23.09.2010 року по 31.01.2012 року відповідачу нарахована пеня в сумі 749 364,35 грн.

Таким чином, позивач стверджує, що на момент звернення до суду загальна сума заборгованості відповідача за Кредитним договором складала 21 402 716,13 грн.

В ході розгляду спору позивач збільшив позовні вимоги і просить звернути стягнення на предмет іпотеки в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором в сумі 17473484,32 грн. заборгованості по кредиту та 749364,35 грн. пені (як заявлено в позові), збільшив період нарахування процентів всього з 15.04.2011 року (як заявлено в позові) по 17.09.2013 року і нарахував 7293133,97 грн. процентів за користування кредитом.

Пункт 1.10 Кредитного договору передбачає, що при виникненні випадку невиконання умов Кредитного оговору Позичальником, Банк вправі вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній Банком частині.

Таким чином, на виконання п. 1.10 Кредитного договору та відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, позивач 23.11.2011 року направив відповідачу Досудову вимогу за вих. № 08-73-12-4/9045 від 22.11.2011 року про погашення заборгованості за Кредитним договором, що підтверджується описом вкладення у цінний лист із відповідною відміткою поштового відділення. Досудова вимога вих. № 08-73-12-4/9045 від 22.11.2011 року була вручена відповідачу 15.12.2011 року.

Однак в порушення умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства України, на день подання позовної заяви відповідач не здійснив погашення заборгованості у встановлені строки.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між Банком та відповідачем 23.12.2009 року був укладений Договір іпотеки № РL 07-106/28-12 зі змінами та доповненнями, посвідчений державним нотаріусом Васильківської міського державної нотаріальної контори Пясецькою Л.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1989 (надалі - Договір іпотеки).

У відповідності до п. 1.1. Договору іпотеки для забезпечення повного, належного та своєчасного виконання відповідачем своїх зобов'язань по Кредитному договору ним було передано в іпотеку нерухоме майно загальною площею 22657,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Гоголя, буд. 5. Заставна вартість предмету іпотеки - 20 679 750,00 грн.

Згідно умов ст. 6 Договору іпотеки за рахунок Предмету іпотеки Іпотекодержатель може задовольнити всі боргові зобов'язання, не сплачені Іпотекодавцем, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням Іпотекодавцем його зобов'язань за Договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених Іпотекодержателем у зв'язку із реалізацією його прав.

Невиконання відповідачем умов Кредитного договору щодо повернення кредиту, сплати нарахованих за користування кредитом відсотків, а також сплати пені, нарахованої за прострочення виконання зобов'язань, у відповідності з п. 6.2. Договору іпотеки є Іпотечним випадком.

У зв'язку з тим, що відповідачем зобов'язання щодо повернення кредитних коштів не були виконані, Банк 07.12.2011 року направив відповідачу Вимогу про усунення порушення (іпотечне повідомлення) вих. № 38-12-12-4/9457 від 06.12.2011 року протягом 30 днів з моменту її направлення.

Однак, в порушення умов Договору іпотеки та вимог чинного законодавства України, Відповідач не здійснив погашення всієї суми заборгованості у встановлені строки.

Як визначено п. 4.4.2. Постанови Пленум Вищого господарського суду України від 24.11.2014 року № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», вирішуючи спори про звернення стягнення на предмет іпотеки, господарські суди мають враховувати приписи статті 35 Закону України «Про іпотеку», якими передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Проте ненадіслання іпотекодержателем іпотекодавцю відповідної вимоги не виключає права іпотекодержателя на звернення до суду з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав.

Відсутність попереднього повідомлення іпотекодавця не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки (частина третя статті 35 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно рішення Шевченківський районний суд м. Києва від 26.03.2015 року (справа № 761/32509/14-ц) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованість за Договором про надання кредитної лінії №СR07-086/28-2 від 16.03.2007 року: по тілу кредиту - 17473484,32 грн.; по відсотках - 3179867,46 грн.; по пені - 76665,02 грн. В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» - відмовлено.

Зокрема, в ході розгляду справи Шевченківського районного суду м. Києва було встановлено обґрунтованість вимог про стягнення кредитної заборгованості в сумі 17473484,32 грн. та заявлених відсотків в сумі 3179867,46 грн., тобто позовні вимоги в цій частині задоволені в повному обсязі. В той же час, судом встановлено, що вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в сумі 76665,02 грн., в задоволенні решти вимоги про стягнення пені було відмовлено у зв'язку з застосування строку давності.

Таким чином, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва встановлено дійсний розмір заборгованості за Кредитним договором. Оскільки, відповідним рішенням суду також визнано правомірність нарахування процентів та їх стягнення (в розмірі, заявленому позивачем) збільшення періоду нарахування процентів в заяві про збільшення позовних вимог у справі № 19/061-12 є правомірним і донараховані позивачем відсотки в загальній сумі 7293133,97 грн. включаються в суму боргу за Кредитним договором.

В той же час, позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на заборгованість по пені обґрунтовані щодо 76665,02 грн., оскільки в решті вимог по пені відмовлено, від так на суму 672699,33 грн. пені заборгованість відсутня.

Як визначено п. 4.4.4. Постанови Пленум Вищого господарського суду України від 24.11.2014 року № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів»,у разі якщо право звернення стягнення на майно пов'язане з невиконанням зобов'язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов'язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов'язання.

Невиконання зазначеної передумови відповідно до частини другої статті 35 Закону України «Про іпотеку» є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Господарським судам слід також враховувати, що виконання основного зобов'язання виключає можливість задоволення вимог за рахунок забезпечувального зобов'язання.

Разом з тим, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання грошових сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно.

Таким чином, виходячи зі встановленого судом розміру вимог кредитора, які не виконані боржником, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають частковому задоволенню в сумі 17473484,32 грн. заборгованості по кредиту, 7293133,97 грн. заборгованості по відсоткам та 76665,02 грн.заборгованості по пені.

Відповідним п. 4.4.4. Постанови Пленум Вищого господарського суду України від 24.11.2014 року № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» також визначено, що наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання грошових сум шляхом звернення стягнення на передане в іпотеку нерухоме майно.

Відповідні обставини спростовують клопотання відповідача про припинення провадження у справі.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченою заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін).

У відповідності до статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 статті 39 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з умовами Іпотечного договору заставна вартість Предмета іпотеки складає 20 679 750,00 грн.

Як визначено п. 4.4.3. Постанови Пленум Вищого господарського суду України від 24.11.2014 року № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки.

З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Водночас господарський суд за необхідності може згідно із статтею 41 ГПК вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи.

У випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог виходячи зі сплаченої позивачем суми судового збору 64380 грн., яка на момент звернення до суду була максимальною. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню судовий збір в сумі 62680,23 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Гоголя, код 531292488) за Договором про надання кредитної лінії № CR 07-086/28-2 в сумі 17473484,32 (сімнадцять мільйонів чотириста сімдесят три тисячі отириста вісімдесят чотири) грн. заборгованості по кредиту, 7293133,97 (сім мільйонів двісті дев'яносто три тисячі сто тридцять три) грн.заборгованості по відсоткам та 76665,02 (сімдесят шість тисяч шістсот шістдесят п'ять) грн. заборгованості по пені звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (01601, м. Київ, вул. Жилянська, 43, код 21685166) на предмет іпотеки на підставі Договору іпотеки № РL 07-106/28-2 від 16.03.2007 року, а саме на

- нерухоме майно загальною площею 22 657,9 кв. м, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Гоголя, буд. 5, заставною вартістю 20 679 750,00 грн., що належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.02.07р. (ЯЯЯ № 342645), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 01.03.07р. (ЯЯЯ № 342677), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.02.07р. (ЯЯЯ № 342654), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.02.07р. (ЯЯЯ № 342653), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 01.03.07р. (ЯЯЯ № 342675), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 01.03.07р. (ЯЯЯ № 342674), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.02.07р. (ЯЯЯ № 342646), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.02.07р. (ЯЯЯ № 342648), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.02.07р. (ЯЯЯ № 342650), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.02.07р. (ЯЯЯ № 342649), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.02.07р. (ЯЯЯ № 342652), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.02.07р. (ЯЯЯ № 342651), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 28.02.07р. (ЯЯЯ № 342647), Свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 12.03.07р. (ЯЯЯ № 342709)

- шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» та з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною реалізації, визначеної суб'єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СлаВа» (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Гоголя, 5, код 31292488) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (01601, м. Київ, вул. Жилянська, 43, код 21685166) 62680,23 (шістдесят дві тисячі шістсот вісімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 02.06.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін