ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Справа № 926/51/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бойко С. М.

суддів Бонк Т. Б.

Якімець Г. Г.

при секретарі Гармата Т.,

з участю представників:

від позивача не з'явився,

від відповідача не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго"

на рішення господарського Чернівецької області від 06.03.2015 року

у справі № 926/51/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго"

до відповідача: Приватного багатопрофільного підприємства "Кліпсидра"

про стягнення заборгованості - 9972,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Чернівецької області від 06.03.2015 року в справі №926/51/15 позов Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" до Приватного багатопрофільного підприємства "Кліпсидра" про стягнення 9972,86 грн. задоволено частково. Стягнуто з Приватного багатопрофільного підприємства "Кліпсидра" на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії в сумі 7291,23 грн. у т.ч. за вересень 2014р. - 69,08 грн., за жовтень 2014 року - 2856,79 грн. та за листопад 2014 року - 4365,36 грн.

В решті позовних вимог (двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії за вересень 2014р. - 2681,63 грн.) - відмовлено.

.

Підставою для часткового задоволення позову, суд першої інстанції вказав, невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору на користування електричною енергією № 1511/3.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення господарського суду Чернівецької області від 06.03.2015 року в справі №926/51/15 скасувати в частині стягнення боргу за вересень у розмірі 2750, 71 грн. В апеляційній скарзі позивач вказує, що суд не з'ясував всіх обставин справи. Зокрема відповідач вказує, що за результатами розгляду заяви споживача, у зв'язку з невиконанням останнім умов договору та невиконання вимог п. 4.4 ПКЕЕ, позивачем було відмовлено відповідачу в коригуванні договірних величин на вересень 2014 року. Дану відмову останній не оскаржував. Повідомлення про відмову, є невід'ємною частиною договору, а відтак, як вказує позивач, корегування граничних величин споживання електроенергії є фактично зміною умов договору, які, згідно ст. 651 ЦК України, не можуть відбуватись в односторонньому порядку.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказав, що з рішенням господарського суду першої інстанції погоджується, просить залишити останнє без змін. При цьому вказав, що позивачем було порушено вимоги п. 4.4 ПКЕЕ при нарахуванні заборгованості відповідачу.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, причини неявки не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та витягом з реєстру списку згрупованих рекомендованих поштових відправлень, а тому їх неявку суд розцінює як без поважних причин і вважає розглянути спір за наявних в справі доказів про права і обов'язки сторін.

Апеляційний суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі вважає, що рішення господарського суду Чернівецької області слід частково скасувати, а апеляційну скаргу задоволити з наступних підстав.

Судами встановлено, що 15.04.2002 року між ВАТ "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго", правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" (Енергопостачальна організація) та відповідачем - Приватним багатопрофільним підприємством "Кліпсидра" (Споживач) укладено Договір № 1511/3 на користування електричною енергією, згідно якого Енергопостачальна організація зобов'язується постачати електричну енергію у відповідності з умовами договору, а Споживач зобов'язується своєчасно проводити сплату за використану електричну енергію та виконувати інші умови, визначені договором. При виконанні умов договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов'язуються керуватися Законом України "Про енергетику", "Порядком постачання електричної енергії споживачам", затвердженим Постановою КМУ № 441 від 24.03.1999р. (надалі - Порядок) та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Відповідно до п. 2.1 вищезазначеного договору Енергопостачальна організація за регульованим тарифом зобов'язується - відпускати електроенергію як різновид промислової продукції Споживачу в межах 196 (кВт) приєднаної (дозволеної до використання) потужності згідно з визначеними йому цим договором та величинами постачання електричної енергії та потужності.

Згідно п. 7.1. договору, щомісячно 20 числа, згідно з Додатком № 4 до Договору на користування електричною енергією направляється представник Споживача у відділ збуту для подання звіту про використану електроенергію за розрахунковий місяць, документів, що підтверджують оплату за розрахунковий період та одержання платіжних вимог-доручень (платіжних доручень) для оплати спожитої енергії в наступному розрахунковому періоді та інших платіжних доручень (надбавка за компенсацію реактивної енергії, плата за перевищення договірних величин електричної енергії та потужності і т. ін.). При цьому сума оплати за використану електроенергію визначається у відповідності очікуваним споживанням електроенергії в наступному розрахунковому періоді з урахуванням сальдо розрахунків за минулий розрахунковий період і є передплатою.

Відповідно до п. 16 договору, останній укладається на строк до 31 грудня 2002 року, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд.

Додатковою угодою від 27.09.2005р. сторони внесли зміни до договору про постачання електричної енергії № 1511/3 від 15.04.2002р.

Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 01 жовтня поточного року надає Постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток "Обсяг постачання електричної енергії та потужності споживачу та субспоживачу"). Постачальник електричної енергії має право вимагати від Споживача надання обґрунтування очікуваних обсягів електроспоживання. Вказані обсяги дійсні на кожен наступний рік, якщо до 01 жовтня поточного року жодною із сторін не буде письмово заявлено про їх зміну(п. 5.1. додаткової угоди).

Оскільки Споживач до 01 жовтня 2013 року не надав Енергопостачальнику відомості про заплановані обсяги споживання електричної енергії на 2014 рік, позивач керуючись пунктом 5.1 договору самостійно встановив обсяги постачання електричної енергії Споживачу на 2014 рік (Додаток №1 до договору), зокрема, встановивши ліміт на вересень в розмірі 13081 кВт/год, на жовтень - 12925 кВт/год., на листопад - 5924 кВт/год. Зазначений додаток до договору позивач направив відповідачу рекомендованим листом.

04.09.2014р. відповідач звернувся до позивача із заявою про зменшення договірної величини споживання електричної енергії на вересень 2014р. з 13080 кВт. год. до 8000 кВт. год. Позивач заяву відповідача задовольнив та скорегував обсяг споживання електричної енергії на вересень 2014р. (лист № 31/10485 від 05.09.2014р.)

12.09.2014р. відповідач звернувся до позивача із заявою про збільшення договірної величини споживання електричної енергії з 8000 кВт/год. до 12000 кВт/год. - на вересень 2014р.

Позивач відмовив відповідачу в збільшенні обсягу споживання електричної енергії до 12000 кВт/год. (лист №31/10812 від 16.09.2014р.). Відмова мотивована тим, що згідно Правил користування електричною енергією коригування договірного обсягу споживання електричної енергії проводиться за умови подання заяви не пізніше, ніж за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду, та попередньої оплати додатково заявлених обсягів постачання. Оскільки станом на 15.09.2014р. відповідач оплатив 13985,56 грн., договірний обсяг споживання електроенергії на вересень 2014р. збільшено до 9826 кВт/год.

21.09.2014 року відповідачем було подано звіт за спожиту електроенергію за вересень 2014р. з показником 12040 кВт/год. Позивач 25.09.2014р. виставив рахунок, в якому обсяг фактичного споживання електроенергії становить 12056 кВт/год. (додатково нарахувавши до показника поданого відповідачем 16 кВт/год. втрат електроенергії в мережах споживача згідно з додатком до договору № 11).

26.09.2014р. відповідач звернувся до позивача із заявою, в якій просив відкоригувати ліміти на вересень місяць з врахуванням коштів в сумі 2630 грн., які були додатково перераховані на рахунок позивача 15.09.2014р. Копію платіжного доручення № 260 від 15.09.2014р. відповідач надав.

Листом № 31/11603 від 26.09.2014р. позивач, посилаючись на п.п. 4.4 ПКЕЕ, повідомив, що коригування договірної величини споживання електричної енергії проводиться за умови подання споживачем заяви не пізніше, ніж за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду, попередньо здійснивши оплату додатково заявлених обсягів постачання. Датою оплати рахунка визначається дата, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

На цій підставі позивач нарахував відповідачу двократну вартість різниці за перевищення фактично спожитої і договірної величини електроенергії, що становить 2750,71 грн.

Згідно з п. 4.4. Правил, споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії. Датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електричної енергії. У разі, якщо договором про постачання електричної енергії попередня оплата не передбачена, датою коригування вважається дата прийняття постачальником електричної енергії рішення про коригування договірних величин на підставі письмового звернення споживача.

Із системного аналізу вимог пункту 4.4. ПКЕЕ та змісту пункту 5.10. договору в редакції додаткової угоди від 27.09.2005р. вбачається, що позивач мав право відмовити споживачу у коригуванні (збільшенні) договірних величин у наступних випадках:

- невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії; наявності боргу за минулий розрахунковий період на момент звернення із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії;

- відсутність попередньої оплати;

- недотримання узгоджених графіків погашення заборгованості;

- подання заяви щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії із пропуском передбаченого Договором та ПКЕЕ строку.

Інших підстав для відмови в коригуванні ні чинний Договір, ні ПКЕЕ не передбачають.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем були повністю дотримані умови звернення, передбачені пунктом 4.4. ПКЕЕ та Договору, а саме - заява була подана не пізніше ніж за п'ять днів до закінчення розрахункового періоду; додатково замовлені обсяги були своєчасно оплачені 15.09.2014р.; заборгованості по оплаті спожитої електричної енергії до корегування на вересень 2014р. не існувало.

Колегія Львівського апеляційного господарського суду з такими висновками суду першої інстанції погодитись не може, з наступних підстав.

Суд першої інстанції не звернув уваги на ті обставини, що коригування граничних величин споживання електроенергії фактично є зміною умов договору, яке згідно ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором, відтак, з правового аналізу вищенаведеного саме повідомлення постачальника про рівні відкоригованих договірних величин споживання електричної енергії та потужності, а не заява споживача, чи рахунок, є невід'ємною частиною договору, тобто, підставою для його зміни. Слід зазначити, що відмова відповідачу у корегуванні граничних величин споживання електроенергії (лист №31/10812 від 16.09.2014р.) відповідачем не оскаржувалась.

Отже, відмова відповідачу у корегуванні граничних величин споживання електроенергії є чинною та ніким не оскарженою, відтак оскільки станом на 15.09.2014р. відповідач оплатив 13985,56 грн., договірний обсяг споживання електроенергії на вересень 2014р. позивачем збільшено до 9826 кВт/год.

Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу двократну вартість різниці за перевищення фактично спожитої і договірної величини електроенергії в розмірі 2750,71 грн.

02.10.2014р. відповідач звернувся до позивача із заявою про зменшення договірної величини споживання електричної енергії з 12925 кВт/год. до 6000 кВт/год. на жовтень 2014р. Позивач заяву відповідача задовольнив та скорегував обсяг споживання електричної енергії (лист № 31/11895 від 02.10.2014р.).

Заявою від 14.10.2014р. відповідач звернувся до відповідача із проханням про збільшення договірної величини споживання електричної енергії з 6000 кВт/год. до 12000 кВт/год.

Постачальник відмовив відповідачу у збільшенні обсягу споживання електричної енергії до 12000 кВт/год. (лист №31/12472 від 17.10.2014р.). Відмова мотивована тим, що згідно правил користування електричною енергією коригування договірного обсягу споживання електричної енергії проводиться за умови подання заяви не пізніше, ніж за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду, та попередньої оплати додатково заявлених обсягів постачання. Оскільки станом на 15.10.2014р. відповідач оплатив 14239,26 грн., позивач погодив договірний обсяг споживання електроенергії на жовтень 2014р. збільшити до 9620 кВт/год. за умови погашення заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в вересні 2014р.

16.10.14р. відповідач сплатив додатково заявлений об'єм в сумі 3500 грн., без врахування несплаченої суми 2-х кратної вартості енергії спожитої понад ліміт у вересні 2014р. за 2174 кВт/год.

Оскільки відповідач не сплатив за надмірно спожиті у вересні 2014р. 2174 кВт/год. електроенергії - двократну вартість в розмірі 2750,71 грн., то колегія суддів суд вважає, що відмова позивача у збільшенні ліміту до 12000 кВт/год. і встановлення його в розмірі 9620 кВт/год. є правомірною, оскільки повністю узгоджується з п. 4.4. Правил та п. 5.10. договору в редакції додаткової угоди від 27.09.2005р. - Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії; при наявності заборгованості коригування не проводиться.

Відповідачем було подано звіт за спожиту електроенергію за жовтень 2014 року з показником 11920 кВт/год. Позивач 21.10.2014р. виставив рахунок, в якому обсяг фактичного споживання електроенергії становить 11936 кВт/год. (додатково нарахувавши до показника поданого відповідачем 16 кВт/год. втрат електроенергії в мережах споживача згідно з додатком до договору № 11), що сумарно на 2316 кВт/год. більше ніж договірна величина, яка встановлена позивачем в розмірі 9620 кВт/год., та зазначена в листі №31/12472 від 17.10.2014р.

Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу двократну вартість в розмірі 2856,79 грн. за надмірно спожиті у жовтні 2014р. - 2316 кВт/год. електричної енергії.

Заявою від 14.11.2014р. відповідач звернувся до відповідача із проханням про збільшення договірної величини споживання електричної енергії з 6000 кВт/год. до 14000 кВт/год. на листопад 2014р.

Постачальник відмовив відповідачу у збільшенні обсягу споживання електричної енергії до 14000 кВт/год. (лист №31/14501 від 18.11.2014р.). Відмова мотивована тим, що згідно правил користування електричною енергією коригування договірного обсягу споживання електричної енергії проводиться за умови подання заяви не пізніше, ніж за 5 робочих днів до закінчення розрахункового періоду, та попередньої оплати додатково заявлених обсягів постачання. Оскільки станом на 14.11.2014р. відповідач оплатив 15397,59 грн., договірний обсяг споживання електроенергії на листопад 2014р. збільшено до 10402 кВт/год.

14.01.2014р. відповідач сплатив додатково заявлений об'єм в сумі 5394 грн., без врахування несплаченої суми 2-х кратної вартості енергії спожитої понад ліміт у вересні 2014р. за 2174 кВт/год.

Оскільки відповідач не сплатив за надмірно спожиті у вересні 2014р. 2174 кВт/год. електроенергії двократну вартість в розмірі 2750,71 грн., то відмова позивача у збільшенні ліміту до 14000 кВт/год. є правомірною та повністю узгоджується з п. 4.4. Правил та п. 5.10. договору в редакції додаткової угоди від 27.09.2005р. - Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії; при наявності заборгованості коригування не проводиться.

Відповідачем було подано звіт за спожиту електроенергію за листопад 2014 року з показником 13920 кВт/год. Позивач 21.11.2014р. виставив рахунок, в якому обсяг фактичного споживання електроенергії становить 13941 кВт/год. (додатково нарахувавши до показника поданого відповідачем 21 кВт/год. втрат електроенергії в мережах споживача згідно з додатком до договору № 11), що сумарно на 3539 кВт/год. більше ніж договірна величина, яка встановлена позивачем в розмірі 10402 кВт/год., та зазначена в листі №31/14501 від 18.11.2014р.

Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу двократну вартість в розмірі 4365,36 грн. за надмірно спожиті у листопаді 2014р. - 3539 кВт/год. електричної енергії.

Згідно ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає, зокрема, електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Аналогічні приписи містить ст. 714 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін, пропозиції абонента щодо кількості енергії є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника, оплата енергії, що відпускається здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати.

Разом з тим, попередня оплата за жовтень 2014 року та за листопад 2014 року здійснена позивачем, без врахування вартості енергії спожитої понад ліміт у вересні 2014р. в сумі 2750,71 грн., в зв'язку з чим відповідач правомірно відмовив у коригуванні (збільшенні) передбаченої договором величини споживання електроенергії з причин наявної заборгованості.

Коригування граничних величин споживання електроенергії фактично є зміною умов договору, яке згідно ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором.

Оскільки, договірні величини споживання електроенергії за жовтень 2014 року та за листопад 2014 року правомірно не були скориговані постачальником (наявність заборгованості за вересень 2014р. в сумі 2750,71 грн.), фактичне споживання позивачем електроенергії у ці періоди перевищувало встановлені договором величини, що стало підставою для нарахування постачальником двократної вартості різниці в сумі 2856,79 грн. за жовтень 2014 року та в сумі 4365,36 грн. за листопад 2014 року.

Щодо пояснень викладених відповідачем у відзиві, проте що розрахунковою датою є 21 число, а тому всі передоплати відповідачем для коригування (збільшення) проведено вчасно, то вони до уваги суду не беруться оскільки по-перше п. 7.1. договору встановлена попередня оплата за наступний розрахунковий період, проте подання звіту про використану електроенергію за розрахунковий місяць, документів, що підтверджують оплату за розрахунковий період встановлено 20 число звітного місяця, по-друге, як зазначалось вище та судом достовірно встановлено - договірні величини споживання електроенергії за жовтень 2014 року та за листопад 2014 року правомірно не були скориговані постачальником в зв'язку із наявністю заборгованості споживача за вересень 2014р. в сумі 2750,71 грн.(двократна вартість різниці фактично спожитої і договірної величини спожитої відповідачем у вересні 2014р.).

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до статті 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Відтак, оскілки колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та фактично задоволення позовних вимог, з відповідача слід стягнути 913, 50 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору за апеляційне провадження та 1827, 00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" - задовольнити.

2. Рішення господарського суду Чернівецької області від 06.03.2015 року в справі №926/51/15 скасувати в частині відмови в стягнені 2681, 63 грн. В цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з Приватного багатопрофільного підприємства "Кліпсидра" на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" 2681, 63 грн.

3. В решті залишити рішення господарського суду Чернівецької області від 06.03.2015 року в справі №926/51/15 без змін.

4. Стягнути з Приватного багатопрофільного підприємства "Кліпсидра" (м. Чернівці, вул. Головна, 265; код 30352865) на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" (м. Чернівці, вул. Прутська, 23 А; код 00130760) 913, 50 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору за апеляційне провадження.

5. Стягнути з Приватного багатопрофільного підприємства "Кліпсидра" (м. Чернівці, вул. Головна, 265; код 30352865) на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" (м. Чернівці, вул. Прутська, 23 А; код 00130760) 1827, 00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору за розгляд справи судом першої інстанції.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

7. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т. Б.

Суддя Якімець Г.Г