ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р. Справа № 6/177-08

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя

Фоміна В.О., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

апелянта - не з'явився,

боржник - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області, (вх. №2997 С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 27.11.2014р. у справі № 6/177-08

за заявою Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції

до боржника Публічного акціонерного товариства "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів", м.Конотоп,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 27.11.2014р. у справі №6/177-08 (суддя Соп'яненко О.Ю.) заяву кредитора Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області № 6845/9/10 від 01.10.2014р. про визнання кредиторських вимог у розмірі 2269256,79 грн. по справі № 6/177-08 - задоволено частково; визнано кредиторські вимоги Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області до боржника - Публічного акціонерного товариства "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" в сумі 738447,12 грн. та включено їх до третьої черги реєстру вимог кредиторів; в частині стягнення 1530809,67 грн. - відмовлено.

Конотопська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області з ухвалою суду першої інстанції не погодилась, звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 27.11.2014р. у справі №6/177-08 в частині відмови в задоволенні кредиторських вимог Конотопської ОДПІ, як таку, що не відповідає вимогам закону, та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду.

Від арбітражного керуючого Бідної О.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Від апелянта факсограмою надійшло клопотання (вх. №8803 від 05.06.2015р.), в якому просить розглянути справу без участі представника апелянта у зв'язку з відсутністю фінансування на службові відрядження.

У судове засідання 08.06.2015р. представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що ухвала про прийняття апеляційної скарги до провадження направлялась рекомендованою кореспонденцією, а також на те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою та зважаючи на стислі строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників учасників процесу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 06.10.2008р. за заявою кредитора - Конотопської міжрайонної державної податкової інспекції, у порядку статей 7,11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів .

Ухвалою господарського суду Сумської області від 30.10.2008р. за результатами підготовчого засідання визнано грошові вимоги Конотопської МДПІ у розмірі 5750888 грн. Зобов'язано Конотопську МДПІ у 10-денний строк за її рахунок подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів", розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Коробку П.С.

На виконання вимог ухвали суду від 30.10.2008р. в газеті "Голос України" № 218 від 14.11.2008р. опубліковано відповідне оголошення.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 26.02.2009р. затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Сумської області від 05.08.2014р. визнано юридичну особу - Публічне акціонерне товариство "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" - банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

01.10.2014р. до господарського суду Сумської області від Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області надійшла заява, в якій остання просила суд додатково включити в реєстр вимог кредиторів поточні вимоги до боржника в сумі 2269256,79 грн. (т. 22, а.с. 64).

З заяви Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області про визнання поточних кредиторських вимог та доданому до неї розрахунку вбачається, що вимоги в сумі 2269256,79 грн.,з них основного платежу 738447,12, штрафних санкцій - 777,0 грн., пені 1530032,67 грн. в т.ч.

- податку на додану вартість - 1754044,48 грн.;

- податку на прибуток - 222965,71 грн.;

- земельному податку - 161714,34 грн.;

- збору за спеціальне використання води - 1085,24 грн.;

- податку з власників транспортних засобів - 2169,23 грн.;

- збору за спеціальне використання лісових ресурсів - 95444,86 грн.;

- податку з доходів фізичних осіб - 74228,11 грн.;

- комунального податку - 1526,24 грн.;

- єдиного соціально внеску - 41978,58 грн.

Як свідчить оскаржувана ухвала, господарський суд, задовольняючи заяву ДПІ в частині визнання вимог в сумі 738447,12 грн., зокрема, виходив з того, що боржник має поточну заборгованість в зазначеній сумі.

При цьому, відмовляючи в частині визнання його вимог на загальну суму 1530809,67 грн., суд мотивував свої висновки з посиланням на те, що зазначена сума є штрафними санкціями, які нараховані всупереч вимогам ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено поняття кредитора - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до абз. 3 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до абз. 8 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4112-УІ) вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Як вбачається з заяви Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області від 01.10.2014р. №6845/9/10 вказані вимоги, зокрема, складаються з штрафних санкцій - 777,0 грн., пені 1530032,67 грн.

Колегія суддів зазначає, враховуючи, що ВАТ "Конотопський завод по ремонту дизель-потягів" визнано банкрутом постановою господарського суду Сумської області від 05.08.2014р., Конотопська об'єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів у Сумській області звернулась з заявою від 01.10.2014р. №6845/9/10 про визнання кредиторських вимог, які зокрема, складаються з штрафних санкцій - 777,0 грн., пені 1530032,67 грн., тобто вимогами, які виникли після визнання боржника банкрутом, дані вимоги Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області не мають характеру поточних у розумінні ст.1 Закону, оскільки були заявлені після введення ліквідаційної процедури, під час якої не виникає будь-яких нових зобов'язань, тому дані вимоги є необґрунтованими, відтак висновок місцевого господарського суду про відмову у визнанні цих вимог є правомірним та обґрунтованим.

Згідно з п 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, який вводиться одночасно із порушенням провадження у справі про банкрутство не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Таким чином, викладені вище висновки господарського суду відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

Господарський суд правомірно задовольнив заяву Конотопської ОДПІ ГУ Міндоходів у Сумській області в частині визнання вимог в сумі 738447,12 грн., з посиланням на те, що боржник має податковий борг в зазначеній сумі, оскільки зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи та не спростовані ліквідатором.

Згідно з п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VІ, положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як свідчать матеріали справи № 6/177-08, провадження по ній порушено згідно з ухвалою 06.10.2008р., постанову про визнання банкрутом винесено - 05.08.2014 року, таким чином, розгляд даної справи повинен проводитися за правилами, передбаченими Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції з 19.01.2013 р.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Тобто, поточними кредиторами слід вважати тих кредиторів, термін виконання вимог яких до боржника настав після порушення справи про банкрутство.

Згідно з абз. 3 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Абзацом 8 п. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Із дня прийняття судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, підприємницька діяльність банкрута завершується. Строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав. У банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникло під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Отже, поточні вимоги кредитора - неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Таким чином, колегія суддів вважає кредиторські вимоги Конотопської ОДПІ в частині суми основного боргу у розмірі 738447,12 грн. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в третю чергу.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Сумської області від 27.11.2014 р. у справі № 6/177-08 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Сумській області має бути залишена без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 27.11.2014р. у справі № 6/177-08 залишити без змін.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 09.06.2015р.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя В.О. Фоміна

Суддя І.А. Шутенко