ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.06.15р. Справа № 904/4939/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

до Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 55281,07 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: Шаровський С.А., дов. № 164/1001 від 23.05.14р., представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення 22 965, 14 грн., що складають суму заборгованості за спожиту в період з вересня по грудень 2013 р. активну електроенергію, 8 991, 86 грн., що складають суму заборгованості за реактивну електроенергію за період жовтень 2013 р. - січень 2014 р., 16 103, 52 грн., що складають суму заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за період квітень-листопад 2013 р., 613, 34 грн. річних, 3 548, 90 грн., що складають суму інфляції грошових коштів та 3 058, 31 грн. пені.

23.09.14р. господарським судом Дніпропетровської області було розглянуто вказаний спір, за результатами якого було прийнято рішення про часткове задоволення вимог позивача щодо заборгованості за активну та реактивну електроенергію, а також задоволені вимоги щодо стягнення річних, інфляції та пені. В задоволенні вимог щодо стягнення 16 103, 52 грн., що складають заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії позивачу відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.01.15р. зазначене вище рішення змінено та присуджено до стягнення 10 090, 70 грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 8 991, 86 грн. заборгованості за реактивну електричну енергію, 8 441, 06 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, 381, 33 грн. річних, 2 132, 70 грн. інфляції, 1 883 грн. пені та 1 060 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.03.15 року скасовано Постанову ДАГС від 20.01.15р. в повному обсязі та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.14р. в частині стягнення заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії та розподілу судових витрат, в цій частині справу № 904/4939/14 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3.1.3 розгляд справи доручено судді Мельниченко І.Ф. у зв'язку з чим справа № 904/4939/14 прийнята до провадження в частині переданій на новий розгляд та призначено судове засідання на 23.04.15р.

31.03.15р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, з урахуванням поданих уточнень від 16.04.15 р., останній просить стягнути заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у сумі 16 103, 52 грн., суму річних - 712, 64 грн., суму інфляції - 6 870, 76 грн., суму пені - 6 645, 40 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Відповідач нових заперечень відносно вимог позивача в частині переданій на новий розгляд не надав, його повноважний представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув", „адресат відсутній", зокрема, "за зазначеною адресою не проживає" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Крім того, особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення.(див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 22.04.15 р., відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, на яку і була надіслана ухвала суду як про порушення провадження у справі, так і про відкладення розгляду справи (а.с. 39-40).

Як вбачається із матеріалів справи, поштове відправлення, в якому містилась ухвала господарського суду про відкладення розгляду справи, повернуто підприємством зв'язку з поміткою „за закінченням терміну зберігання" (а.с. 53-56).

Таким чином, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

02.06.15 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2010 року між Відкритим акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" (Постачальник: позивач) та Державним підприємством "Дніпропетровськавтотранссервіс" (Споживач; відповідач) укладено договір №5-19/09 про постачання електричної енергії (далі - Договір, а. с. 73-82), відповідно до умов якого, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 1404,6 кВт, величини якої по площадках вимірювання на точках продажу визначені Додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 1 Договору).

Листом № 1067/600 від 09.02.2011 року було змінено номер Договору з № 5-19/09 на № 005019. Даний лист є невід'ємною частиною Договору (а. с. 98).

Відповідно до п. 7.6 Договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюються такі документи: Акт про використану електричну енергію; Акт результатів замірів електричної потужності.

Виконуючи умови Договору, позивач належним чином виконував свої зобов'язання за договором, що підтверджується Актами про використану електричну енергію ДП "Дніпропетровськавтотранссервіс" за вересень 2013 року - січень 2014 року (а. с. 17-38).

Пунктом 1 Додатку № 3 до Договору визначено, що розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 16 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця (а. с. 83-85).

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 01 жовтня поточного року надає Постачальнику відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії за формулою Додатку "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу" або "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам ".

У разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін обсяги очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюються Постачальником на рівні фактичного споживання відповідних періодів поточного року та являються договірними величинами.

Відповідно до п. 5.5 Договору, споживання електричної енергії понад договірну величину визначається Постачальником під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі даних, підтверджених Сторонами як різниця між обсягом фактично використаної величини, протягом розрахункового періоду, і обсягом договірної величини електричної енергії.

Пунктом 4 Додатку 3 до договору встановлено, що обсяги використаної електричної енергії, які підлягають оплаті, визначаються за показами засобів розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених ПКЕЕ.

Відповідно до актів про використану електричну енергію за квітень 2013 року - січень 2014 року, які підписані обома сторонами, встановлено, що споживачем перевищено договірне споживання електричної енергії (а.с. 17-38).

Крім того, згідно ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", згідно з якою споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I-IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини, та п. 6.14 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України 31.07.1996 року № 28, зареєстрованих в Мінюсті 02.08.1996 року за № 417/1442, за яким перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Відповідно до п. 2.2 Додатку 3 до Договору, остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюється на підставі самостійно отриманого у Постачальника рахунка протягом п'яти операційних днів з дня отримання рахунку.

На підставі зазначених вище актів, Відповідачу вручені рахунки на оплату, в тому числі, і за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, що підтверджуються корінцями до рахунків на яких стоїть підпис уповноваженого представника Споживача, копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів погашення заборгованості з оплати за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності в сумі 16 103, 52 грн., відповідач, на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період 03.07.14 р. по 31.03.15 р. складає 712, 64 грн.; сума інфляції за період прострочення складає 6 870, 76 грн.

Зазначені вище суми підлягають до примусового стягнення.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В п. 4.2.1 Договору встановлено, що за внесення платежів, передбачених п. 2.3.3 - 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком "Порядок розрахунків", Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в той період, враховуючи день фактичної оплати.

Вимоги щодо стягнення пені за загальний період з 03.07.14 р. по 31.03.15 р. в сумі 6 645, 40 грн. задоволенню не підлягають, зважаючи на те, що її розрахунок здійснено без врахування положень п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, відповідно до якого встановлено, що розмір нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зважаючи на те, що зобов`язання щодо оплати за Договором, позивач повинен був виконати у період з вересня 2013 р. по січень 2014 р., нарахування пені повинно припинитись у липні 2014 р., у зв'язку з чим рішенням господарського суду від 23.09.14 р. з відповідача стягнуто пеню за період з 26.09.13 р. по 02.07.14 р., яке в цій частині залишено без змін.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення пені за період з 03.07.14 р. по 31.03.15 р. є безпідставними, у зв'язку з чим останні задоволенню не підлягають.

За приписами п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Нормами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається:

- у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

- у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на часткове задоволення апеляційної та касаційної скарг ПАТ „ДТЕК Дніпрообленерго", судовий збір підлягає стягненню з відповідача за подання позову в сумі 1 827 грн., за розгляд скарги апеляційним господарським судом в розмірі пропорційно задоволених вимог, а саме, в сумі 527, 47 грн. та за розгляд касаційної скарги в розмірі 50% від оплаченої суми судового збору в сумі 456, 75 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 625, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Державного підприємства "Дніпропетровськавтотранссервіс" (49005, Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Жуковського, будинок 23, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, місто Дніпропетровськ, шосе Запорізьке, 22, ) 16 103 (шістнадцять тисяч сто три гривні) 52 коп. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, 712 (сімсот дванадцять гривень) 64 коп. річних, 6 870 (шість тисяч вісімсот сімдесят гривень) 76 коп. інфляції, 6 645 (шість тисяч шістсот сорок п'ять гривень) 40 коп. пені, 2 811 (дві тисячі вісімсот одинадцять гривень) 22 коп. судового збору за подання позову, за подання апеляційної та касаційної скарг.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 08.06.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко