КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Справа№ 910/23067/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

За розглядом апеляційної скарги першого заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2014р. у справі № 910/23067/13 (склад суду: головуюча суддя Ващенко Т.М., судді Літвінова М.Є., Трофименко Т.Ю.)

За позовом: Першого заступника прокурора міста Києва в інтересах держави

в особі Київської міської ради

до 1. Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого

органу Київської міської ради (Київської міської державної

адміністрації)

2. Комунального підприємства «Київський метрополітен»

3. фізичної особи-підприємця Суліми Тетяни Георгіївни

про визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Самелюк К.О. (довіреність № 225-КР-667 від 13.03.2015р.);

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: Гайдай Т.В. (довіреність № 155-Н від 31.10.2014р.);

від відповідача-3: Юрчик М.В. (довіреність від 15.07.2013р.);

від прокуратури (скаржник): Вакулюк Д.С. старший прокурор відділу, посвідчення № 018332 від 16.07.2013р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2014р. відмовлено у задоволенні позову Першого заступника прокурора міста Києва за вимогами:

- визнати недійсним договір № 914 від 03.12.2012р. про передачу в оренду майна територіальної громади м. Києва, що знаходиться за адресою: станція метро «Харківська» (вестибюль № 1), загальною площею 13,4 кв.м.;

- зобов'язати фізичну особу-підприємця Суліму Тетяну Гергіївну повернути майно територіальної громади міста Києва, що знаходиться за адресою: станція метро «Харківська» (вестибюль № 1) площею 13,4 кв.м. Комунальному підприємству «Київський метрополітен».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2015р. прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження за скаргою першого заступника прокурора міста Києва, у якій прокурор просив скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 09.12.2014р. у справі № 910/23067/13, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Першого заступника прокурора м. Києва в інтересах держави в особі Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), КП «Київський метрополітен» до ФОП Суліма Т.Г. про визнання недійсним договору та зобов'язання вчинити дії.

Склад суду по розгляду апеляційної скарги у справі змінювався, апеляційну скаргу прийнято до провадження ухвалою від 27.05.2015р., за якою розгляд скарги ухвалено здійснювати в судовому засіданні 27.05.2015р., про яке сторони повідомлені належним чином ухвалою від 09.04.2015р..

Прийняте у справі судове рішення прокурор вважає незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 291 Господарського кодексу України, ст. 10 Закону України «Про пожежну безпеку», ст. ст. 10, 24, 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», без надання правової оцінки умов укладеного договору оренди, наявних у справі доказів в сукупності.

Згідно доводів апеляційної скарги договір № 913 від 03.12.2012р. про передачу в оренду майна територіальної громади міста Києва укладений всупереч вимог чинного законодавства України, а саме норм Закону України «Про транспорт», Закону України «Про пожежну безпеку» та положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна», норм Закону України «Про приватизацію державного майна», Закону України «Про міський електричний транспорт», Правил пожежної безпеки в метрополітенах, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 335 від 20.06.2012р., ДБН В.2.3-7-2010 «Споруди транспорту. Метрополітени», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України № 533 від 22.12.2010р..

Від фізичної особи-підприємця Суліми Тетяни Георгіївни (відповідача-3) до справи отримано відзив на апеляційну скаргу (зареєстрований за вхідним суду № 09-11/2325/15 від 10.02.2015р.), у якому відзначено про необґрунтованість доводів апелянта, про законність винесеного судового рішення при вірному встановленні всіх обставин справи.

Комунальне підприємство «Київський метрополітен» у відзиві на апеляційну скаргу посилаючись на встановлені під час розгляду справи обставини, просило відмовити в задоволенні апеляційної скарги першого заступника прокурора м. Києва, залишити без змін рішення Господарського суду м. Києва від 09.12.2014р. № 910/23067/13.

За розглядом матеріалів справи, при дослідженні наявних доказів, враховуючи доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, судом відзначається про відсутність підстав для скасування судового рішення при врахуванні наступного.

Матеріалами справи підтверджено, не заперечується сторонами та встановлено під час розгляду справи судом першої інстанції, що 03.12.2012р. між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як орендодавцем, фізичною особою-підприємцем Сулімою Тетяною Георгіївною, як орендарем та Комунальним підприємством «Київський метрополітен», як підприємством-отримувачем коштів укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 914.

Згідно п. 1.1 договору, орендодавець на підставі протоколів постійної комісії Київради з питань власності від 10.07.2012 № 123 та від 22.10.2012 № 132 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря (об'єкт оренди), що знаходиться за адресою: станція метро «Харківська» (вестибюль № 1), Б/Н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Відносини, що виникли між сторонами у зв'язку з укладенням та виконанням договору оренди № 914 від 03.12.2012р. регулюються параграфом 5 глави 30 Господарського кодексу України та главою 58 Цивільного кодексу України, а також нормами спеціального Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України…

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Згідно положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, третьої, п'ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Доводи прокурора про недійсність укладеного відповідачами 03.12.2012р. договору оренди через порушення вимог встановлених Правилами пожежної безпеки в метрополітенах, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України за № 335 від 20.06.2012р., ДБН В.2.3-7-2010 «Споруди транспорту. Метрополітени», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22.12.2010р. № 533, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування судового рішення з підстав зазначених в апеляційній скарзі з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про транспорт» нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов'язковими для власників транспорту і громадян, які користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.

У п. 2.19 Правил пожежної безпеки в метрополітенах, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 20.06.2012р. зазначено, що в метрополітені забороняється розміщувати об'єкти комерційного, торговельного та соціально-побутового призначення на платформах та балконах станцій і в переходах пересадочних вузлів, у підземних і надземних вестибюлях (за винятком автоматів із продажу газет, банкоматів, платіжних терміналів, таксофонів за умови, що вони розміщені поза межами шляхів евакуації), на поверхні землі в межах півкола радіусом 20 м від площини дверей у напрямку евакуації з центром у середині дверної групи, яка включає всі двері з написом «Вхід» та «Вихід» (на виходах із підземних переходів, які не мають дверей, відлік слід виконувати від центра площини краю останньої сходинки; розміщення об'єктів комерційного, торговельного та соціально-побутового призначення у підвуличних підземних переходах, суміщених із входами (виходами) на станції метрополітену, дозволяється за умови їх розміщення за межами евакуаційного проходу).

Питання щодо розміщення об'єктів торгівлі (оренди нежилих приміщень) у вестибюлях і переходах на станціях метрополітену, зокрема після прийняття та набрання чинності Правилами пожежної безпеки в метрополітенах, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України за № 335 від 20.06.2012р. було предметом обговорення усіх зацікавлених сторін, в тому числі представників громадськості, органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, КП «Київський метрополітен» тощо, відповідні круглі столи з метою вирішення проблемних питань, зокрема у відношенні скарг підприємців на звернення контролюючих органів проводяться і на даний час, інформація щодо зазначеного розповсюджена засобами масової інформації та наявна в мережі Інтернет.

16.04.2013р. Комісією з питань власності (VI скликання) Київської міської ради у листі за вих. № 08/283-483 повідомлено про ухвалення рішення, яким дозволено КП «Київський метрополітен» укладати (продовжувати) договори оренди на підставі яких розміщені на території КП «Київський метрополітен» об'єкти комерційного, торгівельного та соціально-побутового призначення, які були запроектовані і збудовані та введені в експлуатацію відповідно до проектної документації, що пройшла перевірку, з отриманням відповідних дозвільних документів з врахуванням вимог діючих, на момент введення в експлуатацію, правил пожежної безпеки в метрополітенах до проведення реконструкції, технічного переоснащення існуючих ліній, окремих споруд та пристроїв метрополітену (аркуш справи 56 том 1).

В свою чергу, Державною інспекцією техногенної безпеки України (надалі - Дежртехногенбезпеки України) листом від 12.02.2013р. № 26/3/760 надано роз'яснення щодо функціонування діючих об'єктів комерційного, торгівельного та соціально-побутового призначення на станціях Київського метрополітену, які були запроектовані, збудовані та введені в експлуатацію до 01.01.2004р..

У вказаних роз'ясненнях зазначено, що враховуючи вимоги чинних нормативно-правових актів (державних будівельних норм, правил тощо) та роз'яснення Держбуду України (лист № 5/3-892 від 24.05.2004р.), Держтехногенбезпеки України вважає можливим функціонування об'єктів комерційного, торгівельного та соціально-побутового призначення на станціях Київського метрополітену, які були запроектовані і збудовані відповідно до проектної документації, що пройшла перевірку та введена в експлуатацію до 01.01.2004р. з отриманням відповідних дозвільних документів до проведення реконструкції, технічного переоснащення існуючих ліній, окремих споруд та пристроїв метрополітену (аркуш справи 62-63 том 1).

Відповідно до п. 1.1 ДБН В.2.3-7-2010 Споруди транспорту. Метрополітени, ці будівельні норми встановлюють вимоги до проектування та будівництва нових, реконструкції та технічного переоснащення існуючих ліній, окремих споруд та пристроїв метрополітену (аркуш справи 138-140).

Структурним підрозділом «Служба воєнізованої охорони» проведено розрахунки пропускної спроможності вестибюлів станцій та прилеглих підземних переходів при евакуації пасажирів зі станцій метрополітену максимальний розмір 15-ти хвилинного пасажиропотоку в підземному переході станції метро «Харківська-1» становить 1121 чол., розрахункова ширина шляху евакуації становить 1,97 м за наявної 3,4 м, виходи зі станції через підземні переходи роззосереджені.

Проведені розрахунки були здійснені на підставі п.п. 6.3, 6.5 ДБН В.2.3.-7-2010 «Споруди транспорту. Метрополітени» (супровідний за вих. № 780-30 від 30.08.2012р., аркуш справи 57-61; 141-142 том 1).

Такими, що обґрунтовані належною оцінкою доказів наявних у справі є висновки суду першої інстанції про те, що спірний об'єкт оренди було введено в експлуатацію у відповідності до діючих на час введення в експлуатацію норм та правил, а також з оформленням відповідної дозвільної документації.

Твердження прокурора з посиланням на лист ДП «ПІ Укрметротунельпроект» від 28.11.2013р. № К-16/889 про укладення договору оренди, на підставі неіснуючої технічної документації є необґрунтованими, спростовуються представленими до матеріалів справи дозвільними документами, зокрема:

- у листі за вих. № 11/517 від 13.06.2012р. Відділу з організації пожежної охорони в Київському метрополітені при Головному управлінні Держтехногенбезпеки України в місті Києві зазначено, що відділ не заперечує проти укладання договору оренди з КП «Київський метрополітен» відносно нерухомого майна ФОП Суліма Т.Г. загальною площею 13, 4 кв. м., відповідно до проектної документації розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроет» в частині визначення обов'язків сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованих приміщень (аркуш справи 47 том 1);

- дозвіл Відділу з організації пожежної охорони в Київському метрополітені при Головному управлінні Держтехногенбезпеки України в місті Києві №14 від 13.02.2012р. наданий на початок роботи торгівельного приміщення малої архітектурної форми ФОП Суліма Т.Г. за адресою: підвуличний підземний перехід суміщений з входом (виходом) на станції метро «Харківська» (аркуш справи 48 том 1).

При цьому, судом враховуються посилання прокурора в апеляційній скарзі на відповідну постанову Вищого господарського суду України від 09.09.2014р. та твердження про те, що оспорюваний в межах заявленого позову договір є новим договором, а не продовженим будь-якого іншого договору, однак в даному випадку, рішення суду у даній справі не містить висновку про продовження договору оренди, а також у рішенні суду не вказується, що на вказаний договір не поширюється дія Правил пожежної безпеки в метрополітенах, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 335 від 20.06.2012р..

В даному випадку, має місце продовження орендних відносин сторін, зокрема шляхом укладення договору оренди 03.12.2012р., зазначення про здійснення орендного користування спірним об'єктом з 2002р. мало місце при дослідженні обставин введення його (об'єкту) в експлуатацію у відповідності з діючими на той час нормами і правилами пожежної безпеки.

Так, в силу положень Угоди № 1 від 03.12.2012р. про внесення змін до договору оренди від 19.07.2010р. 86-Упр(Ор)-10 (аркуш справи 24), що укладена між:

- Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як орендодавцем,

- фізичною особою-підприємцем Сулімою Тетяною Георгіївною, як орендарем;

- та Комунальним підприємством «Київський метрополітен», як підприємством, яке було орендодавцем по договору оренди від 19.07.2010р. 86-Упр(Ор)-10

1. підприємство (КП «Київський метрополітен») за згодою орендаря передає, а Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) приймає на себе права та обов'язки орендодавця по договору оренди від 19.07.2010 року 86-Упр(Ор)-10;

2. з метою приведення договору у відповідність до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» сторони дійшли згоди викласти договір в новій редакції та присвоїти йому новий номер, відповідно до реєстру договорів оренди Головного управління комунальної власності.

Рішенням Київської міської ради від 15.03.2012р. № 198/7535 «Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» (п. 2.13) Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), перейменовано в Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 29.12.2012р. № 2383 затверджено «Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», за яким Департамент відповідно до визначених галузевих повноважень виконує визначені завдання, зокрема, у сфері оренди майна (п. 5.4):

- здійснює повноваження орендодавця майна комунальної власності територіальної громади міста Києва у порядку, встановленому Київською міською радою.

Орендодавцем по договору оренди № 86-Упр(Ор)-10 від 19.07.2010р. було Комунальне підприємство «Київський метрополітен», а згідно порядку визначеного п. 12.3 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011р. № 34/6250 передбачено, що зміна істотних умов договору оренди здійснюється за згодою орендодавця та орендаря з обов'язковим попереднім погодженням таких змін Головним управлінням.

При внесенні змін до договору оренди, що укладений з КП «Київський метрополітен», отримавши повноваження орендодавця такого майна, Департамент комунальної власності м. Києва має прийняти на себе права та обов'язки за відповідним договором, оскільки інше (зміна орендодавця в силу прийняття відповідного нормативно-правового акту) не передбачене договором, що відповідно мало місце між сторонами при укладенні угоди № 1 від 03.12.2012р. про внесення змін до договору оренди від 19.07.2010р. 86-Упр(Ор)-10, та укладенні договору оренди № 914 від 03.12.2012р. за процедурою передбаченою Положенням про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22.09.2011р. № 34/6250.

Наведені обставини підтверджують, що фізичною особою Сулімою Т.Г. здійснювалось орендне користування нерухомим майном (частиною переходу), яке знаходиться за адресою: станція метро «Харківська» (вестибюль №1) на підставі договорів оренди укладених у відповідності до порядку, який діяв на час їх укладення. Спірний об'єкт знаходився у користуванні відповідача-3 з 2002 року.

Відповідно до акту про введення в експлуатацію системи кіосків розташованої на станції метро «Харківська», нерухоме майно (частина переходу) визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками), загальною площею 13,4,1 кв. м. та зазначена в викопіюванні зі схем тимчасового розташування МАФ - комісією було введено в експлуатацію 22.04.2002р., крім того в акті було зазначено, що кіоски збудовані згідно проектної документації, відповідають всім вимогам СЕС та протипожежної безпеки.

Робочий проект «Временное ограждение площадей с использованием сборно-разборных конструкций для представления сервисных услуг населению в переходе у вестибюля № 1 ст. «Харьковская» виконаний ДП «ПІ Укрметротунельпроект» у 2002 році було спроектовано з урахуванням максимальних пасажиропотоків в підвуличному підземному переході вестибюлю № 1 ст. м. «Харківська», і такий залучений до матеріалів справи, відповідно лист від 28.11.2013р. № К-16/889 на який посилається прокурор, свідчить лише про знищення інститутом технічної документації щодо раніше спроектованих малих архітектурних форм на станціях метро, однак не підтверджує незаконність розміщення нерухомого майна щодо оренди якого укладено договір 03.12.2012р..

Доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі спростовані документами наявними в матеріалах справи, а договір оренди 03.12.2012р. укладено сторонами з урахуванням вимог діючого законодавства та отриманих дозвільних документів по об'єкту, зокрема як зазначено у п. 1.1 договору, його укладено на підставі протоколів постійної комісії Київради з питань власності від 10.07.2012 № 123 та від 22.10.2012 № 132, тобто, після надання відповідних позитивних висновків, що стосуються пожежної безпеки.

Вимоги до Комунального підприємства «Київський метрополітен» про знесення тимчасової конструкції (кіоску), що знаходиться за адресою: станція метро «Харківська» (вестибюль № 1) площею 13, 4 кв.м., є похідними від вимог про визнання недійсним договору про передачу в оренду майна територіальної громади м. Києва № 914 від 03.12.2012р., а тому обґрунтовано судом першої інстанції залишені без задоволення.

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги першого заступника прокурора міста Києва та скасування рішення Господарського суду м. Києва від 09.12.2014 року.

При здійсненні розподілу судових витрат, судом враховується п. 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», згідно з яким:

- приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу першого заступника прокурора міста Києва залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2014р. у справі № 910/23067/13 - без змін.

2. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик 36, ідент. код 22883141) в доход Державного бюджету України (рахунок 2001 одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, банк одержувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, , МФО 820019, код платежу 22030001) 1 218 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Матеріали справи № 910/23067/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Р.І. Самсін

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала