РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015Справа №910/10250/15

За позовом комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Інфопорт»

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Про стягнення 125864,74 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача Глотова С.О. (за дов.)

від відповідача не з'явились

від третьої особи не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулось з позовом комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфопорт» про стягнення за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1503 від 04.03.2014 125864,74 грн., з яких: 88041,38 грн. заборгованості з орендної плати, 2229,13 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 4116,89 грн. пені, 3187,33 грн. трьох процентів річних, 28290,01 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач несвоєчасно і в не повному обсязі здійснював платежі за договором.

Ухвалою суду від 24.04.2015 порушено провадження у справі № 910/10250/15 та залучено до участі у справі, як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Статутом комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (п.п. 2.2.5, 2.2.8) передбачено, що одним з предметів діяльності позивача є ведення обліку нежитлового фонду, що знаходиться в господарському віданні підприємства; передача його на договірних засадах з дозволу власника або уповноваженого ним органу, здійснення контролю за виконанням договорів оренди нежилих приміщень; забезпечення контролю за виконанням умов договорів оренди, у т. ч. в частині сплати орендних платежів.

04.03.2014 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавцем), товариством з обмеженою відповідальністю «Інфопорт» (орендодавцем), комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (підприємством) укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 1503 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 23.10.2012 № 254/9742 орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, яке знаходиться за адресою: проспект Рокосовського, 10 літер А для розміщення торговельного об'єкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Згідно з п. 2.4 Договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва і знаходиться на балансі КП «Київжитлоспецексплуатація».

Відповідно до п. 3.1 Договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженого рішенням Київради 22.09.2011 № 34/6250.

Розмір орендної плати, згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною Договору, становить 25600,00 грн..

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташовано об'єкт оренди, яка складає 772,97 грн..

Пункт 3.7 Договору передбачає, що орендна плата сплачується незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця.

Відповідно до Договору строк його дії встановлено з 04.03.2014 по 02.03.2017.

На підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 03.04.2014 Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) передав товариству з обмеженою відповідальністю «Інфопорт» об'єкт оренди.

За твердженням позивача, відповідач за період з 01.10.2014 по 30.12.2014 не виконав свої зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість:

- по орендній платі у розмірі 88041,38 грн.;

- по компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у розмірі 2229,31 грн..

Станом на день розгляду справи 88041,38 грн. заборгованості з орендної плати та 2229,31 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою відповідачем не погашено.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, наведених позивачем, суду не навів.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності у відповідача перед позивачем 88041,38 грн. заборгованості з орендної плати, 2229,13 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Відповідно до пункту 6.2 Договору за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на корить підприємства пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, з відповідача підлягає стягненню 4116,89 грн. пені.

В силу статті 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками позивача, прийнятими судом як вірний, до стягнення з відповідача підлягає 28290,01 грн. інфляційних та 3187,33 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інфопорт» (03039, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 48, кв. 2, код 32982709) на користь комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 51 літ. "А", код 03366500) 88041,38 грн. заборгованості з орендної плати, 2229,13 грн. заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 4116,89 грн. пені, 3187,33 грн. процентів річних, 28290,01 грн. інфляційних втрат, 2517,29 грн. судового збору.

Рішення підписано 29.05.2015

Суддя С. А. Ковтун