ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.06.2015 Справа № 920/251/15

За позовом: Шосткинського міжрайонного прокурора в інтересах держави, м. Шостка Сумської області

до відповідачів: 1) Шосткинської міської ради, м. Шостка Сумської області

2) КП торгівлі «Корал-1», м. Шостка Сумської області

про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - Б.М.Циганенко

від 1-го відповідача - не прибув

від 2-го відповідача - С.А.Жулавський, С.А.Сергєєва (довіреність № 1 від 07.04.2015)

За участю секретаря судового засідання - Р.Б.Малюка

Суть спору: прокурор подав позовну заяву, в якій просить суд скасувати рішення 18 сесії Шосткинської міської ради 6 скликання від 29.08.2013 у частині надання дозволу КПТ «Корал-1» на укладення договору встановлення особистого строкового сервітуту щодо земельної ділянки площею 29 кв. м. під розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності в районі будинку № 19 на вул. Марта в м. Шостці; визнати недійсним договір встановлення особистого строкового сервітуту щодо земельної ділянки під розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності № 46 від 16.09.2013 року, укладений між Шосткинською міською радою та КПТ «Корал-1»; зобов'язати КПТ «Корал-1» повернути територіальній громаді м. Шостка земельну ділянку площею 29 кв. м. під розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності в районі будинку № 19 на вул. Марта в м. Шостці, що існував до надання її у користування. Прокурор також просить суд стягнути з відповідачів судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Перший відповідач подав відзив на позовну заяву, вимоги прокурора вважає безпідставними та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Другий відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву також не визнає вимог прокурора та зазначає, що прокурор взагалі не мав підстав для звернення даним позовом до суду за захистом загальнодержавних інтересів, а спірний договір не суперечить вимогам діючого земельного законодавства.

Шосткинською міжрайонною прокуратурою були подані до суду письмові пояснення № 109/786вих15 від 27.04.2015, у яких прокурор наполягає на задоволенні позовних вимог.

Від першого відповідача до суду надійшло клопотання № 01-28/1256 від 03.06.2015 про розгляд справи без участі його представника в судовому засіданні.

Представником другого відповідача були подані до суду: пояснення від 28.04.2015; пояснення від 30.04.2015 стосовно необґрунтованості вимог прокурора; клопотання від 27.04.2015 (вхідний реєстраційний № 5173) про залишення позову без розгляду, оскільки, на думку другого відповідача, позов підписано неуповноваженою особою; клопотання від 29.04.2015 (вхідний реєстраційний № 5172) про припинення провадження у справі щодо скасування рішення 18 сесії Шосткинської міської ради від 29.08.2012 у частині надання дозволу КПТ «Корал-1» на укладання договору встановлення особистого строкового сервітуту щодо земельної ділянки площею 29 кв.м під розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності у районі будинку № 19 по вул. Марата у м. Шостці.

Прокурором були подані письмові пояснення № 109/983вих15 від 02.06.2015 стосовно поданих другим відповідачем клопотань про припинення провадження у справі та про залишення позову без розгляду.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, встановив:

Другим відповідачем було подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду через відсутність підстав для звернення прокурора з даним позовом до суду.

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України передбачено, що на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді, у випадках, визначених законом.

Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08.04.1999 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в господарському суді.

Зі змісту ст. 14 Конституції України вбачається, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; Рахункової палати, яка звертається до господарського суду в інтересах держави в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Згідно ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено па центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким центральним органом виконавчої влади відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 №459/2011 «Про державну інспекцію сільського господарства України» є Держсільгоспінспекція України.

Статтями 6, 9, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначено способи здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, а також передбачено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням га охороною земель.

У той же час, нормами цього Закону не передбачено повноважень щодо звернення центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до суду із позовами про визнання незаконними (недійсними) рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землею, визнання недійсними правочинів щодо відчуження чи передачі у користування земельних ділянок державної і комунальної власності, а також їх повернення з чужого незаконної о володіння

Крім того, не передбачено таких повноважень і Положенням про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженим Указом Президента України №459/201 1 від 13.04.2011.

Враховуючи викладене, та, зважаючи на те, то чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною земель, однак у вказаного органу відсутні повноваження щодо звернення до господарського суду, суд вважає, що прокурор правомірно пред'явив вищевказаний позов в інтересах держави як позивач.

Згідно норми статті 81 Господарського процесуального кодексу України (пункт 1 частини 1), господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 20.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України сулами першої інстанції» якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребовує у позивача докази на підтвердження таких повноважень.

У той же час, ухвалою господарського суду Сумської області від 16.02.2015 за вказаним позовом порушено провадження, а справу призначено до розгляду по суті, чим завершено її підготовку до судового розгляду.

У поданій до господарського суду позовній заяві чітко вказано прізвище та ініціали особи, яка її підписала, а також зазначено її посадове становище - Шосткинський міжрайонний прокурор.

З приводу клопотання про припинення провадження у справі в частині вимог позивача, суд зазначає наступне.

Стаття 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначає поняття, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування, які одночасно здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, у земельних правовідносинах виступають як представницькі органи суб'єкта власності - народу України, територіальної громади власників землі щодо права розпорядження, притаманного власнику.

Такни висновок випливає з положень ст.ст. 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 Цивільного кодексу України, статей 2, 8, 133 Господарського кодексу України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України, якими врегульовано порядок розпорядження землею.

Рішення органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб'єкту у власність або у користування втілює волевиявлення власника землі та реалізується у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог земельного законодавства, спрямованих на раціональне використання земельних ділянок як об'єктів нерухомості (власності).

Відтак, помилковим є віднесення спорів за участю органів виконавчої влади та самоврядування, пов'язаних з наданням земельної ділянки господарюючим суб'єктам у власність або у користування, з оформленням цих прав, укладенням договору, реєстрацією прав на земельну ділянку, договорів оренди земельної ділянки, суперфіцію тощо, видачею документів, що посвідчують право власності або користування земельними ділянками, до публічно-правових. Вищевказані адміністративні правовідносини між органами місцевого самоврядування або виконавчої влади та господарюючими суб'єктами не надають спору, що з них виник, публічно-правового характеру, оскільки повноваження, які реалізуються органами місцевого самоврядування або виконавчої влади у них відносинах, не є владними, а мають лише організаційно-розпорядчий характер.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку має місце спір про право, який має розглядатись судом за правилами Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотань представника другого відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та про припинення провадження у справі.

У відповідності до приписів статті 77 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд даної справи для підготовки вступної та резолютивної частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.77, 80, 81, 86, 87 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання представника другого відповідача про залишення позову без розгляду.

2. Відмовити у задоволенні клопотання представника другого відповідача про припинення провадження у справі.

3. Відкласти розгляд справи на 16.06.2015 до 11 год. 00 хв., засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Сумської області за адресою: 40011, м. Суми, пр-т Шевченка, 18/1, зал судових засідань № 120.

Суддя В.Л.Котельницька