УХВАЛА

21.05.2015Справа № 910/12053/14
За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Перше Джерело"

на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві у справі №910/12053/14

За позовомДержавного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Перше Джерело"
простягнення 2 921 182,38 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

Від позивача - Мітічкін А.С., за довіреністю;

Від відповідача (скаржника) - не з'явився;

Від державного виконавця - Руденко Н.В., за довіреністю.

Обставини справи:

20.01.2015р. на виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2014р., яке змінене постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014р., яке набрало законної сили 22.12.2014р. видано накази.

11.02.015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Перше Джерело" надійшла скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в який скаржник просить суд зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Руденко Наталію Вікторівну поновити семиденний строк Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Перше Джерело» для добровільного виконання наказу господарського суду міста Києва №910/12053/14, виданого 20 січня 2015 року.

Скарга обґрунтована, тим, що фактично державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було позбавлено боржника семиденного терміну, наданого для добровільного виконання рішення суду, адже по факту з моменту отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2015р. боржником вже минуло 4 дні з 7 наданих державним виконавцем для добровільного виконання судового наказу господарського суду міста Києва.

Стягувачем подані заперечення на скаргу боржника, в яких позивач зазначив, що державним виконавцем повністю дотримано положення норм закону в тому числі і щодо строків відкриття виконавчого провадження, і щодо вимог закону у вказаній постанові вказати строк для добровільного виконання боржником рішення суду. До того ж зауважив, що чинне законодавство не передбачає процедури відновлення строку на добровільне виконання рішення суду.

Від держаного виконавця також надійшли заперечення на скаргу, в яких державний виконавець зазначив, що жодного порушення законодавства (норм статей Закону України «Про виконавче провадження») допущено не було. Всі процесуальні дії вчинені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом, а тому дії державного виконавця не можуть вважатися незаконними. Підстав для відкладення провадження виконавчих дій та поновлення строку на самостійне виконання немає, оскільки обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги, суд вирішив відмовити у задоволенні вказаної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 115 ГПК України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема судових наказів (ст. 17 Закону). Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону).

Як убачається з матеріалів скарги у відділі державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на виконанні перебуває виконавче провадження ВП№46189929 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 20.01.2015р. №910/12053/14.

Державним виконавцем, керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 26.01.2015р. на підставі поданої 23.01.2015р. стягувачем заяви винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Таким чином, державним виконавцем дотримано положення норм закону щодо строків відкриття виконавчого провадження при цьому державним виконавцем у постанові надано семиденний строк боржнику для добровільного виконання рішення суду.

Згідно з п. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2015р. була направлена Боржнику 28.01.2015р., про що свідчить відмітка поштампу на конверті про її відправлення доданому відповідачем до скарги та вбачається з скриншоту з офіційного сайту «Укрпошти».

Недотримання строку для направлення постанови про відкриття виконавчого провадження на один день не є підставою для задоволення скарги в частині зобов'язання державного виконавця поновити семиденний строк Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група «Перше Джерело» для добровільного виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/12053/14, виходячи з наступного.

З матеріалів доданих до скарги вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження вручена боржнику 30.01.2015р., про що свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення та підтверджується самим скаржником. Таким чином, семиденний строк на добровільне виконання рішення суду з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження не пройшов, боржник мав реальну можливість за бажанням виконати рішення добровільно до 02.02.2015р.

Одночасно, суд вказує, що семиденний строк для добровільного виконання рішення суду не ставиться в залежність від отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, натомість необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів рахується з моменту винесення державним виконавцем постанови.

До того ж, вимога Відповідача (Боржника) поновити семиденний строк для добровільного виконання рішення не має під собою достатніх правових підстав, адже Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено процедури поновлення строку на добровільне виконання рішення суду.

Так, згідно з п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Судом не встановлено порушення державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження». Процесуальні дії вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом.

Враховуючи вищезазначене, скаржником не доведено суду факту вчинення незаконних та протиправних дій відділом державної виконавчої служби при виконанні рішення господарського суду міста Києва від 20.01.2015р. у справі №910/12053/14.

Підстав для задоволення скарги на дії державного виконавця немає.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна група "Перше Джерело" на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у міста Києві у справі №910/12053/14 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя І.І. Борисенко