РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015№910/8732/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/8732/15-г

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МедіаКаст», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Діван.ТВ», м. Київ,

про стягнення 154 773, 26 грн.,

за участю представників:

позивача - Мельничук І.В. (довіреність від 16.03.2015 №б/н);

відповідача - Кащенка М.Ю. (довіреність від 14.01.2015 №б/н).

Товариство з обмеженою відповідальністю «МедіаКаст» (далі - ТОВ «МедіаКаст»; Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Діван.ТВ» (далі - ТОВ «Діван.ТВ») 103 563, 91 грн. основного боргу, що утворився внаслідок неналежного виконання умов ліцензійного договору від 01.05.2012 № 003-0512 (далі - Договір) про надання невиключних прав на розповсюдження та поширення телерадіопрограми «RTG TV», «Ocean TV», «Иллюзион+», «Детский», та 43 924, 55 грн. пені.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2015 порушено провадження у справі.

23.04.2015 позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій ТОВ «МедіаКаст» просило стягнути з відповідача: 103 563, 91 грн. основного боргу; 14 163, 63 грн. пені; 2 236, 16 грн. 3% річних та 34 809, 56 грн. втрат від інфляції, а всього 154 773, 26 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві. Якщо такі додаткові позовні вимоги зв'язані з раніше заявленими позовними вимогами підставою виникнення або поданими доказами (наприклад, коли позов подано на суму основного боргу і позивач до прийняття рішення просить додатково стягнути пеню за прострочку платежу), то їх може бути пред'явлено з дотриманням, зокрема, приписів статті 58 ГПК України (пункт 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році»).

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Враховуючи, що додаткові вимоги, пов'язані з основною (про стягнення заборгованості), заявлено позивачем до початку судом розгляду справи по суті, стороною доплачено необхідну суму судового збору, суд прийняв відповідну заяву до розгляду.

27.04.2015 ТОВ «Діван.ТВ» подало суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що період з квітня до червня 2014 послуги за Договором відповідачу не надавалися, у зв'язку з чим сума боргу становить 74 067, 86 грн., а не 103 563, 91 грн., як зазначає позивач, крім того, розрахунок суми пені не відповідає вимогам частини шостої статті 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України), а отже в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У судовому засіданні 25.05.2015 представник позивача позовні вимоги просив задовольнити; представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив, наголошуючи на доводах, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.05.2012 ТОВ «МедіаКаст» (далі - ліцензіар) та ТОВ «Діван.ТВ» (ліцензіат) було укладено Договір, за умовами якого:

- в порядку та на умовах Договору ліцензіар передає, а ліцензіат отримує невиключні прана (субліцензія) на розповсюдження та поширення телерадіопрограми на території України (пункт 2.1 Договору);

- ліцензіат зобов'язується щомісячно надавати звіт за кількістю абонентів станом на кінець звітного місяця (останнє число місяця) за формою, погодженою сторонами у додатку № 1 до Договору (підпункт 3.2.1 пункту 3.2 Договору);

- сторони щомісяця розраховують винагороду за розповсюдження телерадіопрограми, що належить ліцензіару за звітний період. За погодженням сторін Договору звітним періодом є один календарний місяць (далі - звітний період). Ліцензіату надасться тестовий період з 01.05.2012 до 31.05.2012 (календарний місяць) впродовж якого виплата винагороди ліцензіару не нараховується (пункт 4.1 Договору);

- винагорода, що належить ліцензіару відповідно до Договору, оплачується ліцензіатом у гривнях за ставками, що зазначені у додатку № 2 до Договору. Оплата здійснюється у гривні за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на дату виставлення рахунку. Оригінал рахунку та акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) у двох примірниках, підписані ліцензіаром, повинні бути надані ліцензіату не пізніше п'яти робочих днів з дати виставлення рахунку (пункт 4.2 Договору);

- усі витрати, пов'язані з перерахуванням грошових коштів, що належать ліцензіару (зокрема, але не обмежуючись, банківські збори, комісійні або інші платежі, що стягувалися за здійснення банківських операцій відповідно до законодавства України), ліцензіат несе за свій рахунок (пункт 4.3 Договору);

- ліцензіат зобов'язується щомісячно надавати ліцензіару звіт про кількість абонентів ліцензіата, які мають передплату на телерадіопрограму в рамках виконання Договору (далі - звіт), за формою, передбаченою додатком № 1 до Договору (підпункт 4.4.1 пункту 4.4 Договору);

- для прискорення розрахунків сторони домовилися проводити пересилання необхідних документів (рахунки. акти, звіти та ін.) за допомогою факсимільного зв'язку або електронної пошти. Сторони домовилися також вважати, що такі документи мають рівні з оригіналами юридичну силу до моменту надання оригіналу відповідного документа (підпункт 4.4.4 пункту 4.4 Договору);

- ліцензіар зобов'язаний впродовж десяти календарних днів після закінчення місяця виставити ліцензіату рахунок на оплату відповідно отриманому звіту про кількість абонентів, або відповідно до мінімальної кількості абонентів, що зазначена у Договорі. Розрахунок винагороди до сплати проводиться з урахуванням більшої кількості абонентів (пункт 4.5 Договору);

- винагорода ліцензіара перераховується ліцензіатом щомісяця на банківський рахунок ліцензіара, що зазначений у реквізитах сторін Договору, впродовж п'яти календарних днів з моменту направлення ліцензіату за допомогою електронної пошти або факсу рахунку на оплату. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ліцензіара. При здійсненні платежу в платіжному дорученні обов'язково вказується код або найменування оплачуваної послуги і номер оплачуваного рахунку (пункт 4.6 Договору);

- платіж здійснюється за банківськими реквізитами, або на інший рахунок, вказаний Ліцензіаром в письмовому вигляді (пункт 4.7 Договору);

- якщо звіт за окремий місяць з вини ліцензіата не наданий вчасно або є неповним, ліцензіар має право виставити рахунок на підставі звіту за попередній місяць, збільшивши суму рахунку на 10% (пункт 4.8 Договору);

- вартість активації послуги умовного доступу, що надається ліцензіаром за надання доступу до кожної головної станції ліцензіата, становить:

640 грн. (без ПДВ) на телерадіопрограму «Иллюзион+», «Детский»;

950 грн. (без ПДВ) на телерадіопрограму «Ocean TV»;

активація послуги умовного доступу до телерадіопрограми «RTG TV» безкоштовна (пункт 4.9 Договору);

- Договір набирає чинності з 01.05.2012 і діє до 31.05.2014, однак припиняє свою дію не раніше повного виконання сторонами всіх грошових зобов'язань за Договором (пункт 6.1 Договору);

- у випадку якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії Договору жодна із сторін не виявить бажання припинити договірні взаємовідносини за Договором, дія Договору продовжується на наступний рік (пункт 6.2 Договору);

- Договір може бути достроково розірваний за згодою сторін, а також з ініціативи кожної з сторін за умови направлення другій стороні повідомлення про намір розірвання Договору не менш ніж за 30 робочих днів до передбаченої дати розірвання (пункт 6.3 Договору);

- закінчення строку дії Договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (пункт 6.6 Договору);

- невиключні права на розповсюдження та поширення телерадіопрограми надаються ліцензіату з дати підписання акту початку надання невиключних прав на розповсюдження та поширення телерадіопрограм (пункт 6.7 Договору);

- у разі прострочення виплати винагороди ліцензіару ліцензіат виплачує йому неустойку (пеню) у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. При цьому пеня виплачується ліцензіару впродовж десяти банківських днів з моменту направлення ліцензіату факсом або електронною поштою претензії з розрахунком суми пені (пункт 7.1 Договору);

- всі зміни та доповнення до Договору дійсні в тому випадку, якщо вони вчинені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін (пункт 11.3 Договору).

01.05.2012 сторонами було підписано додаток № 2 до Договору (далі - додаток № 2) за умовами якого:

- ціна Договору виплачується ліцензіару на підставі Договору, звітів ліцензіата та рахунків ліцензіара щомісячно (впродовж строку надання невиключних прав ліцензіату) у національній валюті України.

Ліцензіар застосовує такі ставки платежу для розрахунку належної йому щомісячної винагороди з розрахунку за одного абонента:

- на телерадіопрограму «RTG TV» 1, 01 грн., що є гривневим еквівалентом 3, 9 руб. (без ПДВ):

від 500 до 10 000 абонентів - 3, 9 руб. за одного абонента;

від 10 000 до 50 000 абонентів - 3, 8 руб. за одного абонента;

від 50 000 абонентів - 3, 5 руб. за одного абонента;

- на телерадіопрограму «Иллюзион+» 0,76 грн., що є гривневим еквівалентом 0, 096 дол. США (без ПДВ):

від 500 абонентів - 0, 096 дол. США за одного абонента;

- на телерадіопрограму «Детский» 0, 76 грн., що є гривневим еквівалентом 0, 096 дол. США (без ПДВ):

від 500 абонентів - 0, 096 дол. США за одного абонента;

- на телерадіопрограму «Ocean TV» в базовому пакеті 0, 83 грн., що є гривневим еквівалентом 3, 10 руб. (без ПДВ):

від 500 до 5 000 абонентів - 3, 10 руб. за одного абонента;

від 5 000 до 10 000 абонентів - 2, 90 руб. за одного абонента;

від 10 000 абонентів - 2, 50 руб. за одного абонента;

- на телерадіопрограму «Ocean TV» в розширеному пакеті 1, 35 грн., що є гривневим еквівалентом 5 руб. (без ПДВ):

від 500 до 3 000 абонентів - 5 руб. за одного абонента;

від 3 000 до 5 000 абонентів - 4, 20 руб за одного абонента;

від 5 000 абонентів - 3,50 руб. за одного абонента (пункт 1 додатку № 2);

- сума винагороди, що належить Ліцензіару, обчислюється шляхом множення кількості абонентів зазначеного ліцензіатом у звіті за звітний період, на встановлену сторонами ставку платежу за одного абонента (пункт 2 додатку № 2);

- якщо сумарна кількість всіх абонентів, що вказана ліцензіатом у звіті за звітний період складає менше ніж 500, то щомісячна винагорода ліцензіару повинна бути перелічена та виплачена як за 500 абонентів (пункт 3 додатку № 2).

01.07.2013 сторони уклали додаткову угоду до Договору № 3 (далі - додаткова угода №3) за умовами якої:

- сторони дійшли до згоди про внесення змін до пункту 1 додатку № 2 до Договору та викласти його у редакції, зокрема:

- ціна Договору виплачується ліцензіару на підставі Договору, звітів ліцензіата та рахунків ліцензіара щомісячно (впродовж строку надання невиключних прав ліцензіату) у національній валюті України.

Ліцензіар застосовує такі ставки платежу на строк з 01.07.2013 до 31.05.2014 для розрахунку належної йому щомісячної винагороди з розрахунку за одного абонента:

- на телерадіопрограму «RTG TV» 1, 01 грн., що є гривневим еквівалентом 3, 9 руб. (без ПДВ):

від 500 до 10 000 абонентів - 3, 9 руб. за одного абонента;

від 10 000 до 50 000 абонентів - 3, 8 руб. за одного абонента;

від 50 000 абонентів - 3, 5 руб. за одного абонента;

- на телерадіопрограму «Иллюзион+» 0,76 грн., що є гривневим еквівалентом 0, 096 дол. США (без ПДВ):

від 500 абонентів - 0, 096 дол. США за одного абонента;

- на телерадіопрограму «Детский» 0, 76 грн., що є гривневим еквівалентом 0, 096 дол. США (без ПДВ):

від 500 абонентів - 0, 096 дол. США за одного абонента;

- на телерадіопрограму «Ocean TV» в базовому пакеті 0, 83 грн., що є гривневим еквівалентом 3, 10 руб. (без ПДВ):

від 500 до 5 000 абонентів - 3, 10 руб. за одного абонента;

від 5 000 до 10 000 абонентів - 2, 90 руб. за одного абонента;

від 10 000 абонентів - 2, 50 руб. за одного абонента (пункт 1 додаткової угоди № 3);

- сторони дійшли до згоди внести зміни до пункту 2.3 додатку № 2 та викласти його у редакції:

- сума винагороди, що належить Ліцензіару, обчислюється шляхом множення кількості абонентів зазначеного ліцензіатом у звіті за звітний період, на встановлену сторонами ставку платежу за одного абонента (пункт 2 додаткової угоди № 3);

- якщо кількість всіх абонентів, що вказана ліцензіатом у звіті за звітний період складає менше ніж 1 000, то щомісячна винагорода ліцензіару повинна бути перелічена та виплачена як за 1 000 абонентів (пункт 3 додаткової угоди № 3).

У зв'язку з припиненням прийняття та розповсюдження телепрограми «RTG TV» ліцензіатом 27.01.2014 сторони підписали додаткову угоду № 8 до Договору (далі - додаткова угода № 8) за умовами якої сторони узгодили внести зміни, зокрема, внесли зміни:

- до пункту 6.1 Договору, виклавши його так: «Цей Договір набирає чинності з 01.05.2012 і діє до 31.01.2015, однак припиняє свою дію не раніше повного виконання сторонами всіх грошових зобов'язань за Договором» (пункт 4 додаткової угоди № 8);

- сторони дійшли згоди внести зміни до пункту 1 додатку № 2 та викласти його у такій редакції:

« 1. Ціна Договору - винагорода (роялті) за надання невиключних прав на розповсюдження та поширення телерадіопрограми «Ocean TV», «Иллюзион+», «Детский» (надалі - «Телерадіопрограми»), виплачується ліцензіару на підставі Договору, звітів ліцензіата та рахунків ліцензіара щомісячно (протягом строку надання невиключних прав ліцензіату) у національній валюті України.

Ліцензіар застосовує такі ставки платежу для розрахунку належної ліцензіару щомісячної винагороди з розрахунку за одного абонента:

- на телерадіопрограму «Иллюзион+» 0,76 грн., що є гривневим еквівалентом 0, 096 дол. США (без ПДВ):

від 500 абонентів - 0, 096 дол. США за одного абонента;

- на телерадіопрограму «Детский» 0, 76 грн., що є гривневим еквівалентом 0, 096 дол. США (без ПДВ):

від 500 абонентів - 0, 096 дол. США за одного абонента;

- на телерадіопрограму «Ocean TV» в базовому пакеті 0, 83 грн., що є гривневим еквівалентом 3, 10 руб. (без ПДВ):

від 500 до 5 000 абонентів - 3, 10 руб. за одного абонента;

від 5 000 до 10 000 абонентів - 2, 90 руб. за одного абонента;

від 10 000 абонентів - 2, 50 руб. за одного абонента;

- сторони узгодили внести зміни до пункту 3.1 Додатку № 2, а саме:

мінімальна гарантована кількість абонентів становить з 01.02.2014 до 30.06.2014 3 000 абонентів, а з 01.07.2014 до 31.12.2014 - 5 000 абонентів.

22.12.2014 сторони підписали додаткову угоду № 9 за умовами якої сторони узгодили таке:

- відповідно до пункту 6.3 та 8.1 Договору, враховуючи припинення прав на телерадіопрограми «Ocean TV», «Иллюзион+», «Детский» у ліцензіара, сторони вирішили достроково розірвати Договір за взаємною згодою сторін з 01.01.2015;

- зобов'язання сторін Договору припиняються 31.12.2014.

01.12.2014 та 08.04.2015 ТОВ «Діван.ТВ» надіслало ТОВ «МедіаКаст» листи, в яких гарантувало оплату винагороди позивача.

19.03.2015 позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою сплатити борг у сумі 103 563, 91 грн.

Оскільки станом на 25.05.2015 відповідач не оплатив суму боргу, позивач був змушений звернутися до господарського суду міста Києва за захистом порушеного права.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, зокрема, зазначивши, що період з квітня до червня 2014 послуги за Договором відповідачу не надавалися, у зв'язку з чим сума боргу становить 74 067, 86 грн., а не 103 563, 91 грн., як зазначає позивач, а отже в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до частини першої статті 1109 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Частиною третьою статті 1109 ЦК України встановлено, що у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач передав, а відповідач отримав невиключні права на розповсюдження та поширення телерадіопрограм.

В обґрунтування позовних вимог позивач подав суду частково підписані відповідачем акти виконаних робіт, а саме:

- від 28.02.2014 № 030/14 на суму 7788 грн.;

- від 31.03.2014 № 049/14 на суму 7974 грн.;

- від 30.04.2014 № 145 на суму 9 533, 10 грн. (не підписаний відповідачем);

- від 30.05.2014 № 146 на суму 9946, 40 грн. (не підписаний відповідачем);

- від 30.06.2014 на суму 10 018, 55 грн. (не підписаний відповідачем);

- від 31.07.2014 № 29 на суму 10 120, 58 грн.;

- від 31.08.2014 № 703/14 на суму 11 314, 68 грн.;

- від 30.09.2014 № 85 на суму 10 518, 12 грн.;

- від 31.10.2014 № 113 на суму 7 459, 20 грн.;

- від 30.11.2014 № 124 на суму 8 616, 96 грн.;

- від 31.12.2014 на суму 10 276, 32 грн. та рахунок на оплату від 30.06.2014 № 114 на суму 10 018, 55 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на ту обставину, що з квітня до червня 2014 року послуги за Договором відповідачу не надавалися, є безпідставними, оскільки у гарантійному листі від 08.04.2015 ТОВ «Діван.ТВ» підтвердило наявність заборгованості за Договором: за квітень 2014 року у сумі 9 533, 10 грн.; за травень 2014 року у сумі 9944, 40 грн. та за червень 2014 року у сумі 10 018, 55 грн., крім того, матеріалами справи підтверджується надсилання відповідачеві зазначених актів, проте останній не заперечував щодо їх змісту.

З огляду на наведене суд вбачає за можливе вимогу позивача про стягнення основного боргу у сумі 103 563, 91 грн.

Крім суми основного боргу ТОВ «МедіаКаст» просило стягнути з ТОВ «Діван.ТВ»: 14 163, 63 грн. пені; 2 236, 16 грн. 3% річних та 34 809, 56 грн. втрат від інфляції.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.1 Договору встановлено, що у разі прострочення виплати винагороди ліцензіару ліцензіат виплачує йому неустойку (пеню) у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. При цьому пеня виплачується ліцензіару впродовж десяти банківських днів з моменту направлення ліцензіату факсом або електронною поштою претензії з розрахунком суми пені.

Проте приписами статей 1 і 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, оскільки він виконаний з врахуванням пункту 4.6 Договору (щодо початку періоду прострочення), пункту 6 статті 232 ГК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», і також, що він є арифметично правильним, а тому ця вимога підлягає задоволенню у сумі 14 163, 63 грн.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поданий позивачем розрахунок втрат від інфляції та 3% річних обґрунтований та арифметично правильний, а тому суд дійшов висновку, що і ця вказана вимога підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідач не спростував належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Відтак, позовні вимоги про позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Діван.ТВ» (03194, м. Київ, бульвар Кольцова, 1А; ідентифікаційний код 37675470) під час виконання судового рішення з будь-якого рахунку на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МедіаКаст» (04071, м. Київ, вул. Щекавицька, 37/48, кв. 1 ідентифікаційний код 37570890): 103 563 (сто три тисячі п'ятсот шістдесят три) грн. 91 коп. основного боргу; 14 163 (чотирнадцять тисяч сто шістдесят три) грн. 63 коп. пені; 2 236 (дві тисячі двісті тридцять шість) грн. 16 коп. 3% річних; 34 809 (тридцять чотири тисячі вісімсот дев'ять) грн. 56 коп. втрат від інфляції та 3 095 (три тисячі дев'яносто п'ять) грн. 51 коп. судового збору .

Після набрання рішенням господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2015.

Суддя О. Марченко