ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 р. Справа № 923/632/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн", м. Львів

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

про стягнення 6451,17 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Коваленко О.В., довіреність №07/04 від 09.04.2015р.;

від відповідача - не прибув.

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 6451,17 грн., з якої: 4617,41 грн. - сума основного боргу, 833,76 грн. - сума пені та 1000,00 грн. - сума штрафу. Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на умови договору поставки №НХС-580 від 01.01.2012р., положення ст.ст. 526, 610, 712 ЦК України та ст. 193 ГК України.

02 червня 2015 року представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 21.05.2015р. подано із супровідним листом витяг з ЄДРЮОФОП на відповідача. З наданого витягу вбачається, що місцем проживання ОСОБА_1 є адреса - АДРЕСА_1. Дані документи прийнято судом до розгляду та залучено до матеріалів справи.

03 червня 2015 року до суду повернулася ухвала від 27.04.2015р., яка була направлена на юридичну адресу відповідача, з поміткою поштового підприємства "за закінченням терміну зберігання". Дану ухвалу з конвертом прийнято судом до розгляду та залучено до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання вдруге не з'явився, відзиву на позовну заяву та інших витребуваних судом документів не надав, про причини неявки і ненадання витребуваних доказі суд не повідомив.

Копія ухвали про порушення справи, яка була направлена судом на адресу відповідача (АДРЕСА_1) повернулась до суду з поміткою поштового підприємства "за закінченням терміну зберігання". Ухвала суду від 21.05.2015р., якою суд відкладав розгляд справи та направляв на адресу відповідача, взагалі до суду станом на 04.06.2015р. не повернулась.

Відповідно до витягу з ЄДРЮОФОП, станом на 27.05.2015р. місцезнаходження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 значиться - АДРЕСА_1

Таким чином, ухвали суду про порушення та відкладення розгляду справи було надіслано відповідачу за належною адресою, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п.3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі, якщо копію ухвали про порушення провадження у справі, призначення її до розгляду, відкладення розгляду справи було надіслано за належною адресою (повідомленою стороною, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника сторони справа може бути розглянута без його участі, якщо неявка представника не перешкоджає вирішенню спору.

Суд повідомляв відповідача про час і місце розгляду справи за адресою зазначеною в ЄДР. Відповідач з огляду на наведений зміст Постанови Пленуму Вищого господарського суду України вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

За ст. 77 ГПК України, неявка представника сторони у судове засідання може бути підставою для відкладення розгляду справи, коли з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка у судове засідання представника відповідача не унеможливлює розгляд справи № 923/632/15, не є підставою для відкладення її розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 04.06.2015р. не заперечив проти розгляду справи без участі представника відповідача.

За таких обставин, відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається без участі відповідача, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 01 січня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (надалі - позивач або постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач або покупець) був укладений договір поставки №НХС-580 (надалі - договір).

Відповідно до умов п.1.1. договору, постачальник зобов'язався передавати у власність покупця - товар, а покупець зобов'язався приймати та оплачувати товар у порядку визначеному умовами договору. Товар, згідно з умовами договору, поставляється партіями.

Позивач, на виконання умов договору, відповідно до товарно-транспортних накладних, а саме: від 11.10.2014р. за №НХН-207078, від 14.10.2014р. за №НХН-208240, від 16.10.2014р. за №НХН-209768, від 18.10.2014р. за №НХН-211939, від 21.10.2014р. за №НХН-213031, від 25.10.2014р. за №НХН-217145 та від 28.10.2014р. за №НХН-218441 поставив відповідачу товар, на загальну суму 4617,41 грн. (а.с. 17-23). Товар за даними накладними був прийнятий представником покупця без претензій та зауважень, що підтверджується підписом особи, яка приймала товар.

Відповідно до умов п.6.1. договору, розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 7 календарних днів, з моменту отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, або за домовленістю сторін готівкою через касу постачальника.

Відповідач, в порушення умов п.6.1. договору за придбаний товар взагалі не розрахувався, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 4617,41 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач, 24.02.2015р. звернувся до відповідача з претензією №33, в якій останньому запропонував перерахувати суму основного боргу на рахунок ТОВ "Партнер Дістрібьюшн" протягом 5 банківських днів з моменту отримання даної претензії. Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Станом на день звернення позивача з позовом до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем за основною сумою боргу становить 4617,41 грн.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що відповідач свої грошові зобов'язання перед позивачем по сплаті 4617,41 грн. у встановлені строки не виконав.

Доказів сплати суми боргу у розмірі 4617,41 грн. відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 4617,41 грн., є доведеними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми пені у розмірі 833,76 грн. та суми штрафу у розмірі 1000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що в разі, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, відповідно до умов п.7.1. договору №НХС-580 сторони встановили, що у випадку порушення покупцем строків оплати за отриманий від постачальника товар, покупець повинен сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, за кожен день порушення термінів оплати.

Крім того, відповідно до умов п.1.3. договору №НХС-580 покупець зобов'язаний надавати постачальнику документ - довіреність (кільцева довіреність), з переліком осіб, яким доручається право на отримання товару, завірену підписом керівника та бухгалтера, скріплену печаткою, вказана довіреність є додатком №1 до цього договору, або зобов'язується надавати постачальнику довіреність суворої звітності на отримання ТМЦ від постачальника, на кожну окрему партію поставки.

Відповідно до умов п.1.4. договору №НХС-580, покупець зобов'язаний завчасно (на протязі семи календарних днів) повідомляти про зміну осіб, яким доручається отримання товару, зі складанням нової довіреності на отримання товару.

Пунктом 7.3. договору №НХС-580 передбачено, що у випадку порушення покупцем обов'язку, встановленого п.1.4. договору, він зобов'язаний сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 1000,00 грн., за кожний встановлений випадок порушення.

Оскільки в наданій відповідачем довіреності на отримання ТМЦ значаться підписи осіб, що мали право отримувати товар від особи відповідача, а в товаро-транспортних накладних, які відповідач завчасно не оплатив, містяться підписи інших осіб, які не зазначені в цих довіреностях, а тому позивач на підставі п.7.3. договору №НХС-580 від 01.01.2012р. застосовував до відповідача штраф у розмірі 1000,00 грн.

Статтею 232 (ч.6) Господарського кодексу України (436-4) встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (№ 543/96-ВР від 22.11.1996 р.) встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтями 1 та 2 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу, та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня (Стаття 3 Закону, із змінами, внесеними згідно із Законом N 2921-III (2921-14) від 10.01.2002 ).

За поданим позивачем розрахунком, розмір пені та штрафу становить 833,76 грн. та 1000,00 грн. відповідно.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки та визнано їх обґрунтованими.

Доказів погашення заявлених до стягнення сум пені у розмірі 833,76 грн. та штрафу у розмірі 1000,00 грн., відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення сум пені у розмірі 833,76 грн. та штрафу у розмірі 1000,00 грн., є доведеними.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України відносяться на відповідача.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Дістрібьюшн" (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 355, оф. 325, код ЄДРПОУ - 37171990) суму основного боргу у розмірі 4617,41 грн., суму пені у розмірі 833,76 грн., суму штрафу у розмірі 1000,00 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.06.2015р.

Суддя С.В. Нікітенко