РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015Справа №910/2373/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

До Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА"

Про відшкодування шкоди в порядку регресу 67 353,75 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача не з'явився

Від відповідача не з'явився

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" про відшкодування шкоди в порядку регресу 67 353,75 грн.

Ухвалою суду від 06.02.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/2373/15-г та призначено розгляд справи на 25.02.2015.

В судове засідання 25.02.2015 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав додаткові матеріали по справі.

В судове засідання 25.02.2015 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали від 06.02.2015 не виконав.

Ухвалою від 25.02.2015 розгляд справи відкладено на 03.04.2015.

02.04.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

03.04.2015 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Прокопенко Л.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 08.04.2015 відкладено розгляд справи на 12.05.2015.

05.05.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання 12.05.2015 представники сторін не з'явилися.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 12.05.2015 р., запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 12.05.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2011 між позивачем як страховиком та Абрамовою Т.М., як страхувальником було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 68390Га/11д, відповідно до умов якого страховиком було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля "Хюндай" д.р.н НОМЕР_2.

Як вбачається з Довідки ДАІ , 08.08.2012 в м Донецьк і сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Хюндай" д.р.н НОМЕР_2., під керуванням ОСОБА_3. та автомобіля "Хюндай", д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1..

Відповідно до Постанови Куйбишевського районного суду міста Донецька від 12.11.2012 гр. ОСОБА_1. було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до страхових актів № 1.002.12.00287/VESKO24403 та № 1.002.12.00287/ VESKO24420 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 69114,79 грн.

Позивач зазначає, що на підставі вище зазначеного, ним було виплачене страхове відшкодування в розмірі 69114,79 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №ДП00006743 від 26.09.2012 та №ДП00006746 від 26.09.2012.

Як вбачається з матеріалів справи на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2.., застраховано у відповідача що підтверджується. полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ7224326, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов'язання по відшкодуванню збитків, завданих майну третіх осіб транспортним засобом автомобіль "Хюндай", д.р.н. НОМЕР_1, ліміт за шкоду майну - 50 000,00 грн., франшиза - 500 грн.

За твердженням позивача, станом на момент вирішення спору, страхове відшкодування сплачено не було.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (п. 37.1) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Таким чином, підставою вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги.

У відповідності до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Розмір франшизи, тобто суми, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановленої полісом № АВ/7224326 складає 500 грн. Як вбачається із розрахунку позивача останнім вирахувано суму франшизи.

Враховуючи вище зазначене суд задовольняє вимогу про стягнення страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн.

Крім суми страхового відшкодування позивач просить стягнути пеню в розмірі 3283,27 грн., інфляційні втрати в розмірі 12 743,73 грн., 3% річних в розмірі 1826,75 грн.

Відповідно до п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика або МТСБУ особі, яка право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє у період, за який нараховується пеня».

Частиною 1 статі 624 ЦК України встановлено: «якщо за спорушення зобов язання єстановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від ;;ошкодування збитків».

Суд здійснивши розрахунок розміру пені приходить до висновку про задоволення в розмірі 3 283,27 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача збитків від інфляції та 3% річних з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 12 743,73 грн. - збитків від інфляції та 1 826,75 грн. - 3% річних, підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 25, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) страхове відшкодування у розмірі 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн., пеню в розмірі 3283 (три тисячі двісті вісімдесят три) грн., інфляційні збитки в розмірі 12743 (дванадцять тисяч сімсот сорок три) грн., 3 % річних в розмірі 1826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн., судовий збір в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн..

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання повного рішення: 15.05.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко