ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015 р. Справа№ 914/1021/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь-Захід», с.Волиця-Лобачівська, Горохівський район, Волинська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» , с. Павлів, Радехівський район, Львівська область

про зобов'язання виконати обов'язки за договором №28ЦБ/14 від 22 січня 2014року.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: Величко С.О. - договір про надання правової допомоги від 12 березня 2015 року;

Від відповідача: Сміхура В. Р. - довіреність від 04.01.2015р.

На розгляд господарського суду Львівської області Товариством з обмеженою відповідальністю «Волинь-Захід»подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Радехівський цукор» про виконання зобов'язань за договором №28ЦБ/14 від 22 січня 2014року.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 01.04.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 20.04.2015р. Рух справи відображено в ухвалах суду.

У судовому засіданні 08.06.2015 року сторонам оголошено та роз'яснимо їх процесуальні права в порядку ст..ст.20, 22 ГПК України. Відводів не заявлено. Представник позивача надав усні пояснення у справі, підтримав позов, просив суд зобов'язати ТзОВ «Радехівський цукор» виконати свої зобов'язання за договором купівлі - продажу та переробки на давальницьких умовах цукрових буряків уражаю 2014 року для виробництва цукру квоти «А» №28ЦБ/14 від 22.01.2014 року, а саме: прийняти на переробку від ТзОВ «Волинь - Захід» 6 675,19 т цукрових буряків.

Представник відповідача заперечив проти позову, надав суду відповідні заперечення від 08.06.2015р., просить суду відмовити у задоволенні позову з підстав його неогрунтованості.

З метою з'ясування дійсних обставин справи, ухвалою суду від 05.05.2015р. в порядку ст. 30 ГПК України викликано в судове засідання для дачі пояснень керівника ТзОВ «Волинь-Захід» - Рибінського С.В. та керівника ТзОВ «Радехів цукор» Сікорського В.П.

В судове засідання 27.05.2015р. з'явився керівник позивача Рибінський С.В., надав пояснення по справі. Позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити повністю.

Також представником позивача подано клопотання про продовження строку розгляду справи , в порядку ст. 69 ГПК України, яке судом задоволено.

В судове засідання 08.06.2015р. з'явився керівник відповідача Сікорський В.П., надав пояснення по справі, у позові просить суд відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази, судом встановлено таке.

Між позивачем та відповідачем укладено договір №29ЦБ/14 від 22 січня 2014 року купівлі - продажу та переробки на давальницьких умовах цукрових буряків уражаю 2014 року для виробництва цукру квоти «А».

Предметом договору є вирощування цукрових буряків Товаровиробником (позивачем), їх поставка Замовнику (відповідачу) на умовах купівлі - продажу та/або переробки цукрових буряків на давальницьких умовах з подальшим виробництвом цукру та реалізації його на внутрішньому ринку (п.2.1.).

Згідно з п.3.1.1. договору Товаровиробник зобов»язаний посіяти, обробити, викопати та завантажити на транспортні засоби перевізника та/або власний транспорт цукрові буряки з площі 180 гектарів в кількості орієнтовано 5 400 тонн з метою подальшої поставки їх Замовнику на умовах купівлі - продажу та/або переробки цукрових буряків на давальницьких умовах відповідно до досягнутих домовленостей між сторонами на початок виробничого сезону цукроваріння 2014 - 2015 років. Цукрові буряки повинні відповідати вимогам діючого стандарту ДСТУ 4327:2004 «Коренеплоди цукрових буряків для промислового переробляння. Технічні умови».

Відповідно до п.3.1.3. сторони визначають строки відвантаження цукрових буряків із площ Товаровиробника на умовах цього договору , про що складають графік відвантаження та вивезення цукрових буряків.

Згідно з п.3.1.3.1. договору чіткий графік відвантаження та вивезення цукрових буряків сторони погоджують у додатку до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1.4. договору передбачено, що погоджений сторонами графік є обов'язковим для виконання для Товаровиробника в частині копки, відвантаження та перевезення (за наявності власного транспорту) та для Замовника в частині організації перевезення цукрових буряків, поданих до відвантаження з місця розташування кагатів до місця призначення: призаводський бурякопункт Замовника.

Судом встановлено, що такий графік сторонами погоджений і складений не був.

Відповідно до п.3.2.1. договору Замовник зобов'язаний забезпечити своєчасне приймання та розвантаження цукрових буряків, поставлених Товаровиробником на умовах цього договору на приймальний бурякопункт Замовника.

Позивач просить зобов'язати ТзОВ «Радехівський цукор» виконати свої зобов'язання за договором купівлі - продажу та переробки на давальницьких умовах цукрових буряків уражаю 2014 року для виробництва цукру квоти «А» №28ЦБ/14 від 22.01.2014 року, а саме: прийняти на переробку від ТзОВ «Волинь - Захід» 6 675,19 т цукрових буряків. При цьому надає суду копію витягу статзвітності про підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 01 грудня 2014 року; акт від 19 лютого 2015 року, підписаний представниками позивача щодо вирощення цукрових буряків та Акт виконаних робіт №Р00000217 та прийому - передачі сировини й готової продукції за період 01.01.2015 року - 31.01.2015 року до договору, яким підтверджується факт передачі 124. 810 т цукрових буряків.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Умовами договору №29ЦБ/14 від 22 січня 2014 року купівлі - продажу та переробки на давальницьких умовах цукрових буряків уражаю 2014 року для виробництва цукру квоти «А» встановлено, як зазначено вище, коло обов'язків сторін. Позивач у позовній заяві вказує на те, що відповідач «в прийомці на переробку решти 6 675,19т цукрових буряків безпідставно відмовив, тим самим не виконавши своїх зобов'язань за договором».

Однак позивач в обґрунтування своєї правової позиції не надає суду жодних доказів такої відмови відповідача у прийнятті цукрових буряків.

При цьому у судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що на виконання п.3.1.3., п.3.1.3.1. договору сторони не визначили строки відвантаження цукрових буряків із площ Товаровиробника на умовах цього договору, про що повинні були скласти графік відвантаження та вивезення цукрових буряків, вони не погодили чіткий графік відвантаження та вивезення цукрових буряків, який повинен бути додатком до договору і невід'ємною частиною цього договору. А згідно п.3.1.4. договору погоджений сторонами графік є обов'язковим для виконання для Товаровиробника в частині копки, відвантаження та перевезення (за наявності власного транспорту) та для Замовника в частині організації перевезення цукрових буряків, поданих до відвантаження з місця розташування кагатів до місця призначення: призаводський бурякопункт Замовника.

Також слід зазначити, що умовами договору встановлено орієнтовану кількість тонн цукрових буряків - 5 400т, що надається відповідачу для переробки.

Відповідно до п.3.2.1. договору Замовник зобов'язаний забезпечити своєчасне приймання та розвантаження цукрових буряків, поставлених Товаровиробником (позивачем) на умовах цього договору на приймальний бурякопункт Замовника. Позивачем не надано суду доказів поставки цукрових буряків Замовнику. Також він не довів належними та допустимими доказами обов»язок відповідача самостійно здійснити вивіз цукрових буряків з місця їх вирощування до місця переробки.

Враховуючи наведене вище, суд констатує, що позивач не довів належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем свого обов'язку в частині прийняття на переробку 6 675,19т цукрових буряків. При цьому позивач на надав суду доказів щодо виконання свого обов'язку за договором щодо вчинення всіх дій з надання цукрових буряків на переробку відповідачу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.. 49 ГПК України судові витрати покласти на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись, статтями 1, 43, 33, 38, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 11.06. 2015 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Коссак С.М.