ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 915/362/15

м. Миколаїв.

Господарський суду Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

без участі представників сторін, які в судове засідання не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк",

04119, вул. Дегтярівська, 27-т, м. Київ,

адреса для листування: 03057, пр-т Перемоги, 41-а, м. Київ,

до дочірнього підприємства "Торжок",

54002, вул. Мала Морська, 108, м. Миколаїв,

про стягнення заборгованості в загальній сумі 1343660,40 дол. США, еквівалентних 36088165 грн. 39 коп., та 2000 грн. штрафів за кредитним договором від 19.05.2006 р. №19/К-К та додаткових угод до нього, -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі - БАНК) пред'явлено позов до дочірнього підприємства (ДП) "Торжок" про стягнення з останнього заборгованості за укладеним між ними кредитним договором від 19.05.2006 р. № 19/К-К та додатковими угодами до нього у загальній сумі 1343660,40 дол. США, котра за встановленим курсом НБУ станом на 02.03.2015 р. еквівалентна сумі 36088165 грн. 39 коп., із яких:

1) 245000 дол. США, еквівалентних сумі 6580234 грн. 50 коп., - строкова заборгованість з повернення кредитних коштів;

2) 971307,02 дол. США, еквівалентних сумі 26087461 грн. 07 коп., - прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів;

3) 50283,33 дол. США, еквівалентних сумі 1350514 грн. 70 коп., - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами;

4) 67601,68 дол. США, еквівалентних сумі 1350514 грн. 70 коп., - пеня за прострочення повернення кредитних коштів;

5) 1620,26 дол. США, еквівалентних сумі 1350514 грн. 70 коп., - пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами;

6) 7848,11 дол. США, еквівалентних сумі 1350514 грн. 70 коп., - 3% річних за період прострочення повернення кредитних коштів та сплати за користування ними відсотків;

а також грошових коштів в загальній сумі 2000 грн. - штрафи на підставі пп.4.4 кредитного договору за невиконання пп. 3.3.12 цього договору в частині невиконання зобов'язань щодо подання Банку щоквартально відповідних документів.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням ДП "Торжок" своїх грошових зобов'язань за укладеним з Банком вищевказаним кредитним договором, з урахуванням додаткових угод до нього, а саме, порушення термінів здійснення платежів з повернення кредитних коштів та сплати за користування ними відсотків, у зв'язку з чим на суми заборгованості на підставі умов договору та чинного законодавства України нараховано пеню та 3% річних; невиконанням протягом 2014 року умов договору щодо надання відповідачем Банку щоквартальної фінансової звітності, а саме, бухгалтерського балансу, звіту про фінансові результати та розшифровки дебіторської та кредиторської заборгованості, у зв'язку з чим за кожне порушення нараховано штраф.

Від сторін, повідомлених належним чином про час та місце розгляду справи, представники в судове засідання не з'явилися, проте від них надійшли до суду документи:

від позивача - письмові пояснення до позову від 15.05.2015 р.;

від відповідача - додаткові пояснення від 30.04.2015 р., зареєстровані в Господарському суді Миколаївської області 05.05.2015 р. за № 7707/15, в яких викладено заяву про застосування позовної давності до вимог Банку про стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту та пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами; пояснення від 27.05.2015 р., зареєстровані в Господарському суді Миколаївської області 27.05.2015 р. за № 9455/15, в яких викладені доводи відповідача про часткове погашення заборгованості з повернення кредитних коштів у сумі 600000 дол. США платіжним дорученням від 27.05.2015 р. № 1 та клопотання про продовження строку вирішення спору і відкладення розгляду справи для узгодження сторонами мирової угоди, уточнення розміру позовних вимог, у зв'язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості; клопотання про зупинення провадження у справі від 27.05.2015 р., зареєстроване в Господарському суді Миколаївської області 27.05.2015 р. за № 9454/15, мотивоване тим, що 27.05.2015 р. відповідачем подано до Господарського суду Миколаївської області позовну заяву про визнання недійсним кредитного договору від 19.05.2006 р. № 19/К-К, стягнення заборгованості за яким є предметом спору у даній справі.

У задоволенні клопотань відповідача про продовження строку вирішення спору і відкладення розгляду справи, а також про зупинення провадження у справі, ухвалою суду, із занесенням її у протокол судового засідання від 27.05.2015 р., відмовлено у зв'язку з їх безпідставністю.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між попередниками Банку та ДП "Торжок" укладено кредитний договір від 19.05.2006 р. №19/К-К, до умов якого вносилися зміни та доповнення додатковими угодами від 22.05.2006 р. № 1, від 26.05.2006 р. № 2, від 07.06.2006 р. № 3, від 10.08.2006 р. № 4, від 05.02.2007 р. № 5, від 15.02.2007 р. № 6, від 15.06.2007 р. № 7, від 25.01.2008 р. № 8, від 27.11.2008 р. № 9, від 25.03.2009 р. № 10, від 19.06.2009 р. № 11, від 19.06.2009 р. № 12, від 09.11.2009 р. № 13, від 25.02.2010 р. № 14, від 23.03.2010 р. № 15, від 29.12.2010 р. № 16, від 08.06.2011 р. № 17, від 25.11.2011 р. № 18, від 23.08.2012 р. № 19, від 10.10.2012 р. № 20, від 16.10.2012 р. № 21, від 16.09.2013 р. № 22, від 20.12.2013 р. № 23.

За договором Банк зобов'язався надати кредит у сумі 4000000 дол. США з терміном остаточного погашення 27.02.2015 р. (п.п. 1.1.1, 1.1.2 договору) зі сплатою фіксованої відсоткової ставки, яка змінювалася: 12% річних за період 22.05.2006 р. - 26.11.2008 р. (пп.1.1.3 договору); 16% річних за період 27.11.2008 р. - 07.06.2011 р. у відповідності до додаткової угоди від 27.11.2008 р. № 9; 12,5 % річних за період 08.06.2011 р. - 27.01.2015 р. у відповідності до додаткової угоди від 08.06.2011 р. № 17; а ДП "Торжок" - повернути кредит частинами у погоджені графіком терміни, за фактичний строк його використання сплачувати Банку відсотки на умовах, визначених договором (пп. 3.3.5 договору).

Згідно пп. 2.6.4 договору нараховані відсотки позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно, не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

На виконання умов договору Банком на рахунок ДП "Торжок" перераховано грошові кошти в сумі 4000000 дол. США, що випливає із меморіальних валютних ордерів від 22.05.2006 р. № 144760 на суму 1600000 дол. США, від 26.05.2006 р. № 148029 на суму 2000000 дол. США, від 10.08.2006 р. № 206780 на суму 400000 дол. США (а.с. 88-90) та виписок з особового рахунку відповідача (а.с. 91-213).

Із цих же виписок з особового рахунку також випливає, що ДП "Торжок" прострочено виконання грошових зобов'язань щодо своєчасного та у передбачені графіком терміни повернення кредитних коштів, щодо сплати за користування ними відсотків.

Банком подано розрахунки заборгованості ДП "Торжок" за договором, у відповідності до яких заборгованість з повернення кредитних коштів становить суму 1216307,02 дол. США, а заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами станом на 27.01.2015 р. - 50283,33 дол. США (нараховано відсотків за період користування кредитом з 22.05.2006 р. по 27.01.2015 р. всього суму 3340946,55 дол. США, а сплачено за цей же період всього суму 3290663, 22 дол. США).

Розрахунки заборгованості у зазначених сумах узгоджується з відомостями, що містяться у виписках з особового рахунку відповідача, умовами договору щодо розміру погоджених сторонами відсоткових ставок, а тому суд визнає їх правильними.

Банк звертався до ДП "Торжок" з вимогами про погашення заборгованості двічі від 09.10.2014 р. № 31/1-14766 та від 11.02.2015 р. № 31/1-1945, направлення яких відповідачеві підтверджується фіскальними чеками поштового відділення від 09.10.2014 р. та від 12.02.2015 р. відповідно, проте й на даний час заборгованість з повернення кредитних коштів, сплати за користування ними відсотків не погашено.

Чинним законодавством України визначено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України).

Отже, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з ДП "Торжок" заборгованості з повернення кредитних коштів у сумі 1216307,02 дол. США та зі сплати за користування ними відсотків у сумі 50283,33 дол. США.

Суд також визнає, що Банком обґрунтовано нараховано пеню за прострочення повернення кредитних коштів та за прострочення сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків.

Так, ч. 2 ст. 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

У відповідності до пп. 4.3 кредитного договору у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати відсотків, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної пп. 1.1.3 договору, за кожний день прострочення виконання за реквізитами, вказаними кредитодавцем. При розрахунку санкцій, відповідно до пп. 4.3, 4.6 договору приймаються місяць рівний календарній кількості днів та рік, рівний 360 днів.

Банком пред'явлено вимоги про стягнення пені у загальній сумі 67601,68 дол. США за прострочення повернення кредитних коштів, котру, як випливає з поданого Банком розрахунку, нараховано за період з 03.03.2014 р. по 27.01.2015 р., та про стягнення пені у загальній сумі 1620,26 дол. США за прострочення повернення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, коту, як випливає з поданого Банком розрахунку, нараховано за період з 18.02.2014 р. по 27.01.2015 р.

Цивільним законодавством встановлено щодо окремих видів вимог спеціальну позовну давність, зокрема, скорочену в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у задоволенні позову (ч.4 ст.267 ЦК України).

Згідно поданого позивачем розрахунку пеню по кожному порушенню грошових зобов'язань нараховано понад строк позовної давності, так як Банк звернувся з позовними вимогами 05.03.2015 р., що вбачається з відтиску штемпеля органу поштового зв'язку на конверті, в котрому до Господарського суду Миколаївської області надійшло поштове відправлення з позовом у даній справі (ас.74).

Суд, ураховуючи заяву ДП "Торжок" від 30.04.2015 р. про застосування позовної давності до вимог Банку про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором, вважає, що підлягає стягненню за прострочення погашення кредиту та прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами пеня, нарахована на відповідні суми заборгованості у період 05.03.2014 р. - 27.01.2015 р., у загальній сумі 67493,35 дол. США та у загальній сумі 1538,82 дол. США відповідно.

У задоволенні решти вимог про стягнення пені належить відмовити з підстав спливу строку давності.

Суд визнає обґрунтованими вимоги Банку про стягнення з ДП "Торжок" 3% річних, нарахованих за періоди користування сумами кредитних коштів, які належало повернути, та сумами нарахованих і підлягаючих сплаті відсотків за користування кредитними коштами.

Так, законом передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Сторони скористалися правом визначення іншого розміру процентів за користування чужими коштами, погодивши відсоткову ставку, визначену в пп.1.1.3 договору, котра становить 12% річних.

Суд погоджується з поданими позивачем розрахунками сум 3 % річних, які становлять загальну 7657,12 дол. США за користування простроченими кредитними коштами у період 03.03.2014 р. - 27.01.2015 р., та загальну суму 190,99 дол. США за користування у 22.11.2013 р. - 27.01.2015 р. сумами нарахованих та прострочених сплатою відсотків.

Що стосується вимог Банку про стягнення з відповідача штрафів у загальній сумі 2000 грн., застосованих згідно пп.4.4 кредитного договору за невиконання пп. 3.3.12, яким визначено, що протягом дії договору позичальник повинен надавати кредитодавцю щоквартально, не пізніше 25 числа першого місяця кварталу, наступного за звітним, належним чином засвідченні бухгалтерський баланс, звіт про фінансові результати та розшифровки дебіторської та кредиторської заборгованості, то такі вимоги суд вважає безпідставними.

У відповідності до чинного законодавства України виконання основного зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (ч.1 ст.546, ст.548 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК України).

Зазначений пп.3.3.12 укладеного сторонами договору не є основним зобов'язанням за кредитним договором і не зобов'язує позичальника передати кредитору грошову суму або інше майно, отримане за цим договором.

За таких обставин у задоволенні вимог у частині стягнення штрафів у загальній сумі 2000 грн. належить відмовити повністю.

Визначаючи суми вимог, які належить задовольнити, у гривневому еквіваленті, суд погоджується з позицією відповідача, викладеною в додаткових поясненнях від 27.05.2015 р., про те, що суму заборгованість належить визначити за встановленим Нацбанком України станом на 27.05.2015 р. курсом гривні стосовно долара США, який дорівнює 21 грн. 42 коп. за 1 дол. США.

Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити частково, а саме, в частині стягнення заборгованості з повернення кредитних коштів - у сумі 1216300,02 дол. США, еквівалентних сумі 26053296 грн. 37 коп.; у частині стягнення заборгованості зі сплати відсотків, нарахованих за користування кредитними коштами станом на 27.01.2015 р., - в сумі 50283,33 дол. США, еквівалентних сумі 1077068 грн. 93 коп.; в частині стягнення пені, нарахованої у період 05.03.2014 р. - 27.01.2015 р., за прострочення повернення кредитних коштів - у сумі 67493,35 дол. США, еквівалентних сумі 1445707 грн. 56 коп., і за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами - у сумі 1538,82 дол. США, еквівалентних сумі 32961 грн. 52 коп.; у частині стягнення 3 % річних, нарахованих за користування простроченими кредитними коштами у період 03.03.2014 р. - 27.01.2015 р., - в сумі 7657,12 дол. США, еквівалентних сумі 164015 грн. 51 коп.; у частині стягнення 3% річних, нарахованих за користування у період 22.11.2013 р. - 27.01.2015 р. сумами нарахованих та прострочених сплатою відсотків, - у сумі 190,99 дол. США, еквівалентних 4091 грн., а всього належить задовольнити вимоги про стягнення грошових коштів у сумі 1343470,63 дол. США, еквівалентних сумі 28777140 грн. 89 коп.

У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Суд відхиляє викладені в додаткових поясненнях від 27.05.2015 р. доводи відповідача про часткове погашення заборгованості з повернення кредитних коштів у сумі 600000 дол. США платіжним дорученням від 27.05.2015 р. № 1, так як поданий до цих пояснень платіжний документ не містить відомостей Банку про його прийняття.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, на відповідача.

Визнану судом підлягаючою задоволенню загальну суму вимог належить оплатити максимальним розміром судового збору за вимоги матеріального характеру, визначеного пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", а саме, в сумі 73080 грн.

Позивач, у відповідності до п.22 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору.

Господарським процесуальним законодавством України передбачено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч.3 ст.49 ГПК України).

Так як ДП "Торжок" не подано доказів звільнення його від сплати судового збору, то на нього належить покласти сплату судового збору в сумі 73080 грн.

У судовому засіданні 27.05.2015 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст.43,49,82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства "Торжок", 54002, вул. Мала Морська, 108, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 32143382, на користь публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", 04119, вул. Дегтярівська, 27-т, м. Київ, ідентифікаційний код 19017842, грошові кошти в загальній сумі 1343470 (один мільйон триста сорок три тисячі чотириста сімдесят) доларів 63 цента США, еквівалентних за встановленим Національним банком України курсом станом на 27.05.2015 р. сумі 28777140 (двадцять вісім мільйонів сімсот сімдесят сім тисяч сто сорок) грн. 89 коп., із яких: 1216307 (один мільйон двісті шістнадцять тисяч триста сім) доларів 02 цента США, еквівалентних сумі 26053296 (двадцять шість мільйонів п'ятдесят три тисячі двісті дев'яносто шість) грн. 36 коп., - заборгованість з повернення кредитних коштів; 50283 (п'ятдесят тисяч двісті вісімдесят три) долари 33 цента США, еквівалентних сумі 1077068 (один мільйон сімдесят сім тисяч шістдесят вісім) грн. 93 коп. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами; 67493 (шістдесят сім тисяч чотириста дев'яносто три) долара 35 центів США, еквівалентних сумі 1445707 (один мільйон чотириста сорок п'ять тисяч сімсот сім) грн. 56 коп., - пеня за прострочення повернення кредитних коштів; 1538 (одна тисяча п'ятсот тридцять вісім) доларів 82 центи США, еквівалентних сумі 32961 (тридцять дві тисячі дев'ятсот шістдесят одна) грн. 52 коп. - пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами; 7657 (сім тисяч шістсот п'ятдесят сім) доларів 12 центів США, еквівалентних сумі 164015 (сто шістдесят чотири тисячі п'ятнадцять) грн. 51 коп., - 3% річних за період користування простроченими кредитними коштами; 190 (сто дев'яносто) доларів 99 центів США, еквівалентних 4091 (чотири тисячі дев'яності одна) грн. - 3% річних за період користування простроченими сплатою відсотками за користування кредитними коштами.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з дочірнього підприємства "Торжок", 54002, вул. Мала Морська, 108, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 32143382, на користь Держаного бюджету України грошові кошти з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 73080 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 5 червня 2015 року.

Суддя Ю.М. Коваль.