ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.06.15 Справа № 904/2668/15

За позовом Дочірнього підприємства "ЛАКТАЛІС-УКРАЇНА", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 1348846, 66 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство "Лакталіс-Україна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" про стягнення основного боргу у сумі 1322398, 66 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 11310 від 31.12.2010 в частині повної та своєчасної оплати за отриманий товар.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 12.05.2015.

Ухвалою суду від 12.05.2015 розгляд справи відкладено на 02.06.2015 та зобов'язано позивача до засідання суду надати копії товарних накладних ПР-00007766 від 18.11.2014, ПР-00007869 від 21.11.2014, ПР-00007870 від 21.11.2014, НР-00009888 від 21.11.2014, НР-00009890 від 21.11.2014, ПР-66 від 21.11.2014, КИ-00166865 від 22.11.2014, ДП-00028689 від 25.11.2014, ПР-00007960 від 25.11.2014, ПР-68 від 28.11.2014, ПР-72 від 28.11.2014, ПР-00008085 від 28.11.2014, ПР-00008088 від 28.11.2014, ПР-10 від 28.11.2014, ПР-16 від 28.11.2014, ПР-20 від 28.11.2014, ПР-26 від 28.11.2014, ПР-00008133 від 28.11.14, ПР-00008136 від 28.11.14, ДП-00029251 - 00029255 від 01.12.14, ДП-00029266 від 01.12.14, ДП-029271 від 01.12.14, ПР-00008180 від 01.12.14, ПР-00008186 від 01.12.14, КИ-00168466 від 02.12.14, ПР-00008212 від 02.12.14, ПР-00008217 від 02.12.14, ПР-00008219 від 02.12.14, ПР-00008227 від 02.12.14, ПР-008232 від 02.12.14, ПР-00008313 від 05.12.14, ПР-00008316 від 05.12.14, ПР-00008318 від 05.12.14, ПР-00008326 від 05.12.14, ПР-00008328 від 05.12.14, ПР-00008445 від 09.12.14, на які позивач посилається у позові як на підставу своїх позовних вимог, але які останнім до позову не надано.

Також, зобов'язано позивача надати письмові пояснення щодо невключення до суми позовних вимог наступних товарних накладних, копії яких надані до матеріалів справи, а саме: ПР-00007786 від 18.11.14, ПР-00007787 від 18.11.14, ПР-00007788 від 18.11.14, ПР-00007789 від 18.11.14, ДП-00028183 від 19.11.14, ДП-00028184 від 19.11.14, ДП-00028185 від 19.11.14, ДП-00029086 від 28.11.14, ДП-00029092 від 28.11.14, КИ-00167804 від 28.11.14, КИ-00167805 від 28.11.14, КИ-00167806 від 28.11.14.

Зобов'язати позивача надати уточнений розрахунок суми позову із зазначенням вартості поставленого товару відповідно до наданих товаро-транспортних накладних.

25.05.2015 через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копій наступних товарних накладних: ПР-00007786 від 18.11.14, ПР-00007787 від 18.11.14, ПР-00007788 від 18.11.14, ПР-00007789 від 18.11.14, ДП-00028183 від 19.11.14, ДП-00028184 від 19.11.14, ДП-00028185 від 19.11.14, ДП-00029086 від 28.11.14, ДП-00029092 від 28.11.14, КИ-00167804 від 28.11.14, КИ-00167805 від 28.11.14, КИ-00167806 від 28.11.14.

Позивач у судове засідання 02.06.2015 явку повноважного представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив. Документи та пояснення, витребувані ухвалою суду від 12.05.2015. до суду не надав.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву та інші витребуванні судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цінного листа з ухвалою суду (том 4, арк. с. 1).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 02.06.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, вислухавши пояснення позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

31.12.2010 між Дочірнім підприємством "Лакталіс-Україна" (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» (далі - відповідач, покупець) було укладено договір № 11310 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов'язується поставляти товар на умовах СІР (рампа торгівельного центру в місці поставки - згідно замовлення покупця), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити його вартість відповідно до умов договору. Товар, що підлягає поставці за цим договором, визначається специфікацією (додаток № 3), яка є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, з урахуванням протоколу розбіжностей до договору (том 1, арк. с. 22-28), постачальник зобов'язується прийняти від покупця замовлення (додаток № 1) на постачання товару та здійснити постачання товару на умовах СІP (в редакції ІНКОТЕРМС 2000) з відвантаженням товару на рампу за умови надання представнику постачальника рокли в місці доставки, за адресою, вказаною в замовленні, своїми транспортними засобами та за свій рахунок.

Згідно з п. 2.6 договору право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної та/або товарно-транспортної накладної, яка засвідчує момент передачі товару. Дата підписання накладної зазначається на штампі покупця "Приймання товару".

Відповідно до п. 5.6 договору, з урахуванням протоколу розбіжностей до договору (том 1, арк. с. 22-28), покупець зобов'язаний здійснювати оплату за поставлений товар, за вирахуванням сум, які передбачені даним договором, в платіжні дні покупця не пізніше 21 календарного дня з моменту поставки товару.

Як зазначає позивач у позовній заяві, що ним за період з 18.11.2014 по 09.12.2014, з урахуванням сум товарно-транспортних накладних та накладних на повернення товару, станом на 20.03.2015 було поставлено відповідачу товар, який останнім не був оплачений, на суму 1322398, 66 грн.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими та речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Про витребування доказів від сторони, а також від інших підприємств, установ, організацій, державних органів господарський суд зазначає в ухвалі про порушення провадження у справі (статті 64 та 65 ГПК) або в ухвалі про відкладення розгляду справи (стаття 77 ГПК).

Згідно 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2015 було зобов'язано позивача надати копії товарних накладних ПР-00007766 від 18.11.2014, ПР-00007869 від 21.11.2014, ПР-00007870 від 21.11.2014, НР-00009888 від 21.11.2014, НР-00009890 від 21.11.2014, ПР-66 від 21.11.2014, КИ-00166865 від 22.11.2014, ДП-00028689 від 25.11.2014, ПР-00007960 від 25.11.2014, ПР-68 від 28.11.2014, ПР-72 від 28.11.2014, ПР-00008085 від 28.11.2014, ПР-00008088 від 28.11.2014, ПР-10 від 28.11.2014, ПР-16 від 28.11.2014, ПР-20 від 28.11.2014, ПР-26 від 28.11.2014, ПР-00008133 від 28.11.14, ПР-00008136 від 28.11.14, ДП-00029251 - 00029255 від 01.12.14, ДП-00029266 від 01.12.14, ДП-029271 від 01.12.14, ПР-00008180 від 01.12.14, ПР-00008186 від 01.12.14, КИ-00168466 від 02.12.14, ПР-00008212 від 02.12.14, ПР-00008217 від 02.12.14, ПР-00008219 від 02.12.14, ПР-00008227 від 02.12.14, ПР-008232 від 02.12.14, ПР-00008313 від 05.12.14, ПР-00008316 від 05.12.14, ПР-00008318 від 05.12.14, ПР-00008326 від 05.12.14, ПР-00008328 від 05.12.14, ПР-00008445 від 09.12.14, на які позивач посилається у позові як на підставу своїх позовних вимог, але які останнім до позову не надано.

Однак, позивач не виконав вимоги ухвал суду від 12.05.2015 та не надав вищезазначені товарні накаладні. Про причини неможливості їх подання або про намір подати їх в наступному засіданні ТОВ "ЛАКТАЛІС-УКРАЇНА" не повідомило.

Таким чином, позивачем поставку товару відповідачу на суму 299826, 20 грн. належними та допустимими доказами не підтверджено.

25.05.2015 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи наступних товарних накладних: ПР-00007786 від 18.11.14, ПР-00007787 від 18.11.14, ПР-00007788 від 18.11.14, ПР-00007789 від 18.11.14, ДП-00028183 від 19.11.14, ДП-00028184 від 19.11.14, ДП-00028185 від 19.11.14, ДП-00029086 від 28.11.14, ДП-00029092 від 28.11.14, КИ-00167804 від 28.11.14, КИ-00167805 від 28.11.14, КИ-00167806 від 28.11.14.

Ухвалою суду від 12.05.2015 було зобов'язано позивача надати письмові пояснення щодо невключення вищезазначених товарних накладних до суми позовних вимог, а не їх копії.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору, позивач у період з 18.11.2014 по 09.12.2014 поставив, а відповідач прийняв, на підставі довіреностей, копії яких містяться у матеріалах справи (том 1 арк. с. 35-79), товар на загальну суму 1023509, 72 грн., що підтверджується товарними накладними, підписаними обома сторонами (том 1 арк. с. 85-200, том 2 арк. с. 1-201, том. 3 арк. с. 1-171).

Відповідач здійснив часткове повернення товару на суму 937, 26 грн., що підтверджується накладними на повернення, підписаними обома сторонами (том 3, арк. с. 172-176).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 1022572, 46 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт отримання товару за представленими накладними та не надано доказів повної оплати або повернення переданого товару на суму 1022572, 46 грн., а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає частковому задоволенню у сумі 1022572, 46 грн.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 299826, 20 грн., господарський суд зазначає наступне.

Згідно з п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 1 Роз'яснення Вищого господарського суду України «Про судове рішення» № 6 від 23.03.2012 року, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Крім того, статтею 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи те, що позивач без поважних причин не надав суду витребувані ухвалою суду від 12.05.2015 документи, які необхідні для об'єктивного та повного з'ясування всіх обставин справи і прийняття обґрунтованого та законного рішення, а також, беручи до уваги, що встановлений ст. 69 ГПК України строк вирішення спору у справі закінчується 02.06.2015 та відсутність клопотань сторін про продовження визначеного законом строку розгляду справи, суд вважає за необхідне залишити позов в частині стягнення заборгованості у сумі 299826, 20 грн. без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача на користь пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 20451, 45 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, п. 5 ст. 81, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Амстор» (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 27; ідентифікаційний код 32516492) на користь Дочірнього підприємства "Лакталіс-Україна" (03062, м. Київ, вул. Естонська, буд. 120; ідентифікаційний код 25593656) основний борг у сумі 1022572, 46 грн. та 20451, 45 грн. 447, 97 грн. витрат по сплаті судового збору.

Позов в частині стягнення заборгованості у сумі 299826, 20 грн. залишити без розгляду.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 08.06.2015

Суддя В.І. Ярошенко