РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015Справа №910/9202/15
За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торг Інвест Маркет"

про відшкодування шкоди 34 380,44 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Михайловська І.Г.(дов. від 29.12.2014)

Від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 34 380,44 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.04.2015 порушено провадження у справі №910/9202/15 та призначено до розгляду на 20.05.2015.

Представник відповідача в судове засідання 20.05.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 20.05.2015 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 02.06.2015.

В судове засідання 02.06.2015 прибув представник позивача, надав усні пояснення по суті спору. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 02.06.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група", як страховиком та ТОВ "УніКредит Лізинг", як страхувальником 25.01.2011 був укладений генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-7500, а в подальшому додаток до генерального договору № 28-0101-7500/0000003 від 10.01.2012 (далі - договір страхування), згідно з яким позивач прийняв на себе обов'язок відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті пошкодження, знищення або втрати транспортного засобу-автомобіля "ГАЗ 3302" реєстраційний номер АА 7317 КН (надалі - застрахований автомобіль).

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника пов'язані з володінням, розпорядженням та користуванням вказаним транспортним засобом на випадок настання подій, перелік яких наведено у договорі, а саме до страхових випадків відноситься: пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; пожежі; стихійного лиха; падіння предметів, попадання каміння; протиправних дій третіх осіб; угону.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

10.04.2012 по вул.Донецьке шосе у м.Дніпропетровську мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), у якій громадянин Діхтяр Олександр Олексійович, керуючи транспортним засобом-автомобілем "Мерседес Бенц 1835", реєстраційний номер АА 9869 ІО порушив пп. 1,3, 1.4, 1.5 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого вчинив зіткнення з застрахованим позивачем автомобілем "ГАЗ 3302" реєстраційний номер АА 7317 КН, що призвело до механічних пошкоджень останнього.

Із довідки ВДАІ України № 8988850 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що транспортний засіб - автомобіль "Мерседес Бенц 1835", реєстраційний номер АА 9869 ІО , яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення майнової шкоди автомобілю "ГАЗ 3302" реєстраційний номер АА 7317 КН, знаходився під керуванням громадянина Діхтяр О.О. та належить на праві власності ТОВ «ВКФ «Укрспецприлад».

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 25.05.2012 (справа № 3-303/12) Діхтяр О.О. за вчинення вказаного ДТП було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпА, та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 354 Господарського кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Тобто, за укладеним договором одна сторона за договором зобов'язалася за винагороду (страховий внесок), котра сплачується іншою стороною, відшкодувати їй збитки, завдані застрахованому транспортному засобові в результаті настання визначеного договором страхового випадку.

Після вказаної ДТП страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодуванні та надав всі необхідні документи.

Згідно звітів Фізичної особи - підприємця Соболенка С.В. № 23/04/12 про визначення вартості матеріального збитку автомобіля "ГАЗ 3302" реєстраційний номер АА 7317 КН від 23.04.2012, № 15/11/12 від 15.11.2012, страхового акту № ССКА-1079 від 21.11.2012 позивачем було визначено суму страхового відшкодування, належного до виплати у розмірі 83 380,44 грн., та на виконання умов договору страхування виплачено на рахунок, визначений страхувальником, страхове відшкодування у розмірі 83 380,44 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 15302 від 26.11.2012 (копія наявна в матеріалах справи).

Таким чином, до позивача, на думку останнього, перейшло в межах вказаної суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про страхування".

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Позивачем було встановлено, що цивільно-правова відповідальність осіб щодо експлуатації транспортного засобу "Мерседес Бенц 1835", реєстраційний номер АА 9869 ІО з напівпричепом «Когел», реєстраційний номер АА 7657 ХІ, яким спричинено ДТП, станом на 10.04.2012 була застрахована власником транспортного засобу ТОВ «ВКФ «Укрспецприлад» в ПрАТ «Гарант-Авто» за полісами № АА/5392210, № АА/5392210 з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 50 000,00 грн. та франшизою у розмірі 1000,00 грн.

25.12.2012 позивач звернувся до ПрАТ «СК «Гарант-Авто» із заявою № 11/4377 від 25.12.2012 на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу по ДТП 11.04.2012 за полісом № АА/5392210 у розмірі 83 380,44 грн. фактично понесених витрат.

У відповідь на вказану вимогу представник ПрАТ «СК «Гарант-Авто» (договір доручення № 277/14/2300) листом за вих. № 15753/01 від 30.01.2013 повідомив, що розмір страхового відшкодування по ДТП відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" склав 49 000,00 грн. та буде перерахований на вказаний рахунок ПрАТ «СК «Гарант-Авто».

Позивач у позовні заяві зазначає, що ПрАТ «СК «Гарант-Авто» здійснило позивачу в порядку регресу виплату страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн.

Оскільки здійснена ПрАТ «СК «Гарант-Авто» виплата відшкодування не покрила понесені збитки позивача, позивач звернувся із претензіями про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 34 380,44 грн. до винної в ДТП особи - Діхтяря Олександра Олексійовича та власника транспортного засобу, яким спричинено шкоду страхувальнику позивача - ТОВ «ВКФ «Укрспецприлад».

Діхтяр О.О. у відповідь на отриману вимогу подав письмові заперечення від 17.05.2013, в яких повідомив, що станом на час ДТП 11.04.2012 він керував транспортним засобом"Мерседес Бенц 1835", реєстраційний номер АА 9869 ІО з напівпричепом «Когел», реєстраційний номер АА 7657 ХІ, який належить ТОВ «ВКФ «Укрспецприлад», яке має відшкодувати заявлену шкоду як власник засобу підвищеної небезпеки та роботодавець.

Листом за вих. № 9 від 07.06.2013 ТОВ «ВКФ «Укрспецприлад» на вимогу позивача про виплату в порядку регресу відшкодування, повідомив, що Діхтяр О.О. в трудових чи цивільно-правових відносинах з ТОВ «ВКФ «Укрспецприлад» не перебуває і не перебував, станом на 11.04.2012 автомобіль, яким було спричинено ДТП, на підставі договору оренди автомобілів № 1/01/06-11 від 01.06.2011 та Акту приймання-передачі автомобілів та напівпричепів в оренду від 01.06.2011 був переданий в оренду ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ МАРКЕТ» (договір долучений до матеріалів справи).

Статтею 27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Аналіз норм статей 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Положення статей 1187, 1188 ЦК України є спеціальними щодо статей 1166, 1167 зазначеного Кодексу, у зв'язку із чим перевага в застосуванні повинна надаватися спеціальним нормам.

За змістом ч. 2 ст. 1188 ЦК України обов'язок відшкодувати шкоду, завдану іншим особам (які не є власниками або володільцями транспортного засобу) покладається на власників (володільців) джерел підвищеної небезпеки, незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1187 ЦК України) (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 р. у справі N 6-108цс13).

Оскільки ТОВ «ТОРГ ІНВЕСТ МАРКЕТ» станом на момент ДТП 11.04.2012 відповідно до договору оренди автомобілів № 1/01/06-11 від 01.06.2011 та Акту приймання-передачі автомобілів та напівпричепів в оренду від 01.06.2011 був володільцем транспортного засобу "Мерседес Бенц 1835", реєстраційний номер АА 9869 ІО з напівпричепом «Когел», реєстраційний номер АА 7657 ХІ, яким спричинено ДТП, позивач в силу вищевказаних норм набув до відповідача право вимоги в розмірі, що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що вже була здійснена ПрАТ «Гарант-Авто».

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торг Інвест Маркет" (04050, м.Київ, вул.Мельникова, 12, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м.Київ, вул.І.Федорова, 32-А, ) суму страхового відшкодування у розмірі 34 380 (тридцять чотири тисячі триста вісімдесят) грн. 44 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Л.Д. Головатюк

Дата підписання повного тексту рішення 08.06.2015