РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2015Справа №910/15264/14

За позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

до Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство"

про стягнення 21 247,27 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Денисюк В.В., довіреність № 55-Д від 26.12.2014

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (далі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Міжнародного благодійного фонду "Бойове братерство" (далі по тексту - відповідач) про стягнення основного боргу у сумі 21 075,53 грн., 3 % річних - 107,75 грн., інфляційних втрат - 63,99 грн., а також покладення судових витрат на відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.09.2014 позовну заяву Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" № 4578/юр від 29.06.2014 залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2014 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" задоволено у повному обсязі, ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2014 по справі № 910/15264/14 скасовано, матеріали справи № 910/15264/14 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.12.2014 розгляд справи призначено на 27.01.2015.

В подальшому судові засіданні переносились, останнє відкладення судового розгляду справи № 910/164/14 відбулось 12.02.2015р., в якому судовий розгляд справи відкладено на 24.02.2015р.

Розпорядженням керівника апарату суду Кривенко О.М. № 04-23/168 від 23.02.2015р. справу № 910/15264/14 передано для здійснення повторного автоматичного розподілу справи, у зв`язку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя судді Бондаренко Г.П.

Внаслідок здійснення авторозподілу, справа № 910/15264/14 передано для розгляду судді Мельнику В.І., який ухвалою від 25.02.2015р. прийняв вказану справу до свого провадження та призначив її до розгляду на 27.03.2015р.

27.03.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду від 25.02.2015р. не виконав, про причини своєї відсутності не повідомив.

Суд відклав розгляд справи на 20.04.2015р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

08.04.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

20.04.2015 представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини своєї відсутності не повідомив.

Суд відклав розгляд справи на 29.05.2015р.

29.05.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини своєї відсутності не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення з огляду на наступне.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Ухвали суду надсилалась за адресою, що зазначені в позовній заяві та є юридичною адресою згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України станом на 07.04.2015р., а саме: 03048, м.Київ, вул. І.Пулюя 5-Б, кв.9.

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007 № 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року"(пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році"зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист відправляє до пункту 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році"(із змінами від 08.04.2008), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній"і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважних представників відповідачів суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між КП по утриманню житлового господарства Шевченківського району та відповідачем 13.07.2003р. укладено договір № б/н про оренду нежитлових приміщень, розташованих за адресою м. Київ , вул. Володимирська 19-А, площею 114,2 кв.м.

За вказаною адресою, позивач надає комунальні послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи табуляграмами.

В період з 31.07.2013р. по 31.03.2014р. відповідач фактично спожив комунальні послуги на суму 21 075,53 грн., проте вказані кошти відповідач не сплатив позивачу.

Позивач направляв на адресу відповідача договір про надання комунальних послуг, проте відповідач на нього не відреагував, як не відреагував на вимогу позивача погасити наявну заборгованість за спожиті комунальні послуги.

У зв'язку з неможливістю врегулювати спір у досудовому порядку, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив стягнути з відповідача 21075,53 грн. - заборгованості, 63,99 грн. - інфляційних втрат, 107,75 грн. - 3% річних та судовий збір у розмірі 1827.00 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої стороні (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 201 року № 1875-ІУ, міститься визначення поняття споживача, як фізичної чи юридичної особи, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Таким чином, юридична чи фізична особа, що отримує житлово-комунальні послуги зобов'язана оплачувати їх.

Відповідно до п. 3 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.18. Порядку обліку та оплати послуг Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Міжнародного благодійного фонду «Бойове братерство» (, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. І.Пулюя, 5-Б, кв. 9) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (, місцезнаходження: 03190, м. Київ, вул. М.Кирпоноса 10/8) 21 075 (двадцять одну тисячу сімдесят п'ять) грн. 53 коп. - основного боргу, 63 (шістдесят три) грн. 99 коп. - інфляційних втрат, 107 (сто сім) грн. 75 коп. - 3% річних, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. - судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 08.06.2015р.)

Суддя В.І.Мельник