ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. Справа № 917/1210/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю

прокурора - Ногіна О.М. посвідчення №032167 від 11.02.2015 р.

представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

3-ї особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Полтавської області (вх. №2880 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.04.15 р. у справі № 917/1210/14

за позовом Першого заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Полтавській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю с. Білики Полтавської області "Сільські традиції"

третя особа Управління Державної казначейської служби у Кобеляцькому районі м. Кобеляки

про стягнення 9 221 196,22 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 21.04.15 р. по справі № 917/1210/14 (суддя Кльопов І.Г) призначено судову комісійну інженерно-екологічну експертизу. Провадження у справі зупинено до закінчення експертизи.

Перший заступник прокурора Полтавської області з ухвалою господарського суду Полтавської області не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.04.15 р. по справі № 917/1210/14.

В обґрунтування викладених вимог прокурор заперечує правомірність призначення у справі судової експертизи, посилаючись на те, що отримання нових доказів не входить до повноважень суду в рамках перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор вважає, що суд першої інстанції належно не обґрунтував необхідність зупинення провадження у справі, не вказав, які саме питання, що виникли при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, потребують спеціальних знань, з врахуванням специфіки стадії господарського перегляду та того, що вже існує висновок комісійної судової інженерно-екологічної експертизи.

Управління Державної казначейської служби у Кобеляцькому районі надало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило про те, що управління відповідно до своїх функціональних обов'язків не володіє будь-якими фактичними даними, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги або заперечують проти вимоги та іншими обставинами, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, 3-я особа просила розглянути справу без участі представника Казначейства.

Сторони та третя особа своїм правом на участь при розгляді апеляційної скарги не скористались, про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін та третьої особи за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши докази, що є у справі, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 у справі № 917/1210/14, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.02.2015, позовні вимоги задоволені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" збитки, завдані самовільним використанням водних ресурсів при відсутності спеціального дозволу на користування надрами в сумі 8 688 686,99 грн. на р/р 0162 УДКСУ у Кобеляцькому районі (с. Білики), , МФО 831019 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" до Державного бюджету України 73080,00 грн. судового збору.

01.04.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" звернулось до господарського суду з заявою про перегляд рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 у справі № 917/1210/14 за нововиявленими обставинами.

Матеріали справи свідчать про те, що 21.04.2015 ТОВ "Сільські традиції" звернулось до суду з клопотанням про призначення судової комісійної інженерно-екологічної експертизи для вирішення питань, що виникли при вирішення спору і потребують спеціальних знань, а саме:

- Чи є причинний зв'язок між діями товариства з обмеженою відповідальністю Сільські традиції" зі збитками, розмір яких визначений рішенням господарського суду Полтавської області від 21.10.2014р.?

- Чи впливає на розмір збитків та наявність матеріальної шкоди, ті обставини, товариство з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" сплачувало податок за використання надр в державний бюджет?

- Чи підтверджується документально Акт перевірки №179/01-01-14 від І1.04.2014 Державної екологічної інспекції у Полтавській області ТОВ "Белгранкорм-Іолтавщина" з питань дотримання вимог екологічного законодавства щодо використання іадр для видобування прісних вод?

- Яка кількість підземної води була забрана по 2-м артскважинам товариством з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" за період з 2011 по 2014 роки по кожній свердловині окремо?

- Чи завдано збитки державі внаслідок використання підземних вод товариством і обмеженою відповідальністю "Сільські традиції"? Якщо так, то в якій сумі обчислюється розмір матеріальної шкоди?

- Чи можливо встановити розмір збитків які заявлені в позовній заяві Заступника Прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у [Полтавській області №05/2-543-вих-14 від 06.06.2014р.?

Заявник просив суд доручити проведення експертизи Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Місцевий господарський суд, розглянувши заявлене ТОВ "Сільські традиції" клопотання про призначення експертизи, керуючись ст. 41 ГПК України, зважаючи на те, що встановлення обставин, на які посилається заявник, потребує спеціальних знань, вважав за необхідне призначити у даній справі судову комісійну інженерно-екологічну експертизу з питань, викладених відповідачем в заявленому клопотанні.

Також, на підставі ст. 79 ГПК України, суд зупинив провадження у справі до закінчення експертизи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано норми процесуального права щодо зупинення провадження у справі на підставі ст. 79 ГПК України в зв'язку з призначенням у справі судової експертизи.

Так, відповідно до ч. 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: 1) призначення господарським судом судової експертизи; 2) надіслання господарським судом матеріалів прокурору або орагну досудового розслідування; 3) заміни однієї зі сторін її правонаступником.

Виходячи зі змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України, необхідною передумовою для застосування такого виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розглядові по суті, а суд, застосовуючи дану норму права повинен належним чином обґрунтувати необхідність призначення експертизи.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

А відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, предметом позовних вимог є стягнення з відповідача 8688686,90 грн. збитків, завданих самовільним використанням водних ресурсів при відсутності спеціального дозволу на користування надрами.

В свою чергу, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" про перегляд рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 у справі № 917/1210/14 за нововиявленими обставинами мотивована тим, що на час розгляду справи в суді першої інстанції існував висновок комісійної судової інженерно-екологічної експертизи № 8008 від 30.09.2014 по кримінальному провадженню № 0000102, яка була проведена в Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса. Заявник вважає, що даний висновок експертизи є нововиявленими обставинами, які існували на час розгляду справи, та не могла бути відома заявнику.

З наданого відповідачем до суду клопотання про призначення судової експертизи вбачається, що поставлені перед експертом питання щодо факту завдання збитків державі внаслідок використання підземних вод та їх розмір підлягають доведенню способом призначення та проведення судової комісійної інженерно-екологічної експертизи.

За приписами статті 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

На думку колегії суддів, зазначені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі обставини щодо порушення перед експертом визначених відповідачем питань, є відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України, підставою для призначення по справі судової експертизи. Отже, дану процесуальну дію здійснено місцевим господарським судом у межах наданих йому прав, у відповідності до норм чинного Господарського процесуального кодексу України.

Заперечення відповідача проти призначення судової експертизи не можуть бути взяті до уваги з наступних підстав.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено оскарження ухвал про призначення судової експертизи.

Таким чином, положення ухвали господарського суду стосовно призначення судової експертизи не підлягають перегляду в апеляційному порядку. Ухвала місцевого господарського суду про призначення судової експертизи та про зупинення у зв'язку з цим провадження у справі може бути переглянута в апеляційному чи касаційному порядку лише в частині зупинення провадження.

Аналогічна позиція викладена Вищим господарським судом України в п. 19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.03.2012, в якій зазначено, що ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке.

Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 11113 ГПК не може бути розглянута господарським судом.

У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Однак колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали від 21.04.2015 у даній справі, оскільки її винесено у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи. Таким чином, суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі в зв'язку з призначенням по справі судової експертизи, діяв в межах наданих йому повноважень, керуючись нормами вказаної статті, та з метою повного та об'єктивного вирішення даного господарського спору, оскільки порушені позивачем в клопотанні про призначення експертизи питання пов'язані з предметом позовних вимог у даній справі та потребують спеціальних знань при їх вирішенні.

До того ж, норми Господарського процесуального кодексу України не містять прямої заборони щодо призначення експертизи під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів зазначає, що викладені прокурором заперечення стосовно призначення судової експертизи, оцінки та дослідження судом доказів на стадії перегляду рішення за нововиявленими обставинами, а також посилання на те, що вже існує висновок комісійної судової інженерно-екологічної експертизи, не спростовують правомірність процесуальних дій суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі на підставі ст. 79 ГПК України в зв'язку з призначенням судової експертизи. Проте наведені прокурором доводи з цього приводу можуть бути враховані судом апеляційної інстанції, з наданням відповідної правової оцінки в порядку ст. 43 ГПК України, в разі оскарження судового рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви про перегляд рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 у справі № 917/1210/14 за нововиявленими обставинами.

Крім того, оскаржувана ухвала повністю відповідає вимогам ст. 86 ГПК України, оскільки містить всі необхідні відомості щодо господарського суду, сторін, суті даного спору, змісту поставлених питань; мотиви винесення ухвали з посилання на норми ст. 41 ГПК України, а також відповідає вказівкам, викладеним в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи».

Зважаючи на те, що прокурором не надано апеляційному господарському суду мотивованих пояснень, у чому саме оскаржувана ухвала про зупинення провадження у справі порушує права та законні інтереси держави в особі Держаної екологічної інспекції в Полтавській області, не доведено факту порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час прийняття ухвали про зупинення провадження у справі, а також її невідповідність нормам процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Полтавської області від 21.04.2015 року у даній справі має бути залишена без змін.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора у зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю і відсутністю фактів, які б підтверджували наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 79, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Полтавської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 21.04.15 р. у справі № 917/1210/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 27 травня 2015 року

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.