ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.06.15р. Справа № 904/9646/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфатех", м. Дніпропетровськ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ам-Тайрес", м. Дніпропетровськ

Про: стягнення 49 418,12 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Представники сторін: не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Альфатех» ( позивач ) звернувся з позовом до ТОВ «Ам-Тайрес» ( відповідач ) про стягнення 49 418, 12 грн. ( з яких: 36 539, 04 грн. - основна заборгованість ( з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку заборгованості ( відповідно до п.3.4. договору) еквівалентно суми в доларах США за міжбанківським курсом станом 28.11.14р.; 3 453, 91 грн. - пені ; 3 295, 53 грн. - інфляційні втрати та 6 129, 64 грн. - 3% річних) заборгованості за договором поставки №23/01-10/14Ш від 20.01.14р. ( укладеним між сторонами ). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставну відмову відповідача оплатити вартість поставленого позивачем на користь відповідача товару відповідно до умов цього договору. За твердженням позивача , ним були виконані свої зобов'язання за вищенаведеним договором з поставки товару на загальну суму 258 886, 52 грн. відповідно до наступних видаткових накладних : №3538 від 23.01.14р., №3620 від 21.02.14р., №3627 від 21.02.14р., №3652 від 21.02.14р., №3696 від 07.03.14р., №3826 від 18.03.14р., №3878 від 24.03.14р., №4030 від 10.04.14р., №4056 від 15.04.14р., №4272 від 06.05.14р.(а.с.14-23). Але відповідач сплатив на його користь лише 229 135, 52 грн. (відповідно до платіжних доручень: №28 від 26.02.14р., №38 від 06.03.14р. , №40 від 07.03.14р., №48 від 18.03.14р., №57 від 20.03.14р. , №82 від 10.04.14р., №101 від 06.05.14р., №165 від 19.06.14р., №166 від 19.06.14р., №170 від 25.06.14р., №214 від 05.08.14р. ( а.с.33-43) та повернув позивачу частину товару за видатковою накладною №ВП-0000001 від 31.03.14р. на загальну суму 6 336, 00 грн. Тому за розрахунком позивача заборгованість відповідача за цим договором складає 23 415, 00 грн. При цьому вищезазначену суму , яка залишилась не сплаченою відповідачем, позивач про індексував відповідно міжбанківського курсу НБУ станом на 28.11.14р., як то передбачено п.3.4 договору поставки, внаслідок чого (за розрахунками позивача) у відповідача рахується заборгованість перед позивачем в розмірі 36 539, 04 грн.

19.02.15р. позивач в письмових поясненнях повідомив суд про часткову сплату відповідачем заборгованості в розмірі 23 415, 00 грн., яка була зарахована позивачем в рахунок погашення інфляційних втрат , процентів річних та часткової оплати основної заборгованості. У зв'язку з чим позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь лише 26 003, 12 грн. - частину основної заборгованості за договором (а.с.70-71) .

ТОВ «Ам-Тайрес» ( відповідач ) уточнені позовні вимоги визнав частково на суму 11 966, 66 грн. , в задоволені іншої частини позовних вимог просив відмовити , посилаючись на наступні обставини : в поясненнях від 19.02.15р. позивач визнав оплату здійснену відповідачем на суму 23 415,00 грн. від 19.01.2015 р. і зменшив розмір позовних вимог на відповідну суму; керуючись ст. 534 ЦК України здійснена оплата віднесена позивачем в першу чергу на зарахування процентів річних, пені, інфляційних втрат та частково основної суми заборгованості; відповідач погоджується з вищезазначеною черговістю погашення позовних вимог, але вважає , що сума нарахованої пені підлягає коригуванню у зв'язку з тим, що нарахована з порушеннями; а саме сума пені нарахована позивачем відповідачу за період , який перевищує 6 місяців, що є порушенням ст.232 ГК України та п.2.5. Постанови Пленуму ВГСУ від 17 грудня 2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»; відповідно до наданого відповідачем контр розрахунку сума пені ( за 6 місяців) складає 2 541, 49 грн. (а.с.83-84). Також відповідач, посилаючись на ст.1 постанови КМУ №1998 від 18.12.1998р. «Про удосконалення порядку формування цін», абзац 5 п.8.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 17 грудня 2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» та на оглядовий лист ВГСУ від 29.04.2013 р. №01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначає, що перерахунок основної заборгованості на доларовий еквівалент є неможливим , тому що у своїх поясненнях від 19.02.15р. позивач здійснив зарахуванням інфляційних витрат.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.15р. провадження у справі №904/9646/14 було зупинено у зв'язку з призначенням судової експертизи, проведення якої було доручено фахівцям Дніпропетровського НДІСЕ. Відповідно до вищезазначеної ухвали, попередню оплату вартості експертних досліджень було покладено на відповідача - ТОВ "Ам-Тайрес". 12.03.15р. на виконання ухвали суду матеріали справи №904/9646/14 були надіслані до Дніпропетровського НДІСЕ.

Але 10.06.15р. матеріали справи повернулися на адресу суду від ДНДІСЕ без відповідного висновку судово-економічної експертизи, з причин не оплати відповідачем вартості робіт по виконанню експертизи.

Відповідно до приписів Постанови Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання призначення судових експертиз" : …згідно зі статтями 33, 36, 37 та 38 ГПК господарський суд, призначаючи судову експертизу, вправі витребувати від учасників судового процесу, а в разі необхідності - інших підприємств, установ, організацій, державних та інших органів чи їх посадових осіб (пункт 4 статті 65 ГПК) зразки почерків, підписів, відбитків печаток, друкованих документів тощо і надати їх експерту для дослідження. Відповідне витребування і дослідження судом зазначених зразків, документів тощо повинно, як правило, передувати винесенню ухвали про призначення судової експертизи та про зупинення у зв'язку з цим провадження у справі. Повернення у разі необхідності зразків, оригіналів документів тощо здійснюється за правилами статті 5 Закону та статті 40 ГПК ( п.14 ) . Відповідно до частини третьої і четвертої статті 15 Закону витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. У застосуванні відповідних законодавчих приписів господарським судам рекомендується виходити з такого. Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів. Аналогічним чином суд має діяти в разі повернення матеріалів справи з експертної установи через несплату вартості експертизи. Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання призначення судових експертиз"; ст.ст. 41, 79, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Поновити провадження у справі №904/9646/14.

2. Відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ам-Тайрес", в строк до 25.06.15р., здійснити попередню оплату вартості висновку судово-економічної експертизи №1333/1334-15 за рахунком №0328 від 27.03.15р. Докази оплати надати до суду.

3. Зупинити провадження у справі №904/9646/14.

Суддя О.Ю.Васильєв