ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Справа № 908/6024/14

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 р. (головуючий суддя Пелипенко Н.М., судді Івакіна В.О., Камишева Л.М.)
у справі№ 908/6024/14 Господарського суду Запорізької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Новус"
до1) Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш", 2) Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь"
простягнення 57.800.083,33 грн.
та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Новус",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1) Публічне акціонерне товариство "Азовзагальмаш", 2) Публічне акціонерне товариство "Банк "Юнісон",
провизнання правовідносин поруки припиненими,
за участю представників:
позивачаЄфанова Н.В.,
інших учасників процесу не з'явилися,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2015 р. зустрічну позовну заяву ПАТ "Азовзагальмаш" повернуто без розгляду на підставі ч. 1 ст. 60, п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК кодексу України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 р. ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.02.2015 р. у справі № 908/6024/14 скасовано, справу передано на розгляд Господарського суду Запорізької області.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ПАТ "Азовелектросталь" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить вказану постанову скасувати, а ухвалу місцевого суду залишити в силі.

Вимоги та доводи касаційної скарги мотивовані тим, що апеляційним судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права, зокрема ст.ст. ст.ст. 4-2, 56, 60, 62, 63 ГПК України. Доводи касаційної скарги зводиться до того, що апеляційний суд не надав належної оцінки тому, що вищевказана зустрічна позовна заява подана до господарського суду після початку розгляду справи по суті та без відповідних доказів направлення відповідачу та третій особі копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги, проте в судове засідання представники учасників судового процесу, крім позивача, не з'явились. Зважаючи на те, що явку представників сторін не було визнано обов'язковою, а також на достатність матеріалів справи для прийняття рішення, колегія суддів, беручи до уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України строки розгляду касаційних скарг, дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутності вказаних представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 60 ГПК України передбачено, що відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

Згідно з абз. 3 п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами, внесеними згідно з Постановами Вищого Господарського Суду України № 3 від 16.01.2013 р. та № 6 від 10.07.2014 р.), початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (ст. 65 ГПК), відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 77 ГПК.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі № 908/6024/14 порушено Господарським судом Запорізької області ухвалою від 25.12.2014 р. та призначено розгляд справи на 16.01.2015 р.

З протоколу судового засідання 16.01.2015 р. у справі № 908/6024/14 вбачається, що до початку судового засідання від ПАТ "Азовелектросталь" надійшла зустрічна позовна заява (вх. № 332/09-05 від 16.01.2015 р.) та під час судового засідання 16.01.2015р. представники позивача та відповідача-2 заявили клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача-1. Господарським судом Запорізької області відкладено розгляд справи на 16.02.2015 р. для вирішення питання про прийняття зустрічного позову з урахуванням клопотання представників сторін про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 19.01.2015 р. у справі №908/6024/14 зустрічну позовну заяву відповідача-2 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

В судовому засіданні 16.02.2015 р. представник відповідача-2 заявив клопотання про залучення до справи ПАТ "Банк "Юнісон" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів для надання додаткових доказів у справі.

У зв'язку з цим ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.02.2015р. залучено до справи ПАТ "Банк "Юнісон" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та продовжено строк розгляду справи на 15 днів для надання додаткових доказів у справі, розгляд справи відкладено на 02.03.2015 р. Зазначене також відображене в протоколі судового засідання від 16.02.2015 р. у справі № 908/6024/14.

Відповідач-1 - ПАТ "Азовзагальмаш" звернувся до Господарського суду Запорізької області із зустрічною позовною заявою, яку було зареєстровано в книзі вхідної кореспонденції Господарського суду Запорізької області о 10:00 год. 02.03.2015 р. за вх. № 1470/09-05.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2015 р. у справі №908/6024/14 за клопотаннями представників позивача, відповідача-2 та 3-ї особи за зустрічним позовом відкладено розгляд справи на 16.03.2015 р. для вирішення питання для призначення справи до колегіального розгляду, що вбачається також і з протоколу судового засідання від 02.03.2015 р.

Того ж дня (02.03.2015 р.) суддя Мойсеєнко Т.В. звернулась до голови Господарського суду Запорізької області з клопотанням про призначення справи №908/6024/14 до колегіального розгляду.

Також ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2015 р. зустрічну позовну заяву ПАТ "Азовзагальмаш" повернуто без розгляду на підставі ч. 1 ст. 60, п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК кодексу України з посиланням на те, що зустрічна позовна заява подана до господарського суду після початку розгляду справи по суті, а також на те, що позивачем не надано доказів направлення відповідачу та третій особі копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Розпорядженням голови Господарського суду Запорізької області № 01-04/54/15 від 03.03.2015 р. у справі № 908/6024/14 у зв'язку із складністю предмету спору справу №908/6024/14 передано на розгляд колегії суддів колегії суддів у складі: головуючий суддя Мойсеєнко Т.В., судді Алейникова Т.Г. та Кагітіна Л.П.

Згідно з п. 3.8 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого Господарського Суду України № 3 від 16.01.2013 р. та № 6 від 10.07.2014 р.) у разі зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу) розгляд справи починається заново.

За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку, що повернення без розгляду зустрічної позовної заяви ПАТ "Азовзагальмаш" ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2015 р. на підставі ч. 1 ст. 60, п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України є безпідставним. Висновок суду першої інстанції про те, що зустрічну позовну заяву було подано до господарського суду після початку розгляду справи по суті, є невірним, оскільки з наведених вище протоколів засідань суду першої інстанції та ухвал про відкладення розгляду справи вбачається, що всі засідання завершувались лише на стадії розгляду клопотань учасників судового процесу та вчинення інших процесуальних дій, котрі безпосередньо не пов'язані з вирішенням спору по суті. Крім того у зв'язку зі зміною складу суду з одноосібного на колегіальний розгляд справи № 908/6024/14 було розпочато заново.

Частиною 1 ст. 60 ГПК України передбачено, що зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Обставини, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним (зокрема, за підставами цих позовів та/або поданими доказами; у зв'язку з тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову тощо), а так само докази, що підтверджують саме ці обставини, повинні зазначатися у зустрічній позовній заяві (п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України).

Якщо у ній не вказано відповідних обставин, на яких, зокрема, ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують ці обставини, то зустрічна позовна заява повертається без розгляду з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 63 та ст. 60 ГПК України. При цьому така заява не може повертатися судом з посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки подання зустрічного позову не означає об'єднання вимог в одній позовній заяві.

З тексту зустрічної позовної заяви ПАТ "Азовзагальмаш" вбачається, що предметом зазначеної заяви являється внесення змін до укладеного між ПАТ "Азовзагальмаш" та ПАТ "Банк "Юнісон" договору відкриття кредитної лінії № 23 від 12.09.2013 р. шляхом продовження строку повернення траншу в розмірі 48.000.000,00грн., наданого згідно з Додатковою угодою № 2 від 27.11.2013 р. до договору відкриття кредитної лінії № 23 від 12.09.2013 р.

Предметом первісного позову у даній справі є стягнення солідарно 57.800.083,33 грн. за договором факторингу № 1-БР від 10.11.2014 р., укладеного між ПАТ "Банк "Юнісон" та ТОВ "Фінансова Компанія "Новус" (позивачем у справі), в тому числі: основного боргу в сумі 48.000.000,00 грн., заборгованості за процентами в сумі 6.675.287,69 грн., пені за прострочення повернення основного боргу в сумі 2.701.150,68 грн., пені за прострочення сплати процентів в сумі 375.644,96 грн. та штрафу в сумі 48.000,00 грн.

Апеляційним судом також відзначено, що відповідно до умов договору факторингу № 1-БР від 10.11.2014 р. позивач став кредитором за договором відкриття кредитної лінії № 23 від 12.09.2013 р. та отримав право замість кредитора вимагати від клієнта - ПАТ "Азовзагальмаш" належне виконання своїх зобов'язань за договором відкриття кредитної лінії № 23 від 12.09.2013 р. в межах переданого права вимоги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд встановив, що зустрічна позовна заява ПАТ "Азовзагальмаш" взаємно пов'язана з первісним позовом, тому відсутні підстави для повернення без розгляду вказаної зустрічної позовної заяви на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 та ст. 60 ГПК України.

Крім того, ч. 2 ст. 60 ГПК України передбачено, що подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати іншій стороні копію позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Статтею 57 ГПК України визначено перелік документів, що додаються до позовної заяви, зокрема відповідно до п. 2 ч. 1 вказаної статті, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17.05.2011 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", розрахунковий документ встановленої форми, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів. Доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії скарги; таким доказом може бути й засвідчений належним чином витяг з відповідного реєстру. Якщо ж у господарського суду з тих чи інших причин виникнуть сумніви у достовірності копії поштового реєстру або витягу з нього, він не позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи або у процесі її розгляду витребувати у скаржника не подані ним раніше касовий чек (розрахункову квитанцію), оригінал реєстру поштових відправлень з відбитком поштового штемпеля, за необхідності - відповідну довідку підприємства зв'язку тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Азовзагальмаш" в підтвердження надсилання копій зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів ПАТ "Азовелектросталь" та ТОВ "Фінансова Компанія "Новус" додало до зустрічної позовної заяви фіскальні чеки поштового відділення від 06.02.2015 р. № 0199 та № 0198.

Враховуючи зазначене, колегія суддів, як і суд апеляційної інстанції, не погоджується з висновком місцевого суду про те, що надані до позовних матеріалів в якості доказів направлення копій зустрічної позовної заяви відповідачу та 3-й особі фіскальні чеки не є належним доказом надсилання копій зустрічної позовної заяви, оскільки господарський суд не був позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи або у процесі її розгляду витребувати у ПАТ "Азовзагальмаш" відповідну довідку підприємства зв'язку. Проте місцевий господарський суд не скористався таким правом та передчасно повернув позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на обмеженість процесуальних дій касаційної інстанції, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, колегія суддів відхиляє всі інші доводи скаржника, які фактично зводяться до переоцінки доказів та необхідності додаткового встановлення обставин справи, а також ґрунтуються на довільному тлумаченні чинного законодавства.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

На думку колегії суддів, висновок апеляційного суду про відсутність правових підстав для повернення без розгляду зустрічної позовної заяви відповідача-1 є законним, обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи касаційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування постановленої у справі постанови апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-13 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь" залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 р. у справі № 908/6024/14 - без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова