УХВАЛА

03.06.2015Справа № 910/2638/14

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг»
провизнання наказу таким, що не підлягає виконанню
у справі№910/2638/14
за позовомДержавного підприємства «Донецька залізниця»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг»
простягнення 20 820 217,15 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
від позивача:Чаруковський Р.В.;
від відповідача:Діхтяренко О.М.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Донецька залізниця» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» про зобов'язання відповідача повернути позивачу авансовий платіж у сумі 12 270 000,00 грн. за 2 електровози 2ЕЛ4, поставка яких не відбулася за договором фінансового лізингу № Д/Т-131552/НЮ від 29.08.2013 р., а також стягнення 3 % річних у розмірі 133 120,68 грн., пені у розмірі 3 248 704,80 грн. та штрафу у розмірі 168 391,67 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.06.2014 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.10.2014 р., позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» на користь Державного підприємства «Донецька залізниця» авансовий платіж у розмірі 12 270 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 43 068,31 грн.

17.11.2014 р. на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

05.05.2015 р. до господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» про визнання наказу господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. таким, що не підлягає виконанню.

Згідно резолюції-розпорядження Голови господарського суду міста Києва від 05.05.2015 р. вказану заяву передано для розгляду судді Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.05.2015 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» призначено до розгляду на 18.05.2015 р., зупинено стягнення за наказом господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. у справі №910/2638/14 до розгляду вказаної заяви.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.5.2015 р. розгляд заяви відкладено на 03.06.2015 р. у зв'язку із неявкою представника позивача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті поданої заяви, в задоволенні якої просив відмовити повністю.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, вимоги ухвал суду виконала, надала пояснення по суті спору, подану заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Підставою для звернення із даною заявою відповідач вказує на те, що під час проведення виконавчих дій з виконання наказу господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. у даній справі на всі рахунки боржника було накладено арешт. Вказане призвело до обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, у зв'язку з чим позивач просить суд визнати спірний наказ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Отже, однією з підстав для визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, є відсутність обов'язку боржника за наказом повністю чи частково у зв'язку з його припиненням іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

За змістом ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суд відзначає, що заявником не надано належних та допустимих доказів того, що його обов'язок за рішенням господарського суду міста Києва від 24.06.2014 р. у справі №910/2638/14 відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням або з інших причин.

При цьому, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України закріплено принцип обов'язковості рішень суду, який не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

Таким чином суд приходить до висновку, що обов'язок зі сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» на користь Державного підприємства «Донецька залізниця» авансового платежу у розмірі 12 270 000,00 грн. та судового збору у розмірі 43 068,31 грн. існує на момент звернення до суду із даною заявою (05.05.2015 р), а тому підстави для визнання вказаного наказу такими, що не підлягає виконанню, у суду відсутні.

За таких обставин, в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» про визнання наказу господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. у справі №910/2638/14 таким, що не підлягає виконанню, необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» про визнання наказу господарського суду міста Києва від 17.11.2014 р. у справі №910/2638/14 таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Суддя В.П. Босий