ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 914/443/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівДобролюбової Т.В., Гоголь Т.Г., Швеця В.О. (доповідач)
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Андромеда-Інвест"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 15.04.2015
у справі№ 914/443/14 Господарського суду Львівської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Андромеда-Інвест"
доПриватної агрофірми "Дністер"
простягнення 538 853,94 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: не з'явилися, належно повідомлені про час та місце розгляду касаційної скарги,

відповідача: Котягін А.С. (дов. від 05.01.2015)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Андромеда-Інвест" звернулося з позовом до Приватної агрофірми "Дністер" про стягнення заборгованості в розмірі 538 853,94 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договорами оренди обладнання від 23.06.2010 та № 0109 від 01.09.2011 щодо погашення заборгованості за надане відповідачу в оренду обладнання. Водночас позивач зазначав, що право вимоги спірного боргу позивачем набуто на підставі договорів про відступлення права вимоги від 10.01.2012 та від 31.10.2012, укладених позивачем з ВАТ "Будівельна компанія "Комфортбуд", як орендодавцем за договорами оренди обладнання. При цьому позивач посилався на приписи статей 512, 514, 526, 759, 762 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.07.2014, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.01.2015, позов задоволено повністю. Вмотивовуючи рішення, господарський суд дійшов висновку про доведеність права вимоги у позивача на стягнення з відповідача спірної суми боргу, з огляду на неналежне виконання відповідачем договорів оренди обладнання в частині сплати за орендоване обладнання. При цьому суд керувався приписами статей 509, 525, 526, 610 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

Приватна агрофірма "Дністер" звернулася до господарського суду із заявою про розстрочку виконання рішення у цій справі строком на десять місяців починаючи з березня 2015 року зі щомісячним платежем у розмірі 54 963,10 грн. В обґрунтування заяви, заявник вказував на неможливість негайного виконання судового рішення у справі з огляду на складний фінансовий стан товариства та існування значної дебіторської заборгованості перед агрофірмою інших підприємств. Також товариство вказувало на те, що агрофірма здійснює видобування та реалізацію піску і зазначена діяльність має сезонний характер. Оскільки, закупівля піску у товариства у зимовий період практично відсутня, зазначене, на думку останнього, унеможливлює здійснення розрахунків із позивачем.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2015, ухваленою суддею Березяк Н.Є., відповідачу надано розстрочку виконання рішення місцевого господарського суду строком на сім місяців зі сплатою рівними частинами по 78 518,72 грн. щомісячно. Господарський суд виходив з доведеності відповідачем обставин, за яких можливе розстрочення виконання судового рішення на зазначений термін. При цьому суд керувався приписами статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

Львівський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Плотніцький Б.Д. - головуючий, Михалюк О.В., Мельник Г.І., постановою від 15.04.2015 перевірену ухвалу місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Андромеда-Інвест" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить ухвалу і постанову у справі скасувати та відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник вказує на недоведеність відповідачем наявності виняткових обставин, за яких можлива розстрочка виконання судового рішення. Скаржник наголошує на тому, що боржником до заяви про розстрочення виконання рішення не були надані виписки з усіх наявних у нього банківських рахунків за останній період. Зазначає скаржник і про те, що складена боржником оборотно-сальдова відомість за січень 2015 року не може бути належним доказом важкого фінансового стану боржника. Також скаржник зазначає про те, що невиконання відповідачем судового рішення впливає і на фінансовий стан позивача. При цьому скаржник посилається на порушення судами приписів статей 34, 43, 121 Господарського процесуального кодексу України.

На адресу Вищого господарського суду України від Приватної агрофірми "Дністер" надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач вказав про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових актів, у зв'язку з чим просить залишити їх без змін, а касаційну скаргу позивача - без задоволення.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Швеця В.О., пояснення представника відповідача, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Як установлено господарськими судами та підтверджено матеріалами справи, рішенням Господарського суду Львівської області від 01.07.2014 у цій справі (яке набрало законної сили) стягнуто з Приватної агрофірми "Дністер" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Андромеда-Інвест" заборгованості в розмірі 538 853,94 грн. та 10 777,08 грн. судового збору. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.03.2015, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2015, було розстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 01.07.2014 на 7 (сім) місяців за відповідним графіком. Місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про наявність виняткових обставин, що ускладнюють та роблять неможливим вчасне виконання рішення суду у цій справі. При цьому, судами було надано оцінку наведеним відповідачем обставинам та враховано інтереси як позивача, так і відповідача. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, зміна способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови унормовано статтею 121 Господарського процесуального кодексу України. Так, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Наведена норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим. Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки визначається господарським судом. Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у строк. При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання. Тобто розстрочення виконання судового рішення пов'язано з об'єктивними, непереборними - виключними обставинами, котрі ускладнюють його вчасне виконання. Господарські суди, дослідивши докази та надавши оцінку наведеним заявником обставинам, установили, що виконання судового рішення відповідачем ускладнювалось скрутним фінансовим станом останнього; що негайне виконання рішення у справі призведе до зупинки діяльності підприємства відповідача і унеможливить виконання зобов'язань і подальше надходження коштів на рахунок, та, відповідно, і виконання судового рішення у цій справі, тобто стягнення спірної суми. При цьому господарськими судами було враховано специфіку діяльності відповідача щодо здійснення видобування піску, реалізація якого контрагентам у зимовий період практично відсутня, що унеможливлює здійснення розрахунків із позивачем у зв'язку із відсутністю коштів на рахунках агрофірми. Разом з цим, господарські суди врахували і матеріальні інтереси та фінансовий стан позивача. З огляду на викладене та зважаючи на те, що судами установлено наявність виключних обставин, з якими закон пов'язує можливість надання розстрочки виконання рішення суду, відсутні підстави для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги скаржника. Доводи скаржника визнаються непереконливими, позаяк не спростовують викладеного і установленого судами та їм усім надавалася оцінка судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Андромеда-Інвест" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 у справі № 914/443/14 Господарського суду Львівської області залишити без змін.

Головуючий суддя: Т. Добролюбова

Судді: Т. Гоголь

В. Швець