номер провадження справи 20/102/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 Справа № 908/2391/15-г

За позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Міське комунальне підприємство "Основаніє" (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 29-А)

2. Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206; фактична адреса: 69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 60"б")

про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням шляхом виселення

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Лисенко Є.А. (дов. № 01/02-17/02195 від 23.07.2014 р.);

Від відповідача - не з'явився;

Від третьої особи 1 - Кучерява В.Ф. (дов. № 307 від 02.01.2015 р.);

Від третьої особи 2 - Кучерява В.Ф. (дов. № 179/01/01-10 від 30.12.2014 р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням загальною площею 129,96 м2, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 шляхом виселення відповідача.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.04.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2391/15-г, справі присвоєно номер провадження 20/102/15, справу призначено до розгляду на 12.05.2015 р., на підставі ст. 27 ГПК України до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міське комунальне підприємство "Основаніє" та Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 02.06.2015 р.

У судовому засіданні 02.06.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

27.05.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшло письмове клопотання про уточнення позовних вимог. Згідно з даним клопотанням позивач уточнює прохальну частину позовної заяви, зокрема, наводить індивідуальні ознаки майна (нежитлового приміщення), яке є предметом спору. Враховуючи, що дане клопотання не змінює ані предмету, ані підстав позову, не порушує чиї-небудь права та законні інтереси, клопотання прийнято судом до розгляду на підставі ст. 22 ГПК України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, з урахуванням клопотання про уточнення позовних вимог. Позовні вимоги мотивовані слідуючими обставинами. На підставі рішення № 401/77 від 30.10.2006 р. виконкому Запорізької міської ради між відповідачем, Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, КП «РЕПОГ» укладено договір № 1966/0 від 28.12.2006 р. оренди нежитлового приміщення площею 129,96 кв.м по вул. Північнокільцевій, 22-А. Акт прийому-передачі приміщення було підписано сторонами 28.12.2006 р., договір укладено на строк до 28.12.2009 р. Сторони продовжували виконувати умови договору, відповідач користувався правами орендаря по договору. Таким чином, договір оренди відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» є подовженим до 28.12.2012 р. Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.01.2012 р. у справі № 20/5009/7956/11 було встановлено, що договір оренди № 1966/0 від 28.12.2006 р. є недійсним (нікчемним на підставі закону, не створив юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю). Згідно з рішенням № 6 від 18.02.2011 р. Запорізької міської ради Управління житлового господарства Запорізької міської ради ліквідовано з 10.05.2011 р., правонаступники орендаря відсутні. Запис про державну реєстрацію припинення орендодавця внесено до ЄДРЮОтаФОП 23.03.2012 р. Спірне нежитлове приміщення з користування відповідача не повернуто, що створює позивачу перешкоди у здійсненні права власності на нежитлове приміщення. Власником спірного нежитлового приміщення є територіальна громада в особі Запорізької міської ради. Знаходження нежитлового приміщення без правових підстав у фактичному володінні відповідача обмежує права власника, та є перешкодою у володінні, користуванні та розпорядженні майном на власний розсуд територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. Позов просить задовольнити, з урахуванням клопотання, яке надійшло до суду 27.05.2015 р., просить усунути перешкоди в користуванні позивачем нежитловим приміщенням підвального поверху загальною площею 129,96 кв.м, розташованим за адресою: АДРЕСА_2, шляхом виселення відповідача. Позов обґрунтовано ст.ст. 142, 144 Конституції України, ст.ст. 16, 216, 781, 785 ЦК України, ст.ст. 78, 136 ГК України, ст.ст. 17, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 10, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідач у судові засідання не з'являвся, причини неявки суду не повідомив, письмовий відзив на позов не надав. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надійшло. Про час та місце судового слухання повідомлений відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України: ухвали суду направлялися на адресу, вказану в позовній заяві та у Витязі з ЄДРЮОтаФОП: АДРЕСА_1. Ухвала про порушення провадження у справі була повернута на адресу суду з поміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Третя особа-1 (МКП «Основаніє») надала письмове пояснення по суті спору, в якому зазначено, що спірне приміщення було передано відповідачу 28.12.2006 р. про акту приймання-передачі. МКП «Основаніє» є повним правонаступником КП «РЕПОГ». На теперішній час нежитлове приміщення не передано з користування відповідача. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Третя особа-2 (Департамент комунальної власності та приватизації) в письмовому поясненні зазначила, що рішенням Запорізької міської ради № 6 від 18.02.2011 р. з 10.05.2011 р. ліквідовано Управління житлового господарства Запорізької міської ради (орендодавець). Згідно з рішенням Запорізької міської ради № 20 від 06.04.2011 р. повноваження орендодавця за чинними договорами оренди переходять до департаменту комунальної власності від управління комунальної власності з моменту укладення відповідних додаткових угод до договорів в частині зміни орендодавця. На теперішній час між департаментом комунальної власності та відповідачем відсутні договірні правовідношення, повноваження орендодавця до департаменту не перейшли. В судовому засіданні представник третьої особи-2 усно зазначив, що вважає позовні вимоги обґрунтованими.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 401/77 від 30.10.2006 р. між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (орендодавець за договором), КП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків" (балансоутримувач за договором) та приватним підприємцем ОСОБА_1 28.12.2006 р. був укладений договір № 1966/0 оренди нежитлового приміщення загальною площею 129,96 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 (розташоване на підвальному поверсі дев'яти поверхового житлового будинку), що значиться на балансі КП "РЕПОГ". Приміщення передається в оренду під майстерню з ремонту побутової техніки (п.п. 1.1, 1.2 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору він вважається укладеним із моменту досягнення домовленості з усіх істотних його умов та підписання тексту договору. Вступ орендаря у користування нежитловим приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами договору та акту прийому-передачі вказаного приміщення, підписаного з балансоутримувачем (п. 2.1). Договір діє з 28.12.2006 р. до 28.12.2009 р. (п. 11.1 договору).

Згідно з актом приймання-передачі від 28.12.2006 р. зазначене нежитлове приміщення було передане балансоутримувачем (КП "РЕПОГ») орендарю (ПП ОСОБА_1.).

Сторонами укладалися додаткові угоди до договору оренди № 1966/0 від 28.12.2006 р., зокрема, щодо розміру орендної плати.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначає, що в зв'язку з встановленим господарським судом фактом недійсності (нікчемності) договору № 1966/0 від 28.12.2006 р., знаходження нежитлового приміщення без правових підстав у фактичному володінні відповідача обмежує права власника, та є перешкодою у володінні, користуванні та розпорядженні майном на розсуд позивача.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.01.2012 р. у справі № 20/5009/7956/11 за позовом Прокурора Жовтневого району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах - Управління житлового господарства Запорізької міської ради,

Комунальне підприємство "Ремонтно-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків" до відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми 18179,66 грн., яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2012 р., встановлено, що договір оренди нежитлового приміщення № 1966/0 від 28.12.2006 р., підписаний Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (орендодавець за договором), КП "Ремонтно-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків" (балансоутримувач за договором) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар за договором), недійсним (нікчемним) на підставі закону, оскільки нотаріально не посвідчений, не створив юридичних наслідків (виникнення зобов'язань сторін), крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, договір оренди нежитлового приміщення № 1966/0 від 28.12.2006 р., який покладено в підставу позову, є недійсним (нікчемним) на підставі закону, не створив юридичних наслідків (виникнення зобов'язань сторін), крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Із змісту наведених вище норм законодавства слідує, що нікчемний правочин (у тому числі договір оренди) не є юридичним фактом цивільного права і не породжує будь-яких прав та обов'язків. У зв'язку з цим, він є недійсним з моменту вчинення.

Питання щодо правових наслідків недійсності правочину регулює ст. 216 ЦК України, згідно з якою, зокрема, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Згідно з рішення 21 сесії 6 скликання Запорізької міської ради від 27.04.2012 р. № 5 «Про припинення діяльності підприємств шляхом приєднання» та рішення позачергової сесії 6 скликання Запорізької міської ради від 25.07.2012 р. № 6 МКП «Основаніє» є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій. Таким чином, балансоутримувачем нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 є МКП «Основаніє» (третя особа-1).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.06.2010 р. САС № 913305 власником гуртожитку для малих сімей по АДРЕСА_3 є територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (позивач), форма власності - комунальна. Зазначений гуртожиток зареєстрований ЗМБТІ на праві комунальної власності за територіальною громадою м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, реєстраційний № 39368.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК).

Відповідно до ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Представник позивача та третьої особи-1 в судовому засіданні пояснили, що відповідач на час вирішення спору займає нежитлове приміщення загальною площею 129,96 кв.м, двері приміщення зачинені відповідачем.

У матеріалах справи є акти використання орендарем комунального майна від 29.07.2014 р., 05.05.2015 р., складені представниками третьої особи-1, в яких зазначено, що під час фактичного обстеження підвального приміщення літера А-9 площею 129,96 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 встановлено, що приміщення зачинено, доступ до нежитлового приміщення відсутній.

Суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги про усунення перешкод в користуванні Запорізькою міською радою нежитловим приміщенням загальною площею 129,96 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_2 шляхом виселення відповідача. Доказів в обґрунтування правових підстав користування майном, акту повернення майна, отриманого за актом 28.12.2006 р., відповідач не надав.

Позовні вимоги задовольняються в повному обсязі з підстав, викладених вище.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди в користуванні Запорізькою міською радою (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, ) нежитловим приміщенням підвального поверху загальною площею 129,96 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, шляхом виселення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь позивача - Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, ). Видати наказ.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь позивача - Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, , отримувач: виконавчий комітет Запорізької міської ради, , розрахунковий рахунок 4816 в ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, код 02140892) суму 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 08 червня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.