ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.06.2015 р. Справа № 917/1390/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", Бульвар Незалежності, буд. 14, м. Бровари, Київська область, 07400

до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Землянки", с. Землянки, Глобинський район, Полтавська область, 39013

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Волари Експорт", вул. Тираспільська, 43, м. Київ, 04136 (вул. М. Пимоненка, буд. 13, корп. 6А, оф. 21, м. Київ, 04050)

про стягнення 2 453 888,01 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: Кішко Д. О., дов. № ДВК-Юл-1277 від 29.07.14 р.,

від відповідача: не з'явився.

від третьої особи: не з'явився.

Розглядається позовна заява про стягнення суми боргу за договором поставки № 27/10-01 ВЭ-АФ 2010 від 27.10.2010 року в сумі 2 453 888,01 грн., з яких : 2 025 211,97 грн. - сума неповернутого авансу, 164 624,76 - пеня, 234 255,70 грн. - інфляційні нарахування та 29 795,58 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконано умови договору поставки № 27/10-01 ВЭ-АФ 2010, який був укладений 27.10.2010 року між ТОВ Агрофірма "Землянки" та ТОВ "Волари Експорт", а саме не поставлено товар на суму здійсненого авансового платежу. 03.06.2014 р. між ТОВ "Волари Експорт" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено договір факторингу № 1, за яким останній набув право вимоги до відповідача.

Ухвалою від 15.07.2014р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду на 31.07.2014р. та залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Волари Експорт".

Ухвалою суду від 30.09.2014р. провадження у справі було зупинено до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №911/3601/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Землянки" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Волари Експорт" про визнання недійсним договору факторингу № 01 від 03.06.2014 року.

Позивачем надано суду рішення господарського суду Київської області, яким відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним договору факторингу № 01 від 03.06.2014 року.

Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву (а.с. 82), в якому останній позовні вимоги не визнає, посилаючись, зокрема, на відсутність у позивача права на звернення з даним позовом; нарахуванням пені за межами шестимісячного строку, який встановлено ст. 232 ГК України; безпідставність нарахування інфляційних та 3 % річних.

В судовому засіданні 02.06.15 р. оголошувалась перерва до 03.06.15 р.

Заслухавши пояснення представників сторін по суті спору та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

27.10.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волари Експорт" (Покупець за договором; третя особа у справі) та ТОВ Агрофірма "Землянки" (Продавець за договором, відповідач у справі) укладено договір поставки № 27/10-01 ВЭ-АФ 2010, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати, а Покупець прийняти та оплатити Товар згідно умов Договору та додатків до цього Договору.

Відповідно до п. 4. Договору поставки, предметом договору є товар, тобто с/г продукція врожаю 2010 р. в кількості, згідно Додатків до цього Договору +1- 5% по заліковій вазі.

Ціна Товару визначається в момент фактичної поставки продукції згідно Додатків до цього Договору і дійсна протягом терміну поставки, зазначеного в кожному Додатку. Загальна сума договору становить 2025211,97 три. (п. 6. Договору поставки).

Відповідно до п. 7 Договору поставки, Постачальник проводить постачання Товару на умовах ЕХW ФРАНКО-ЕЛЕВАТОР (Міжнародні правила тлумачення торгових термінів "Інкотермс" в редакції 2000 року). Продавець повинен здійснювати поставку Товару партіями і в строки, згідно з додатками до цього Договору. Датою поставки вважається дата переоформлення Товару за складським документом на елеваторі (ХПП) і підписання Сторонами накладної прийому-передачі партії Товару. Покупець має право вислати свого представника для перевірки наявності Товару, його якості і права власності Постачальника, а також для присутності при перепису Товару на Покупця.

Відповідно до п. 9 Договору поставки, Покупець перераховує на розрахунковий рахунок Продавця 100% вартості кожної партії Товару на умовах і в терміни, зазначені у відповідних Додатках до цього Договору. Датою оплати вважається дата списання коштів з розрахункового рахунку Покупця.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором, винна сторона оплачує добросовісній стороні завдані цим збитки відповідно до чинного законодавства України. У разі нездійснення Покупцем платежу згідно п.9 цього Договору, Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі 0,2% від вартості поставленого, але неоплаченого Товару за кожен день прострочення платежу. У разі прострочення оплати на термін більше 10-ти днів Продавець має право переглянути ціну Товару або розірвати Договір в односторонньому порядку. В останньому випадку Покупець зобов'язаний провести за свій рахунок повернення Товару Продавцю. У разі порушення Продавцем умов та/або строку поставки Товару, згідно в п.7 цього Договору та відповідних Додатків до нього, Продавець сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,2% від вартості непоставленого (недопоставленого) Товару за кожний день прострочення поставки. У разі прострочення поставки Товару на термін більше 10-днів Покупець має право переглянути ціну Товару або розірвати Договір в односторонньому порядку. В останньому випадку Продавець зобов'язаний зробити повернення всіх раніше перерахованих на його рахунок грошових коштів, отриманих за цим Договором (п. 10 Договору поставки).

Договір набуває чинності з моменту його належного підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами взаємних зобов'язань. Договір дійсний з моменту підписання і до 27 грудня 2011 року (п. 13 Договору поставки) (а.с. 25-26).

У додатку №1 від 12.04.2011 р. до договору поставки № 27/10-01 ВЭ-АФ 2010 від 27.10.2010 року визначено, що Продавець поставляє партію Товару в кількості, за ціною та на умовах, зазначених нижче: товар - кукурудза; кількість 1094,709 т., вартість з ПДВ - 2025211,97 грн.

Умови поставки даної партії: ЕХW ФРАНКО-ЕЛЕВАТОР - ТОВ "Глобинський елеватор" (п. 2 Додатку № 1 від 27.10.2010 р.).

Термін поставки даної партії: до 22.04.2011 р., включно (п. 4 Додатку № 1 від 12.04.2011 р.).

У Додатковій угоді до додатку № 1 від 27.10.10 р. до договору поставки № 27/10-01 ВЭ-АФ 2010 від 27.10.2010 року Термін поставки даної партії: до 31.12.13 р. включно.

Оплата даної партії здійснюється наступним чином: 100% вартості Товару Покупець сплачує протягом 3-х банківських днів з моменту надання Продавцем документів, зазначених у п.8 Договору поставки № 27/10-01 ВЭ-АФ 2010 від 27.10.2010 року. Цей Додаток доповнює Договір поставки № 27/10-01 ВЭ-АФ 2010 від 27.10.2010 року і є його невід'ємною частиною (п. 5 Додатку № 1 від 12.04.2011) (а.с. 29).

У Додатковій угоді від 01.08.2011р. до договору поставки № 27/10-01 ВЭ-АФ 2010 від 27.10.2010 року визначено, що Договір дійсний з моменту підписання і до 31.12.2013 року (а.с. 30).

Таким чином, останньою додатковою угодою від 01.08. 2011 року до Додатку №1 від 27.10.2010 року до Договору постачання № 27/10-01 ВЄ-АФ 2010 від 27.10.2010 p., сторони узгодили кінцеву дату постачання товару, а саме 31.12.2013 року.

28.10.2010 року ТОВ «Волари Експорт» здійснило перерахунок обумовленого Договором поставки авансу на рахунок Відповідача у розмірі 2 025 211,97 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 730 від 28 жовтня 2010 р. та копією податкової накладної виписаної 28.10.2010 р. за порядковим номером 592.

Поставка товару відповідачем не здійснена.

03.06.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волари Експорт" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи" (Фактор) укладено договір факторингу № 01, відповідно до якого, Фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов'язується відступити Факторові свої Права грошової вимоги до Боржників за Основними договорами в розмірі та на умовах передбачених цим Договором.

Права вимоги вважаються відступленими Фактору в день підписання цього Договору. Додаткового оформлення відступлення Прав вимоги не вимагається. Після переходу Прав вимоги до Фактора останній стає кредитором: по відношенню до Боржників та набуває відповідні Права вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку Фактора чи Клієнта або підписання будь-яких документів (п. 2.3. Договору факторингу).

Відповідно до п. 3.1. Договору факторингу, загальна сума прав грошової вимоги, що відступаються відповідно до умов даного Договору становить 156 497 140 (сто п'ятдесят шість мільйонів чотириста дев'яносто сім тисяч сто сорок) гривень 49 копійок.

У додатку 1 до договору факторингу від 03.06.2014р. наведено опис, характеристика, обсяг та розмір прав вимоги боржників за основними договорами, що відступаються фактору клієнтом за договором факторингу.

Так, відповідно до п. 7 додатку 1, права вимоги за Договором поставки № 27/10-01 ВЄ-АФ 2010 від 27.10.2010 p (надалі - Основний договір 7), укладеним між Клієнтом (ТОВ "Волари") та ТОВ Агрофірма "Землянки" , (надалі - Боржник 6), а саме: право вимоги повернення авансового платежу в сумі 2025211,97 гривень; право вимоги сплати неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання Боржником 6 зобов'язань за Основним договором 7; інші, крім зазначених вище, права грошової вимоги, строк платежу за якими настав (наявна вимога), а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (майбутня вимога) на підставі Основного договору 7; інші будь-які права вимоги до Боржника 6 за Основним договором 7, що існують на момент укладення цього Договору та/або виникнуть в майбутньому відповідно до умов Основного договору 7.

Перелік договорів, що свідчать про права вимоги: Договір поставки № 27/10-01 ВЄ-АФ 2010 від 27.10.2010 p; Додаток № 1 від 10 лютого 2011 року до договору поставки № 27/10-01 ВЄ-АФ 2010 від 27.10.2010 p.; Додаток № 1 від 12.04 2011 року до договору поставки № 27/10-01 ВЄ-АФ 2010 від 27.10.2010 p.; Додаток № 1 від 27.10 2011 року до договору поставки № 27/10-01 ВЄ-АФ 2010 від 27.10.2010 p.; Додаткова угода від 01.08.2011 року до договору поставки № 27/10-01 ВЄ-АФ 2010 від 27.10.2010 р.; Додаткова угода до додатку № 1 від 27.10.10 р. до договору поставки № 27/10-01 ВЭ-АФ 2010 від 27.10.2010 року.

Додатком № 2 до договору факторингу від 03.06.2014р. є акт прийому - передачі (а.с. 23-24).

10.06.2014р. ТОВ "Волари Експорт" надіслало Відповідачу лист № 30/01 з повідомленням про відступлення права вимоги, яким повідомлено останнього про те, що ТОВ "Волари Експорт" за договором факторингу № 01 право вимоги за грошовими зобов"язаннями, які виникли у відповідача на підставі договору поставки № 27/10-01 ВЄ-АФ 2010 від 27.10.2010 р. відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 36-37).

При вирішенні спору суд приймає до уваги наступне.

Ст. 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як випливає з Договору, між первісним кредитором (ТОВ «Волари Експорт») та відповідачем виникли правовідносини, що випливають з договору поставки.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України одна сторона - продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ст. 693 ЦК України)

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.ст. 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч. 1 статті 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням наведеного, оскільки станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів виконання умов договору поставки чи повернення авансового платежу в сумі 2025211,97 грн. грн., позовні вимоги про стягнення зазначеної суми підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення 164626,76 грн. пені (за період з 01.01.14 р. по 08.07.2014р.), нарахованої від вартості недопоставленого товару на підставі п 10 Договору поставки, та на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України - 234 255,70 грн. інфляційних (за період з січня 2013р. по липень 2014р.) і 29795,58 грн. - 3% річних (за період з 01.01.14 р. по 08.07.2014р.).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 252 ЦК України визначено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ч. 1 ст. 253 ЦК України).

Як зазначалося вище, сторони узгодили кінцеву дату постачання товару, а саме 31.12.2013 року.

Оскільки відповідач не виконав зобов'язання у встановлений строк, він є боржником, що прострочив.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України він зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 10 Договору поставки передбачено, що у разі порушення Продавцем умов та/або строку поставки Товару, Продавець сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,2% від вартості непоставленого (недопоставленого) Товару за кожний день прострочення поставки.

Відповідно до умов договору поставки № 27/10-01 ВЄ-АФ 2010 від 27.10.2010 р., зобов"язання відповідача за вказаним договором мало бути виконано до 31.12.2013 року включно.

Отже, відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України позивач має право на нарахування пені згідно договору поставки за період з 01.01.14 р. по 30.06..2014р.

Разом з тим, позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню за період з 01.01.14 р. по 30.06..2014 р. ( на 8 днів більше, ніж передбачено п. 6 ст. 232 ГК України).

Після здійсненого судом перерахунку, обґрунтованими і такими що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення 156105,56 грн. пені за шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а саме з 01.01.14 р. по 30.06..2014р.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 234 255,70 грн. інфляційних та 29795,58 грн. - 3% річних, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, стягнення з постачальника суми авансового платежу, перерахованого відповідно до договору поставки № 27/10-01 ВЄ-АФ 2010 від 27.10.2010 р. не вважається грошовим зобов"язанням у розумінні ст. 625 ЦК України.

За такі дії відповідач несе відповідальність, передбачену частиною третьою статті 693 ЦК України, коли на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Такої думки притримується Верховний суд України у постанові від 15.10.2013р. у справі за заявою дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 27 березня 2013 року у справі N 5011-42/13539-2012 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" до дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання.

Обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадку повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

На цьому, зокрема, наголошено у п. 5.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Договором поставки не встановлений розмір процентів за користування чужими коштами.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача 234255,70 грн. інфляційних та 29795,58 грн. - 3% річних задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 82, 84, 116 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Землянки" (с. Землянки, Глобинський район, Полтавська область, 39013, ідент. код 30748767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні Ініціативи" (Бульвар Незалежності, буд. 14, м. Бровари, Київська обл., 07400, ідент. код 35326253) 2 025 211,97 грн. на повернення авансового платежу, 156 105,56 грн. пені та 43626 грн. витрат на сплату судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.06.15 р.

Суддя Киричук О.А.