ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.06.15 Справа № 904/3646/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Ютранс", м. Львів

до товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №7", м. Дніпропетровськ

про стягнення 55 016,49 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Голобутовська Ю. О., довіреність б/н від 02 червня 2015 року, представник

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ютранс" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №7" заборгованість у розмірі 55 016,49 грн., з яких:

- основний борг у розмір 34 602,00 грн.;

- сума втрат від інфляції у розмірі 17 268,08 грн.;

- сума процентів за користування коштами у розмірі 1 271,27 грн.;

- пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 1 875,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 0117/Р від 17 січня 2014 року в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином (ухвала господарського суду повернулась з відміткою пошти про повернення за закінченням терміну зберігання).

Відповідно до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відзиву на позов товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №7" до суду не надало, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України).

Розгляд справи був відкладений з 19.05.2015 на 08.06.2015.

У судовому засіданні 08.06.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

17.01.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "Ютранс" (перевізник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №7" (експедитор) укладений договір №0117/Р на транспортно-експедиційне обслуговування, відповідно до умов якого (п.1.1) перевізник від свого імені і за рахунок експедитора забезпечує здійснення перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом в міжнародному сполученні.

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2014 (п.10.1. договору).

Перевізник організовує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, які подаються замовником по формі, встановленій в Додатку №1 до договору (п.2.1. договору).

На підставі заявки №17011Р від 17.01.2014 до договору №0117/р від 17.01.2013 товариством з обмеженою відповідальністю "АТП №7" було замовлено перевезення за маршрутом: "12036, Revello, Cuneo, Italy, Київ".

На виконання умов транспортної заявки від 17.01.2014 на перевезення вантажу автомобільним транспортом відповідачу були надані транспортні послуги за маршрутом: "12036, Revello, Cuneo, Italy, Київ". Вантаж було отримано вантажоотримувачем - товариством з обмеженою відповідальністю "КиївТоргФрукт", що підтверджується відміткою на міжнародній транспортній накладній №48.

За надані позивачем послуги товариству з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №7" виставлений рахунок-фактура №СФ-0000020 від 29.01.2014 на загальну суму 39 602,00грн.

Згідно платіжного доручення №HSAV8B660G від 08.05.2014 відповідачем сплачено на рахунок позивача грошові кошти в сумі 5 000,00грн.

Остаточний розрахунок за транспортно-експедиторські послуги проводиться замовником на підставі рахунку-фактури перевізника і акта виконаних транспортно-експедиторських послуг (п.5.3. договору).

Відповідно до п.5.4. договору рахунок-фактура повинен бути оплачений замовником протягом 2 банківських днів з моменту отримання його замовником.

Як вбачається, рахунок був отриманий відповідачем та частково оплачений 08.05.2014. Згідно призначення платежу, зазначеного в платіжному документі, оплата проводилась за транспортні послуги згідно рахунку №20 від 29.01.2014.

10.03.2015 товариством з обмеженою відповідальністю "Ютранс" було надіслано товариству з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №7" претензію на оплату заборгованості, яка залишена відповідачем без відповіді.

Залишок несплаченої суми становить 34 602,00грн. (39 602,00грн. - 5 000,00грн.).

З наведеного вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №7" у повному обсягу не здійснило розрахунки за надані транспортні послуги згідно транспортної заявки №17011Р від 17.01.2014 до договору №0117/Р від 17.01.2013, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у сумі 34 602,00грн., що і є причиною спору.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч.1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

З огляду на положення умов договору №0117/Р про надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні, транспортної заявки, строк оплати наданих послугу сумі 34 602,00грн., є таким, що настав.

Доказів погашення заборгованості з перевезення вантажу у сумі 34 602,00грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 34 602,00грн.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ч.ч. 4, 6 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При укладенні договору поставки сторони домовились, що за невиконання або неналежне виконання умов цього договору винна сторона несе відповідальність згідно діючого законодавства (п.6.1).

Отже, сторони в договорі не визначили відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до абз.3 п.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", у разі, якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише у разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Оскільки сторони в договорі не визначили розмір та порядок нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, а Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність" її нарахування не передбачено, вимога позивача про стягнення пені у сумі 1 875,14грн. задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 30.01.2014 по 21.04.2015 у сумі 1 271,27грн. та втрати від інфляції у сумі 17 268,08грн. за період з лютого 2014 року по березень 2015 року.

З наданих позивачем матеріалів вбачається, що прострочка виконання зобов'язання має місце з 08.05.2014.

Отже, з урахуванням прострочки виконання зобов'язання вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних та втрат від інфляції підлягає частковому задоволенню:

стягненню з відповідача на користь позивача підлягають три відсотки річних за період з 08.05.2014 по 21.04.2015 у сумі 992,56грн. (34 602,00грн. х3%: 365х349дн. прострочки).

Втрати від інфляції за період з травня 2014 року по березень 2015 року складають 14 237,11грн. (34 602грн. х 141,14532861% - сукупний індекс інфляції за вказаний період).

Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню у сумі 49 831,67грн. (34 602,00грн. - сума основного боргу + 992,56грн. - три відсотки річних + 14 237,11грн. - втрати від інфляції).

Справа розглядалась за наявними в ній матеріалами (ст. 75 ГПК України).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд позовної заяви покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог: стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у сумі 1 654,82грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 1, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство №7" (юридична адреса: 49125, м. Дніпропетровськ, вул. Березинська,7; поштова адреса: 49125, м. Дніпропетровськ, а/с 6114, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ютранс" (70070, м. Львів, вул. Хуторівка, 32 кв.96, ) заборгованість у сумі 34 602,00грн., три відсотки річних у сумі 992,56грн., втрати від інфляції у сумі 14 237,11грн., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 654,82грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 09.06.2015