УХВАЛА

02.06.2015Справа № 910/1801/14
За заявою: Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-107

Голосіївського району"

про відстрочку виконання рішення суду

у справі № 910/1801/14

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до: Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-107

Голосіївського району"

про: стягнення 10 379 953,28 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від заявника (відповідача): не з'явився

Від позивача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва про стягнення з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-107 Голосіївського району" 10 379 953,28 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.03.2014 по справі № 910/1801/14 позов задоволено частково та стягнуто з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація 107 Голосіївського району" (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд.23/25, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, Печерський район, площа Івана Франка, буд.5, ) 9 866 790 (дев'ять мільйонів вісімсот шістдесят шість тисяч сімсот дев'яносто) грн. 33 коп. - суми основного боргу, 416 077 (чотириста шістнадцять тисяч сімдесят сім) грн. 13 коп. - 3% річних, 22 085 (двадцять дві тисячі вісімдесят п'ять) грн. 82 коп. - інфляційних втрат та 72551 (сімдесят дві тисячі п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 96 коп. - суми судового збору.

16.03.2015 до Господарського суду м. Києва надійшла заява відповідача про відстрочку виконання рішення суду б/н від 16.03.2015 по справі №910/1801/14.

Резолюцією Заступника Голови Господарського суду міста Києва заяву про відстрочку виконання рішення суду б/н від 16.03.2015 передано для розгляду судді Головатюк Л. Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 розгляд заяви про відстрочку виконання рішення суду призначено на 02.06.2015.

В судове засідання 02.06.2015 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце удового засідання були повідомлені належним чином.

Заява про відстрочку виконання рішення суду мотивована тим що, боржник займає важливу роль у Голосіївському районі міста Києва, як обслуговуюча організація частини житлового та частини нежитлового фонду комунальної власності територіальної громади міста Києва, що заборгованість перед постачальниками - виробниками послуг, зокрема позивачем, утворилась в результаті несвоєчасного внесення платежів безпосередніми споживачами - населенням Голосіївського району міста Києва та власниками/орендарями нежитлових приміщень, що виконання рішення суду буде мати катастрофічні наслідки, оскільки дестабілізує роботу відповідача, зокрема по стягненню заборгованості з населення.

На підставі викладеного, з метою виконання рішення Господарського суду міста Києва та не порушення законних прав та інтересів позивача у справі, для реального виконання рішення суду заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/1801/14 терміном на три місяці.

Позивач відзиву на заяву про відстрочку виконання рішення суду не надав.

Розглянувши подану боржником (заявником) заяву суд приходить до висновку про відмову в її задоволені з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Згідно п. 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Відповідно до п. 7.2 зазначеної постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає, що відстрочка виконання рішення, яка пов'язується з об'єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання відстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин.

Відповідно до ст. 33 Господарського просувального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позаяк, заявником не доведено належними доказами виключності обставин, що спричинили неможливість виконання судового рішення у даній справі в повному обсязі, як і не надано доказів вжиття заходів до повного виконання рішення, приймаючи до уваги тривалий час, який пройшов з дати винесення судового рішення.

В той час, як недостатність коштів у Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація - 107 Голосіївського району" не можна вважати безумовним винятковим випадком, за наявності якого виконання судового рішення може бути відстрочено.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, "державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як "виняткові обставини" (див. § 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Півень проти України" від 29.06.2004).

При цьому, Європейський суд з прав людини допускає, що "затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції" (§24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бакай та інші проти України" від 09.11.2004).

За вказаних обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України винятковості випадку та наявності правових підстав для відстрочки виконання рішення суду, тому заява відповідача про відстрочку виконання рішення суду у справі №910/1801/14 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація - 107 Голосіївського району" про відстрочку виконання рішення суду б/н від 16.03.2015 у справі № 910/1801/14 відмовити.

Суддя Л. Д. Головатюк