ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Київ

Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого суддів:Берднік І.С., Балюка М.І., Барбари В.П., Жайворонок Т.Є., Колесника П.І., Шицького І.Б., -
за участю представників:

товариства з обмеженою відповідальністю

"СіріусПроект Львів" - Сеніва Т.В.,

Гасяка Я.В.,

товариства з обмеженою відповідальністю

"Інг Лізинг Україна" - Погружальської К.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 1 квітня 2015 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 16 лютого 2015 року та рішення господарського суду міста Києва від 27 листопада 2014 року у справі № 910/22954/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СіріусПроект Львів" до товариства з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна", третя

особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Інг Лізинг Україна", про стягнення заборгованості, розірвання договору та повернення об'єкта оренди,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "СіріусПроект Львів" (далі - ТОВ "СіріусПроект Львів") звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" (далі - ТОВ "Практікер Україна"), в якому просило:

- стягнути з відповідача 4 842 025,55 грн, з яких: 2 644 051,80 грн - заборгованість з орендної плати за червень та липень 2014 року,

510 285,49 грн - заборгованість з оплати загальних платежів за червень та липень 2014 року, 1 407 615,24 грн - заборгованість з оплати за фактичне користування приміщенням за вересень 2014 року, 280 072,92 грн - заборгованість з оплати загальних платежів за вересень 2014 року;

- розірвати договір оренди від 19 грудня 2008 року, укладений між ТОВ "СіріусПроект Львів" і ТОВ "Практікер Україна" (далі - договір оренди);

- зобов'язати ТОВ "Практікер Україна" звільнити орендоване приміщення - торгівельний центр - гіпермаркет будівельних матеріалів та інструментів, розташований за адресою: Львівська обл., Пустомитівський

р-н, с. Сокільники, вул. Стрийська, буд. 30.

Позовні вимоги мотивовано порушенням ТОВ "Практікер Україна" зобов'язань за договором оренди в частині сплати орендної плати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від

4 лютого 2015 року до участі у справі як третю особу залучено

ТОВ "Інг Лізинг Україна".

Рішенням господарського суду міста Києва від 27 листопада

2014 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16 лютого 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Практікер Україна" на користь ТОВ "СіріусПроект Львів" 2 095 784,46 грн; зобов'язано ТОВ "Практікер Україна" звільнити орендоване приміщення - торгівельний центр - гіпермаркет будівельних матеріалів та інструментів, розташований за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Сокільники, вул. Стрийська, буд. 30. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

Вищий господарський суд України постановою від 1 квітня 2015 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 16 лютого

2015 року залишив без змін.

У поданій заяві ТОВ "Практікер Україна", посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень частини третьої статті

16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при оскарженні судових рішень, прийнятих, на думку заявника, з порушенням правил підсудності, просить скасувати постанову Вищого господарського суду України від 1 квітня 2015 року, постанову Київського апеляційного господарського суду від 16 лютого 2015 року та рішення господарського суду міста Києва від 27 листопада 2014 року, а справу передати до господарського суду Львівської області для розгляду по суті.

На обґрунтування неоднаковості застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права щодо виключної підсудності господарської справи ТОВ "Практікер Україна" долучило до поданої заяви копію постанови Вищого господарського суду України від

25 травня 2010 року у справі № 1/21.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені заявником обставини, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 статті 11116 ГПК України заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана, зокрема, з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підвідомчості або підсудності справ.

На думку заявника (ТОВ "Практікер Україна"), неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права підтверджується постановою Вищого господарського суду України від 25 травня 2010 року у справі № 1/21, копію якої долучено до поданої заяви.

Проте з такими доводами заявника погодитися не можна.

Так, у справі № 910/22954/14, що розглядається, Вищий господарський суд України погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що спір про стягнення заборгованості за договором оренди, розірвання цього договору та зобов'язання звільнити орендоване приміщення підлягає розгляду господарським судом за місцезнаходженням відповідача з урахуванням договірного характеру правовідносин, що виникли між сторонами.

В іншій справі № 1/21 Вищий господарський суд України дійшов висновку щодо розгляду спору про звільнення нежитлового приміщення за правилами виключної підсудності за місцем знаходження орендованого майна (частина 3 статті 16 ГПК України) за відсутності договірних відносин між сторонами у справі.

Отже, зі змісту рішення суду касаційної інстанції, копію якого додано до заяви, та зі змісту оскаржуваної постанови Вищого господарського суду України, якою рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін, не вбачається підстав для висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права.

З огляду на викладене у задоволенні поданої ТОВ "Практікер Україна" заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 1 квітня 2015 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 16 лютого 2015 року та рішення господарського суду міста Києва від 27 листопада 2014 року у справі № 910/22954/14 слід відмовити.

Керуючись статтями 11116 , 11123 , 11124 , 11126 Господарського процесуального кодексу України, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 1 квітня

2015 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від

16 лютого 2015 року та рішення господарського суду міста Києва від

27 листопада 2014 року у справі № 910/22954/14.

Поновити виконання рішення господарського суду міста Києва від

27 листопада 2014 року.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 4 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий: І.С.Берднік

судді: М.І. Балюк

В.П. Барбара

Т.Є. Жайворонок

П.І. Колесник

І.Б. Шицький