РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015Справа №910/8543/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислове управління «Шебелинкагазвидобування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз»

про стягнення 166 202,84 грн.

Суддя Комарова О.С.

Представники сторін:

Від позивача: Хлопузян Р.Д. (представник за довіреністю);

Від відповідача: Ярмоленко Є.П. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 02 червня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування», 06 квітня2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 2-01-3216-3 від 25.03.2015 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», про стягнення грошових коштів в розмірі 166 202,84 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» умов додаткової угоди №1 від 01.04.2013 року до договору №2/3-ПМ від 01.04.2013 року в частині своєчасної оплати вартості наданих послуг по видобутку, збору, підготовці, обліку та транспортуванню вуглеводневої сировини (природного газу, газового конденсату) Замовника та послуг подачі інгібітору гідратоутворення (метанолу) на гирло свердловин та установку низькотемпературної сепарації, де проходить підготовка газу Замовника.

Ухвалою суду від 08.04.2015 року (суддя Комарова О.С.) порушено провадження у справі № 910/8543/15-г та призначено розгляд справи на 21.04.2015 року.

Через відділ діловодства суду 20.04.2015 р. від позивача надійшли документи, які було залучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 21.04.2015 р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині невірно розрахованих пені та 3% річних, зменшити розмір пені до 8000 грн. Окрім того, представник відповідач, шляхом подання клопотання, просив застосувати строк позовної давності в один рік до суми пені та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року розгляд справи відкладено, у зв'язку з необхідністю ознайомлення судом з поданими сторонами документами, на 12.05.2015 року.

В судовому засіданні 12.05.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав та надав письмові пояснення по суті спору, які були долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 12.05.2015 року представник відповідача надав клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи, а також клопотання, яким просив не застосовувати строк позовної давності до пені, 3% річних, інфляційних втрат та не брати до уваги попереднє клопотання про застосування позовної давності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2015 року судом, за клопотанням представників сторін, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, розгляд справи відкладено до 02.06.2015р.

В судовому засіданні 02.06.2015 року представником відповідача подано заяву про надання письмових доказів, яку залучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 02.06.2015 року представник позивача надав додаткові документи та заяву, якою підтвердив суму заборгованості відповідача перед позивачем, станом на дату винесення рішення в сумі, зазначеній в позовній заяві.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз», як оператором спільної діяльності за договором №3 від 10.06.2002р. (замовник), було укладено договір №2/3-ПМ про надання послуг по подачі інгібітору гідратоутворення, відповідно до п.1.1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується за плату надавати послуги по подачі інгібітору гідратоутворення (надалі - інгібітор або метанол), який належить виконавцю, на гирло свердловин та установку низькотемпературної сепарації (надалі - НТС), котра належить виконавцю, де проходить підготовка газу замовника для забезпечення безгідратного режиму роботи та підготовки газу згідно вимог нормативних документів.

В розумінні п. 2 Договору виконавець зобов'язується якісно надавати послуги по подачі інгібітору на гирло свердловин та установки НТС для підготовки природного газу замовника. Замовник зобов'язується своєчасно проводити оплату послуг виконавця згідно п. 3.1 та 4.2 Договору та виконувати інші обов'язки, передбачені Договором.

За приписами п. 3.1 Договору вартість послуг складається з вартості послуг по подачі інгібітору за ціною 171,85 грн. (сто сімдесят одна грн. вісімдесят п'ять коп.), в тому числі ПДВ 20 % 28,64 грн. (двадцять вісім грн. шістдесят чотири коп.) за одну тонну інгібітору, згідно Додатку №2 - Калькуляція вартості послуг по подачі інгібітору гідратоутворення на гирло свердловин та установку НТС, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору виконавець зобов'язаний скласти, підписати та направити для підписання замовнику не пізніше п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним два примірники Акту використання інгібітору, в якому, згідно п. 1.2 Договору, вказується обсяг інгібітору, використаного виконавцем для підготовки газу замовника, протягом звітного місяця. На підставі акту використання інгібітору виконавець зобов'язаний скласти, підписати та направити для підписання замовнику не пізніше п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним, два примірники акту наданих послуг. Замовник протягом трьох робочих днів з дати отримання відповідного Акту підписує його або направляє виконавцю мотивовану відмову від підписання. У разі, якщо замовник не підписує відповідний Акт та не направляє мотивовану відмову від підписання такого Акту у зазначений в цьому пункті триденний строк, відповідний акт, підписаний лише виконавцем, вважається підписаним належним чином.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що замовник зобов'язується щомісячно, до 15 числа звітного місяця, провести попередню оплату на підставі рахунку-фактури, отриманого від виконавця, в розмірі 100 відсотків від вартості фактично наданих послуг за попередній місяць та вартості інгібітору виконавця. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги, з урахуванням перерахованої виконавцю попередньої оплати, проводиться замовником до 15 числа місяця, наступного за звітним, на підставі рахунку-фактури, наданого виконавцем замовнику, та після підписання сторонами Акту наданих послуг. Розмір попередньої оплати за перший місяць надання послуг визначається виконавцем розрахунковим методом та погоджується з замовником.

Відповідно до п. 4.3. Договору оплата здійснюється шляхом банківського перерахування відповідної грошової суми на поточний рахунок Виконавця. Днем оплати вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. Оплата послуг здійснюється в національній валюті України.

Позивач зазначає, що свої зобов'язання за Договором №2/3-ПМ виконував належним чином, що підтверджується Актами приймання-передачі наданих послуг за березень 2014 року від 31.03.2014р., за квітень 2014 року від 30.04.2014р., за серпень 2014 року від 31.08.2014р., за вересень 2014 року від 30.09.2014р., за грудень 2014 року від 31.12.2014р., підписаними сторонами Договору. Вартість наданих виконавцем у березні 2014 року послуг склала 386 946,41 грн., у квітні 2014 року - 401 031.26 грн., у серпні 2014 року - 589 194,04 грн., у вересні 2014 року - 683 026,22 грн., у грудні 2014 року - 1 110 823,14 грн.

В той же час, замовник свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, розрахунок за отримані у березні, квітні, серпні, вересні та грудні 2014 року послуги з подачі інгібітору гідратоутворення здійснив з порушенням встановлених Договором строків.

Представник відповідача надав відзив, в якому проти позову заперечив з тих підстав, що на його думку, належним відповідачем має бути Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» як оператор спільної діяльності за договором № 3 від 10.06.2002р., який здійснює поточне керівництво та вчиняє інші дії, передбачені законодавством. Окрім того, представник відповідач, шляхом подання клопотання, просив застосувати строк позовної давності в один рік до суми пені та 3% річних. В подальшому представник відповідача просив не брати до уваги вказане клопотання.

Посилання відповідача у відзиві як на підставу відмови у позові на те, що він під час виконання договору діяв саме як оператор від імені спільної діяльності по договору про спільну діяльність № 3 від 10.06.2002р., судом визнається безпідставним.

Водночас, відповідач вказав, що він не міг реалізувати видобутий природний газ та оплатити послуги позивача, у зв'язку з тим, що Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не включила природний газ видобутий спільною діяльністю за договором, оператором якого є відповідач, до планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу природного газу, а відтак останній не міг реалізувати видобутий газ та оплатити послуги позивача, а також мав сплатити податковий борг та заробітну плату працівникам, що і призвело до відсутності коштів для розрахунку з позивачем.

Відповідно до вищевикладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову в частині стягнення невірно розрахованої суми пені та 3% річних та частково визнав позов в частині пені на суму 8 000,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч.1 ст.665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як випливає з аналізу матеріалів справи, виконавець свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками-фактурами №№ СД/154 від 31.03.2014р. на оплату послуг за березень 2014 року у сумі 386 946,41 грн.; СД/212 від 30.04.2014р. на оплату послуг за квітень 2014 року у сумі 401 031,26 грн.; СД/408 від 31.08.2014р. на оплату послуг за серпень 2014 року у сумі 589 194,04 грн.; СД/448 від 30.09.2014р. на оплату послуг за вересень 2014 року у сумі 683 026,22 грн.; СД/617 від 31.12.2014р. на оплату послуг за грудень 2014 року у сумі 169 500,39 грн. та актами приймання-передачі наданих послуг за Актом приймання-передачі наданих послуг за березень 2014 року від 31.03.2014р., Актом приймання-передачі наданих послуг за квітень 2014 року від 30.04.2014р., Актом приймання-передачі наданих послуг за серпень 2014 року від 31.08.2014р., Актом приймання-передачі наданих послуг за вересень 2014 року від 30.09.2014р. та Актом приймання-передачі наданих послуг за грудень 2014 року від 31.12.2014р., підписаними обома сторонами без будь-яких зауважень та заперечень. Вартість наданих виконавцем у березні 2014 року послуг склала 386 946,41 грн., у квітні 2014 року - 401 031.26 грн., у серпні 2014 року - 589 194,04 грн., у вересні 2014 року - 683 026,22 грн., у грудні 2014 року - 1 110 823,14 грн.

Як вже зазначалось у п.4.1 Договору виконавець зобов'язаний скласти, підписати та направити для підписання замовнику не пізніше п'ятого робочого дня місяця, наступного за звітним, два примірники Акту використання інгібітору. Зазначені акти є підставою для остаточних розрахунків за послуги, надані протягом звітного місяця.

Таким чином, підписання відповідачем актів здачі-приймання послуг, які є первинними документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема, ст.9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року, та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отримані послуги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України № 922/2981/13 від 10.07.2014р.

Тобто, за умовами укладеного правочину сторонами було погоджено, що строк оплати настає саме з моменту підписання актів здачі-приймання послуг, складених та підписаних належним чином.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» зобов'язань в частині проведення своєчасної оплати у повному обсязі не виконало.

Як зазначає позивач, у встановлені Договором строки відповідачем грошові кошти було сплачено лише частково, зобов'язання за отримані за березень, квітень, серпень, вересень та грудень 2014 р. послуги було виконано з порушенням встановлених договором строків.

Факт прострочення виконання зобов'язання з оплати наданих Позивачем послуг Відповідачем не заперечується.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 ЦК України).

Нормами ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.п. 6.1, 6.3 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання своїх обов'язків відповідно до чинного законодавства України та цього Договору. За порушення строків оплати Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожну добу затримки оплати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки Відповідачем всупереч п.4.2 Договору не було здійснено у визначений строк (до 15-го числа місяця наступного за звітним, на підставі рахунку-фактури, наданого виконавцем замовнику, та після підписання сторонами актів наданих послуг) оплату наданих послуг, а тому Відповідачем було порушено умови Договору, а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України щодо своєчасного та повного виконання зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи факт прострочення відповідачем оплати вартості отриманого за Договором товару, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з покупця на користь продавця в межах 182 днів прострочення суми пені в розмірі 78 607,04 грн. за порушення терміну оплати продукції. Періоди нарахування пені та її розрахунок наведені нижче.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
386946.4115.04.2014 - 16.07.2014939.5000 %0.052 %*18732.45
386946.4117.07.2014 - 09.09.20145512.5000 %0.068 %*14576.75

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
401031.2615.05.2014 - 16.07.2014639.5000 %0.052 %*13151.63
401031.2617.07.2014 - 09.09.20145512.5000 %0.068 %*15107.34

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
589194.0416.09.2014 - 20.10.20143512.5000 %0.068 %*14124.51
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
683026.2215.10.2014 - 20.10.2014612.5000 %0.068 %*2806.96
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
169500.3915.01.2015 - 19.01.2015514.0000 %0.077 %*650.14

Як встановлено судом, відповідачем у відзиві на позовну заяву підтверджено наявність заборгованості зі сплати пені в такому ж розмірі (78 607,04 грн.).

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. визначено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

У п.4.1 вказаної вище Постанови Пленуму Вищого господарського суду України зазначено, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за Договором щодо оплати товару, в межах заявленого періоду нарахування стягненню з замовника, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, на користь виконавця підлягає 10 633,08 грн. 3% річних. Періоди нарахування 3% річних та їх розрахунок наведені нижче. Окрім того, судом було встановлено, що інфляційні втрати позивач арифметично розрахував правильно, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 75 750,73 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
386946.4115.04.2014 - 09.09.20141483 %4706.96
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
401031.2615.05.2014 - 09.09.20141183 %3889.45
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
589194.0416.09.2014 - 20.10.2014353 %1694.94
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
683026.2215.10.2014 - 20.10.201463 %336.83
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
169500.3915.01.2015 - 19.01.201553 %69.66

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача у справі підлягають частковому задоволенню в розмірі 164 990,85 грн., з них пені - 78 607,04 грн., індексу інфляції - 75 750,73 грн. та 3% річних - 10 633,08 грн.

Господарський суд, враховуючи загальну суму ціни позову в розмірі 166 202,84 грн., дійшов висновку, що судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 3 299,82 грн., відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 13-19, ідентифікаційний код 30162340) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідентифікаційний код 30019775) в особі філії Газопромислового управління «Шебелинкагазвидобування» (64250, Харківська область, Балаклійський район, смт.Червоний Донець, вул. Жовтнева, 9, ідентифікаційний код 00153146), пені - 78 607,04 грн. (сімдесят вісім тисяч шістсот сім гривень 04 копійки), індексу інфляції - 75 750,73 грн. (сімдесят п'ять тисяч сімсот п'ятдесят гривень 73 копійки), 3% річних - 10 633,08 грн. (десять тисяч шістсот тридцять три гривні 08 копійок) та судові витрати - 3 299,82 грн. (три тисячі двісті дев'яносто дев'ять гривень 82 копійки). Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 08.06.2015 року.

Суддя О.С. Комарова