ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 року Справа № Б3/160-10

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.

при секретарі судового засідання: Сусла Я.Б.

за участі представників сторін:

від скаржника: Мала Л.М., представник, довіреність №32 від 26.12.14р.;

від ліквідатора: Чабан Я.І., арбітражний керуючий, посвідчення №1039 від 16.07.13р.

представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. у справі № Б3/160-10

за заявою Закритого акціонерного товариства "Будіндустрія", с. Партизанське Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю проектно-будівельна фірма "Домобуд", м. Дніпропетровськ

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. у справі № Б3/160-10 (суддя Полєв Д.М.) скаргу ПАТ "Комерційний банк "Земельний капітал" на дії ліквідатора від 14.02.2014р. із доповненнями від 19.05.2014р. задоволено частково; зобов'язано заставного кредитора боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасні впроваджувально-інноваційні фінансові технології" (ідентифікаційний код 34984357, місцезнаходження: 49106, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, проспект Героїв, будинок 21, квартира 470) повернути до складу ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю проектно-будівельної фірми "Домобуд" (ідентифікаційний код 25520864, місцезнаходження: 49044, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Рогальова, будинок 14) грошові кошти у розмірі 228 000,00 грн., як отримані за рахунок продажу не заставного майна; в решті вимог зазначених у скарзі ПАТ "Комерційний банк "Земельний капітал" від 14.02.2014р. із доповненнями від 19.05.2014р. - відмовлено; в задоволенні заяв ПАТ "Комерційний банк "Земельний капітал" та ТОВ "Датомакс" про припинення повноважень ліквідатора ТОВ проектно-будівельної фірми "Домобуд" арбітражного керуючого Чабана Я.І. відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, кредитор банкрута - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Земельний капітал" звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. у справі № Б3/160-10 в частині незадоволених вимог ПАТ КБ "Земельний капітал" та прийняти в цій частині нове рішення, яким задовольнити скаргу ПАТ КБ "Земельний капітал" в повному обсягу та визнати незаконними дії арбітражного керуючого (ліквідатора) Чабана Я.І. щодо розподілу та перерахуванню коштів у загальному розмірі 5 222 000,00грн., отриманих в результаті продажу майна ТОВ ПБФ «Домобуд», а саме: об'єкту незавершеного будівництва за проектом автогаражний комплекс за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9б; об'єкту незавершеного будівництва за проектом квартирний (багатоповерховий) житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а, секція 5; об'єкту незавершеного будівництва за проектом квартирний (багатоповерховий) житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 36 на користь арбітражного керуючого Чабана Я.І. та ТОВ "Сучасні впроваджувально-інноваційні фінансові технології"; зобов'язати ТОВ "Сучасні впроваджувально-інноваційні фінансові технології" повернути до ліквідаційної маси банкрута грошові кошти у розмірі 4 365 000,00грн.; зобов'язати арбітражного керуючого Чабана А.І. повернути до ліквідаційної маси банкрута грошові кошти у розмірі 580 000,00 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали були порушені вимоги ст.ст. 26, 31, 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо заборони перерахування ліквідатором коштів одержаних від продажу майна банкрута до закінчення ліквідаційної процедури та розподілу коштів між кредиторами. Порушення зазначених норм призвело до хибного висновку суду про відсутність підстав для задоволення скарги на дії ліквідатора в повному обсягу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 року відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 02.06.2015р.

У судовому засіданні представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Ліквідатор банкрута - арбітражний керуючий Чабан А.І. у відзиві на апеляційну скаргу та у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою. При цьому, ліквідатор зазначає, що під час продажу майна банкрута та погашення кредиторських вимог діяв у відповідності до вимог ст.ст. 26, 31, 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та відповідного рішення комітету кредиторів.

Інші учасники провадження у справі наданим їм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що неявка представників інших учасників провадження у справі не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, матеріали справи є достатніми для її розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представників інших учасників провадження у справі, за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним ухвали, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника та ліквідатора, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ "Земельний капітал", виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство ТОВ проектно-будівельної фірми "Домобуд" порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2010р.

Ухвалою господарського суду від 21.02.2011р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, до 1 черги якого, включено вимоги ТОВ "Сучасні впроваджувально-інноваційні фінансові технології" (далі - ТОВ СВІФТ") у розмірі 9 143621,31 грн., які забезпечено заставою майна боржника.

Постановою господарського суду від 22.11.2011р. ТОВ проектно-будівельну фірму "Домобуд" (далі - банкрут) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Чабана Я.І.

14.02.2014р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга ПАТ КБ "Земельний капітал" на дії ліквідатора, яку пізніше 19.05.2014р. ним було доповнено, згідно з якою скаржник просив: визнати незаконними дії ліквідатора при розподілі та погашенні грошових вимог арбітражного керуючого Чабана Я.І. та ТОВ "СВІФТ" за рахунок коштів, які було отримано від продажу об'єкту незавершеного будівництва за проектом автогаражний комплекс за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9б; об'єкту незавершеного будівництва за проектом квартирний (багатоповерховий) житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна, 9а, секція 5; об'єкту незавершеного будівництва за проектом квартирний (багатоповерховий) житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 36, які належали банкруту; зобов'язати ТОВ "СВІФТ" до ліквідаційної маси банкрута грошові кошти у розмірі 580 000,00 грн.; зобов'язати арбітражного керуючого Чабана А.І. повернути до ліквідаційної маси банкрута грошові кошти у розмірі 580 000,00 грн.

Також, 14.08.2014р. до суду надійшли заяви ТОВ "Датомакс" та ПАТ КБ "Земельний капітал", в яких заявники просили припинити повноваження ліквідатора через неналежне виконання ним своїх обов"язків та призначити іншого ліквідатора.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. у справі № Б3/160-10 скаргу ПАТ "Комерційний банк "Земельний капітал" на дії ліквідатора від 14.02.2014р. із доповненнями від 19.05.2014р. задоволено частково; зобов'язано заставного кредитора боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасні впроваджувально-інноваційні фінансові технології" повернути до складу ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю проектно-будівельної фірми "Домобуд" грошові кошти у розмірі 228 000,00 грн., як отримані за рахунок продажу не заставного майна; в решті вимог зазначених у скарзі ПАТ "Комерційний банк "Земельний капітал" від 14.02.2014р. із доповненнями від 19.05.2014р. - відмовлено; в задоволенні заяв ПАТ "Комерційний банк "Земельний капітал" та ТОВ "Датомакс" про припинення повноважень ліквідатора ТОВ проектно-будівельної фірми "Домобуд" арбітражного керуючого Чабана Я.І. відмовлено.

Зазначена ухвала і є предметом апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 23.04.2015 року, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(надалі - Закон), в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI, норми якого слід застосовувати під час розгляду даної справи, виходячи з дати порушення провадження у справі та прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону, ліквідатор з дня свого призначення, зокрема здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів у порядку, передбаченому цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що в ліквідаційній процедурі ліквідатором, зокрема виявлене наступне майно банкрута:

- об'єкт незавершеного будівництва за проектом автогаражний кооператив, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Космічна,9б, який перебуває в заставі у Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІФТ" та реалізований 30.08.2013 року на суму 1515000,00грн.;

- об'єкт незавершеного будівництва за проектом житловий будинок,14 поверхів, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.Космічна, 9а, секція 5, який перебуває в заставі Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІФТ" та реалізований 20.09.2013 року на суму 3000000,00грн.;

- об'єкт незавершеного будівництва за проектом житловий будинок, за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 36 який не перебуває в заставі та реалізований 20.09.2013 року на суму 707000,00грн.;

Всього за три вказаних об'єкта ліквідатором отримано 5 222000,0 грн., які спрямовані останнім на погашення вимог першої черги задоволення, а саме на оплату послуг ліквідатора в розмірі 49000,00грн., відшкодування витрат останнього, які пов'язано з провадженням у справі про банкрутство в розмірі 580 000,00 грн. та часткове погашення вимог кредитора ТОВ "СВІФТ", які є забезпеченими заставою майна банкрута на суму 4 593000,00 грн.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 31 Закону, кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею: у першу чергу задовольняються, зокрема: вимоги, забезпечені заставою; витрати, пов'язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії, у тому числі: витрати на оплату державного мита; витрати заявника на публікацію оголошення про порушення справи про банкрутство; витрати на публікацію в офіційних друкованих органах інформації про порядок продажу майна банкрута; витрати на публікацію в засобах масової інформації про поновлення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з визнанням мирової угоди недійсною; витрати арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), пов'язані з утриманням і збереженням майнових активів банкрута; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їх коштів; витрати на оплату праці арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) в порядку, передбаченому ст. 27 цього Закону. Перелічені витрати відшкодовуються ліквідаційною комісією після реалізації нею частини ліквідаційної маси, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.31 наведеного Закону, вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином з огляду на відсутність у положеннях Закону норм, якими встановлено заборону на погашення вимог кредиторів до закінчення реалізації ліквідаційної маси у повному обсягу, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про відсутність в діях ліквідатора щодо часткового погашення кредиторських вимог після реалізації частини майна банкрута порушень вимог Закону.

Обгрунтованим є і висновок господарського суду щодо необхідності часткового задоволення скарги ПАТ КБ "Земельний капітал" на дії ліквідатора щодо розподілення ліквідатором коштів одержаних від продажу майна банкрута, що не перебувало в заставі та зобов'язання заставного кредитора боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасні впроваджувально-інноваційні фінансові технології" повернути до складу ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю проектно-будівельної фірми "Домобуд" грошові кошти у розмірі 228 000,00 грн., як отримані за рахунок продажу не заставного майна.

Так, рішенням комітету кредиторів від 31.08.2013р. затверджено порядок розподілу коштів від реалізації заставного майна на відкритих торгах 30.08.2013р. для погашення кредиторської заборгованості та витрат, пов"язаних з проведення аукціону наступним чином: 150 000,00грн. - оплата послуг товарної біржі за проведення відкритих торгів; 1 365000,00грн. - погашення кредиторських вимог заставного кредитора - ТОВ "СВІФТ".

Рішенням комітету кредиторів від 23.09.2013р. затверджено порядок розподілу коштів від реалізації заставного майна (3 000 000,00 грн.) та майна, що не перебувало в заставі (707 000,00 грн.), у загальному розмірі 3 707 000,00 грн. наступним чином: 49 000,00 грн. - оплата послуг арбітражного керуючого, 340 000,00грн. - витрати по сплаті послуг товарної біржі за проведення відкритих торгів; 90 000,00 грн. - витрати по проведенню технічної інвентаризації; 3 3228 000,00грн. - погашення кредиторських вимог заставного кредитора - ТОВ "СВІФТ".

Відповідно до ст.24 Закону України "Про заставу", у випадках, коли сума, виручена від продажу предмета застави, недостатня для повного задоволення вимог заставодержателя, останній має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для задоволення його вимоги, з іншого майна боржника у порядку черговості, передбаченої законодавством України.

Оскільки ст.31 Законуне передбачено право заставного кредитора на першочергове погашення його вимог за рахунок коштів, які отримано від реалізації майна банкрута, яке не є предметом застави, в разі якщо коштів отриманих від реалізації його заставного майна виявилось недостатньо для покриття його вимог у повному обсягу, то вимоги заставного кредитора до банкрута, які залишились не погашеними після реалізації його заставного майна не вважаються заставними та відповідно підлягають віднесенню їх до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, у якій і має відбуватись погашення цієї заборгованості.

Згідно ж ч. 3 ст. 31 Закону, у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належить кожному кредиторові однієї черги.

Отже, в силу ч.1 ст.31 Закону, кошти, одержані від продажу майна банкрута, що не є предметом застави не підлягають направленню на погашення вимог кредитора, які забезпечені заставою, тому одержавши грошові кошти в розмірі 707000,00 грн. за реалізацію майна, яке не перебувало в заставі, на відкритих торгах (аукціоні) 20.09.2013р. з продажу об'єкту незавершеного будівництва за проектом житловий будинок, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 36, ліквідатором безпідставно було перераховано частину одержаних коштів у сумі 228 000,00 грн. ТОВ "СВІФТ".

Решту ж грошових коштів, одержаних від продажу майна, що не є предметом застави, у сумі 479 000,00грн. ліквідатором було правомірно, так як не суперечить вимогам Закону та відповідає відповідному рішенню комітету кредиторів, спрямовано на погашення вимог першої черги, зокрема оплату послуг ліквідатора у сумі 49 000,00грн., оплату послуг товарної біржі за проведення відкритих торгів у сумі 340 000,00грн., оплату витрат на проведення інвентаризації майна банкрута в ліквідаційній процедурі у сумі 90 000,00грн.

Окрім цього, апеляційний суд враховує, що ухвалою господарського суду від 30.04.2015р. припинено провадження з розгляду заяви ТОВ "СВІФТ" від 22.04.2014р. та доповнення до неї від 16.04.2015р. про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) з продажу майна банкрута від 20.09.2013р.

Отже, договори купівлі-продажу майна банкрута, укладені за результатами торгів (аукціону) з продажу майна банкрута від 30.08.2013р. та 20.09.2013р. судом недійсними не визнавалися (доказів не надано) та в силу ст. 204 ЦК України є правомірними. Відтак вимоги скаржника за апеляційною скаргою про зобов'язання ТОВ "Сучасні впроваджувально-інноваційні фінансові технології" повернути до ліквідаційної маси банкрута грошові кошти у розмірі 4 365 000,00грн., а арбітражного керуючого Чабана А.І. повернути до ліквідаційної маси банкрута грошові кошти у розмірі 580 000,00 грн., які одержані за результатами продажу майна банкрута на вищенаведених торгах є безпідставними.

Погоджується апеляційний суд і з висновком місцевого господарського суду, що виявлення вищенаведеної невідповідності дій ліквідатора вимогам Закону щодо розподілу одержаних у ліквідаційну масу грошових коштів не є достатньою підставою для визнання незаконними дій ліквідатора у вказаному скаржником обсягу та припинення повноважень ліквідатора ТОВ проектно-будівельної фірми "Домобуд" арбітражного керуючого Чабана Я.І.

Так, статтею 3-1 Закону встановлено вичерпний перелік підстав, які є обов'язковими для усунення арбітражного керуючого від виконання його обов'язків, а саме: анулювання ліцензії арбітражного керуючого, недотримання арбітражним керуючим вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", а також виникнення конфлікту інтересів під час здійснення його повноважень.

Згідно з ч. 11 зазначеної статті невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Таким чином, право надання оцінки якості виконання обов'язків арбітражним керуючим віднесено до компетенції господарського суду, який з урахуванням усіх обставин справи, в т.ч. і думки комітету кредиторів має вирішити відповідне питання, а допущення арбітражним керуючим певних недоліків у своїй діяльності не є безумовною підставою для припинення його повноважень у справі про банкрутство, враховуючи можливість їх усунення.

Оскаржуваною ухвалою зобов'язано заставного кредитора боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасні впроваджувально-інноваційні фінансові технології" повернути до складу ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю проектно-будівельної фірми "Домобуд" грошові кошти у розмірі 228 000,00 грн., як отримані за рахунок продажу не заставного майна, тобто усунуті негативні для інших кредиторів наслідки безпідставного перерахування ліквідатором зазначених коштів заставному кредитору.

Виходячи з усього вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржувана ухвала господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 104 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. у справі № Б3/160-10 відсутні.

Витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно ст.ст. 49, 99 ГПК України.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст.49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Земельний капітал" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. у справі № Б3/160-10 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015р. у справі № Б3/160-10 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.06.2015 року.