ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Справа № 922/5313/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів:Демидової А.М., Воліка І.М. (доповідача), Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПриватного підприємства "Донмед"
на постанову від 11.03.2015
Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ 922/5313/14
господарського суду Харківської області
за позовом Приватного підприємства "Донмед"
доДержавної установи "Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України"
простягнення 142433,42 грн.
В судове засідання прибули представники сторін:
позивачаЛошадкіна В.О. (дов. від 14.01.2014 № б/н);
відповідачаКолесник К.А. (дов. від 12.01.2015 № 31/01-11);
ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року позивач - Приватне підприємство "Донмед" (надалі - ПП "Донмед") звернулося до господарського суду з позовом до Державної установи "Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва Національної академії медичних наук України" (надалі - ДП "Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва НАМН України") про стягнення заборгованості у сумі 142433,42 грн., яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором № 2/7-13 закупівлі медичного обладнання за державні кошти від 29.07.2013 щодо своєчасної оплати поставленого товару.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.12.2014 у справі № 922/5313/14 (суддя Шатерніков М.І.), позов задоволено повністю; стягнуто з ДП "Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва НАМН України" на користь ПП "Донмед" суму боргу за Договором № 2/7-13 закупівлі медичного обладнання за державні кошти від 29.07.2013 у сумі 142433,42 грн., яка складається з суми основного боргу - 120000,00 грн., 3% річних - 3353,42 грн., інфляційних витрат - 19080,00 грн., а також 2848,86 грн. судового збору.

Постановю Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 (колегія суддів: Сіверін В.І. - головуючий, судді - Терещенко О.І., Медуниця О.Є.), апеляційну скаргу ДП "Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва НАМН України" задоволено; рішення господарського суду Харківської області від 10.12.2014 у справі № 922/5313/14 скасовано; прийнято нове рішення; в позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач - ПП "Донмед" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 скасувати, а рішення господарського суду Харківської області від 10.12.2014 залишити в силі. Касаційна скарга обґрунтована посиланням на те, що обставини справи встановлені судом апеляційної інстанцій на підставі неповного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і зокрема, частини 2 ст. 530, ст. 692, частини 4 ст. 538 Цивільного кодексу України, ст. 222 Господарського кодексу України, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідач - ДП "Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва НАМН України" у відзиві на касаційну скаргу заперечив проти її доводів та просив залишити оскаржувану постанову без змін.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши представників сторін та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29.07.2013 між ДП "Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор'єва НАМН України" (Замовник) та ПП "Донмед" (Постачальник) укладений Договір № 2/7-13 закупівлі медичного обладнання за державні кошти, згідно умов якого Постачальник зобов'язався у 2013 році поставити Замовникові Теплообмінники; установки для кондиціювання повітря непобутові, непобутове холодильне та морозильне устаткування" (Контейнери для моргів двухярусні), а Замовник зобов'язався прийняти і оплатити вказані товари; найменування (номенклатура, асортимент) та кількість товару: "Теплообмінники; установки для кондиціювання повітря непобутові, непобутове холодильне та морозильне устаткування" (контейнери для моргів, двохярусні з фронтальним завантаженням) код 28.25.1 за ДК 016-2010 - 1 найменування, згідно Специфікації (Додаток № 1), який є невід'ємною частиною договору (п.п. 1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Договору, ціна цього Договору становить 120000,00 грн. (в т.ч. 20000,00 грн. ПДВ).

Згідно із пункту 4.1. Договору розрахунки проводяться шляхом: попередньої оплати у розмірі 100 % загальної суми договору на розрахунковий рахунок Пстачальника на підставі підпункту 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2006 № 1404 "Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" із змінами. При цьому Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари (п. 6.1.1. Договору).

Умови поставки товарів (поставка товару та її строки) визначені Розділом 5 Договору, в якому сторони узгодили, що поставка здійснюється у період серпень-жовтень 2013 року: товар повинен бути поставленим у строки, що не перевищують 3-х місяців з дати отримання передплати (п. 5.1. Договору). Також, сторони погодили можливість постачання товару за заявкою Замовника до надходження передоплати на розрахунковий рахунок Постачальника (п. 5.3. Договору). Приймання-передача товарів проводиться по кількості місць без розпаковки тари і оформлюється видатковою накладною, яка підписується матеріально відповідальними особами Постачальника і Замовника; розпакування товару відбувається в присутності уповноважених представників обох сторін (п. п. 5.5, 5.6 Договору). Протягом 3 днів після завершення постачання товару, проведення пуско-налагоджувальних робіт, між сторонами складається двосторонній акт приймання-передачі; зобов'язання Постачальника щодо поставки товару вважаються виконаними у повному обсязі з моменту завершення пуско-налагоджувальних робіт товару та навчання медичного персоналу у місці поставки Замовника (п. п. 5.11., 5.12. Договору).

Договір діє з дати підписання до 31.12.2013, а в частині розрахунків до повного та належного виконання грошових зобов'язань (п. 10.1. Договору).

На виконання договору відповідно до узгодженої Специфікації Постачальником (позивачем) здійснено поставку товару за видатковою накладною № ДО-0000306 від 08.11.2013, який отримано уповноваженим представником Замовника (відповідача) на підставі доручення серія 12 ААД № 193317/1494 від 08.11.2013. Також, 08.11.2013 між сторонами підписано Акт прийому-передачі до Договору № 2/7-13 від 29.07.2013 про передання медичного обладнання.

21.11.2013 між сторонами підписано Акт введення до експлуатації за Договором № 2/7-13 від 29.07.2013.

Відповідно до Акт звіряння від 01.10.2014, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печетками підприємств, за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за Договором № 2/7-13 від 29.07.2013 у розмірі 120000,00 грн.

В силу приписів ст. 526 Цивільного кодексу України ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Виходячи з умов договору, місцевий господарський суд дійшов висновку, що спірні правовідносини сторін регулюються положеннями про договір поставки, на які, в свою чергу, згідно з диспозицією частини 2 ст. 712 Цивільного кодексу України поширюються положення договору купівлі-продажу та загальні положення цивільного законодавства про зобов'язання.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Встановивши факт поставки товару за який Замовник (відповідач) за умовами договору повинен був здійснити попередню оплату 100 % або відповідно до частини 1 ст. 692 Цивільного кодексу України оплатити товар після його прийняття, проте доказів оплати поставленого товару суду не надав, місцевий господарський суд дійшов висновку щодо правомірності та обгрунтованості позовних вимог в частині стягнення заборгованості по Договору № 2/7-13 закупівлі медичного обладнання за державні кошти від 29.07.2013 у розмірі 120000,00 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого товару, з нього на користь позивача крім суми заборгованості стягнуто 3 % річних у розмірі 3353,42 грн. та інфляційні втрати у сумі 19080,00 грн.

Апеляційний господарський суд повторно переглядаючи справу вказав на передчасність висновків місцевого господарського суду, оскільки судом не враховано, що за умовами Договору № 2/7-13 від 29.07.2013, і зокрема, пунктів 5.11. та 5.12, Постачальник зобов'язаний поставити товар, провести пуско-налагоджувальні роботи по завершенню яких провести навчання медичного персоналу, що фіксується в двосторонніх актах. В підтвердження належного виконання своїх зобов'язань по Договору № 2/7-13 від 29.07.2013 позивачем надано до суду Акт прийому-передачі від 08.11.2013 та Акт введення до експлуатації від 21.11.2013, які підписані головним лікарем Васильєвим Л.Я., в той час як офіційним керівником відповідача та підписантом є Красносельський М.В., що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АВ № 497485.

З огляду на це, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів факту здійснення ним пуско-налагоджувальних робіт та навчання медичного персоналу, відповідно до умов пункту 5.12. Договору, що свідчить про не виконання зобов'язання Постачальника щодо поставки товару у повному обсязі, що позбавляє права вимагати проведення всіх розрахунків за фактично поставлений товар.

Крім того, апеляційний господарський суд враховуючи правовідносини, що виникли між сторонами на підставі Договору № 2/7-13 від 29.07.2013, вказав на те, що судом першої інстанції невірно застосовано положення ст. 692 Цивільного кодексу України, оскільки умовами договору не визначено строку оплати товару у випадку його поставки до здійснення Замовником 100 % передоплати, як і не містить конкретного визначення строку виконання зобов'язання, тому такий строк необхідно визначити за правилами ст. 530 Цивільного кодексу України. Проте, позивачем не заявлялась вимога про оплату поставленого товару відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, що не враховано судом першої інстанції, а отже судом надано невірну правову оцінку щодо встановлення факту прострочення виконання зобов'язання.

З огляду на вищевикладене, судом апеляційної інстанції скасовано рішенння місцевого господарського суду та прийнято нове рішення про відмову у позові.

Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України не може погодитись із висновком господарського суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції правовідносини сторін врегульовано договором поставки, на який поширюються положення договору купівлі-продажу, тому строк виконання грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідно до вимог якої покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобов'язаний сплатити повну ціну переданого товару.

Виходячи з правового аналізу даної норми права колегія суддів визначає, що оскільки договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу.

Відповідно до частини 1 ст. 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Отже, неправомірними є посилання суду апеляційної інстанції, що відповідно до умов Договору № 2/7-13 від 29.07.2013 обов'язок відповідача (покупця) оплатити товар виникає у семиденний термін з моменту отримання вимоги на оплату поставленої продукції, з огляду на те, що строк виконання грошового зобов'язання, який випливає з правовідносин купівлі-продажу та поставки, встановлений спеціальною нормою - статтею 692 Цивільного кодексу України та не може ставитись в залежність від звернення кредитора до боржника з вимогою в порядку передбаченому частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

З огляду на встановлений судом факт порушення відповідачем прийнятих на себе договірних зобов'язань щодо оплати поставленого товару, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги у повному обсязі, стягнувши з боржника несплачений борг та застосував наслідки невиконання грошового зобо'язання, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, в порушення ст. ст. 43, 99, 101, 104, 105 ГПК України, доводи апеляційного господарського суду, за якими він не погодився з висновками суду першої інстанції, є такими, що не грунтуються на вимогах закону. Скасовуючи рішення, апеляційний господарський суд висновків місцевого господарського суду належним чином не спростував та дійшов власних висновків, які суперечать обставинам справи та вимогам законодавства. Здійснена апеляційним господарським судом неналежна юридична оцінка обставин справи призвела до неналежного з'ясування дійсних прав і обов'язків сторін та неправильного застосування матеріального закону, що регулює спірні правовідносини. Як наслідок, постанова апеляційного господарського суду не відповідає положенням ст. ст. 101, 105 ГПК України та вимогам, які викладені в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення".

У зв'язку із вищевикладеним колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану постанову, апеляційний господарський суд надав невірну юридичну оцінку обставинам справи, порушив і неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Донмед" задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 у справі № 922/5313/14 скасувати.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.12.2014 у справі № 922/5313/14 залишити в силі.

Головуючий, суддя А.М. Демидова

Судді : І.М. Волік

С.Р. Шевчук