ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 922/4501/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Дерепи В.І.
суддівБондар С.В. (доповідач), Кривди Д.С.
розглянувши матеріали касаційної скарги за участю представників : Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЛ -Групп", в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЛ -Групп" від позивача: не з'явились від відповідачів: 1. Шкляров А.М.; 2. не з'явились
на рішенняГосподарського суду Харківської області від 15.12.2014 року
та постановуХарківського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 року
у справі№ 922/4501/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЛ -Групп", в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЛ -Групп"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Прайм"
простягнення грошових коштів
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт" (далі позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЛ -Групп", в особі Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЛ -Групп" (далі відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "МК Прайм" (далі відповідач 2) про стягнення з відповідачів солідарно 54 978, 06 грн. - вартість запчастин та ремонтних робіт необхідних для приведення автонавантажувача у робочій стан; 6 623 грн. - інші витрати пов'язані з розглядом справи.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.12.2014 року позовні вимоги були задоволені частково.

В частині солідарного стягнення заборгованості з обох відповідачів, було відмовлено. З відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню 54 978, 06 грн. - вартість запчастин та ремонтних робіт, необхідних для приведення автонавантажувача у робочій стан; 400 грн. - витрат на проведення дефектації пошкодженого автонавантажувача; 1827 грн. - витрати з оплати судового збору.

В частині позовних вимог про стягнення інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, в сумі 6 623 грн. - відмовлено.

Клопотання відповідача 2 про стягнення з позивача витрат на оплату послуг адвоката, в сумі 6 000 грн. задоволено частково, в сумі 3 000 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 року апеляційну скаргу відповідача 1 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суди прийшли до висновку про те, що у даному випадку, відповідач 1 відповідає за збитки, які були спричинені ДТП.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими рішеннями відповідач 1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати прийняті у справі судові рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В своїй касаційній скарзі відповідач 1 зазначає, що при прийнятті оскаржуваних рішень судами невірно застосоване діюче законодавство та дана невірна оцінка матеріалам зібраним у справі. Відповідач 1 звертає увагу на ту обставину, що відповідно до п. 6.11 договору за часткову чи повну порчу, чи втрату вантажу під час перевозки, відповідальність несе перевізник безпосередньо здійснюючи доставку вантажу.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника відповідача 1, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм діючого законодавства, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За Договором № ПР 67 поставки вантажної техніки від 17.07.2014 року, відповідно специфікації № 1 до Договору, позивач придбав у Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Груп", автонавантажувач Linde S 40-шасі 316J121003040 вартістю 179360,00 грн. (т.1 а.с. 24-28).

З метою транспортування автонавантажувача за пунктом призначення, позивач звернувся до відповідача 1, з яким було укладеного Договір № 291012/4X73 на транспортно-експедиторське обслуговування у внутрішньому та міжнародному сполученні від 29.10.2012 року (далі Договір (т.1 а.с.29-32)).

Умовами Договору визначено порядок взаємовідносин, що виникають між позивачем та відповідачем 1 при організації, здійсненні і розрахунках за транспортно-експедиторські послуги, що надаються експедитором замовнику, пов'язані з перевезенням вантажів у міжнародному та внутрішньому автомобільному сполученні (п.1.1.).

Згідно п. 1.2. Договору, замовник (позивач) доручає, а експедитор (відповідач 1) приймає на себе обов'язки за рахунок коштів замовника організувати перевезення вантажів замовника та здійснювати розрахунки з транспортними організаціями за перевезення вантажів замовника.

Відповідно до п. 2.2. Договору, на кожні окремі транспортно-експедиторські послуги оформлюється Заявка, що містить опис умов і особливостей конкретного перевезення, що є невід'ємною частиною цього Договору.

За п.п. 4.2.4., 4.2.7. Договору, на відповідача 1, як на суб'єкта господарювання, який за дорученням позивача організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, покладено обов'язки організації перевірки забезпечення збереження та забезпечення доставки вантажу вантажоодержувачу у строки, що вказані в заявці.

Пунктом 6.11 Договору передбачено, що за часткову або повну порчу та втрату вантажу під час перевозки відповідальність несе перевізник, який безпосередньо здійснює доставку вантажу.

До матеріалів справи (т.1 а.с. 35) залучена копія заявки на перевезення № 3 - 000017062Х8 від 17.07.2014 року, згідно до якої замовником є позивач, виконавцем - відповідач 1. Предметом перевезення був автонавантажувач. Маршрут: з міста Дніпропетровська до міста Харкова.

До матеріалів справи (т.1 а.с. 33) залучено ТТН №1707 від 17.07.2014 року, згідно до якої замовником та вантажоодержувачем зазначеного вище вантажу є позивач, а відповідач 1 зазначений, як автомобільний перевізник (водій Пономаренко Р.О.)

18.07.2014 року під час автоперевезення вантажу о 09:30 год. в м.Харкові по пр.Гагаріна, 127-"А" сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автонавантажувачу, що знаходився на платформі автомобіля перевізника марки MAN реєстраційний номер АЕ 3501 AO, були спричинені значні пошкодження. Факт настання ДТП підтверджується довідкою Відділу Державтоінспекції з обслуговування міста Харків ГУМВС України в Харківській області (т.1 а.с. 23).

До матеріалів справи (т.1 а.с. 240) залучено копію постанови судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, в якій зазначено про те, що Пономаренко Р.О. порушив ПДР України, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду автонавантажувачем "Linde", який перевозив, чим спричинив матеріальні збитки. Пономаренко Р.О. визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП.

21.07.2014 року було складено Акт технічного огляду автонавантажувача (т.1 а.с.36), відповідно до якого, з метою остаточного визначення технічного стану автонавантажувача та встановлення суми збитків, спричинених в результаті ДТП, позивач та відповідач 1 безперечно дійшли висновку щодо необхідності проведення повної дефектації автонавантажувача із залученням до цього третіх осіб.

21.07.2014 року між позивачем та TOB "ТД "Ремпо" було укладено Договір № 74 про проведення дефектації пошкодженого автонавантажувача, відповідно до умов якого сума послуг складає 400,00 грн. (т.1, а.с.37-38).

В оскаржуваних рішеннях зазначено про те, що 06.08.2014 року ТОВ "ТД Ремпо" було визначено вартість запчастин та ремонтних робіт, необхідних для приведення автонавантажувача у робочій стан, у розмірі 54 978, 06 грн. про, що свідчить калькуляція до договору № 404 від 06.08.2014 року.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень судами збитки визначені, на основі зазначеної вище калькуляції, але в матеріалах справи вказаної калькуляції не міститься.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем 1 Договір є договором транспортного експедирування і, відповідно, взаємовідносини сторін (у тому числі відповідача 2) регулюються нормами ЦК України ГК України та Закону України "Про транспортно - експедиторську діяльність" (далі Закон), який є спеціальним нормативним актом.

При розгляді справи, суди обгрунтовано прийшли до висновку про те, що у даному випадку, солідарна відповідальність відповідачів не передбачена.

Відповідно до ст. 934 ЦК України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

При розгляді даної справи, судами не надано оцінки п.6.11 Договору, з урахуванням приписів ч.3 ст. 14 Закону, а також, як зазначено вище, фактично не з'ясовано розмір збитків, які були спричинені ДТП, оскільки в матеріалах справи відсутні документи, які б могли свідчити про розмір збитків.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення прийняті у справі повинні бути скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи судам необхідно дати оцінку п.6.11 Договору, з урахуванням приписів ч.3 ст. 14 Закону, а також з'ясувати розмір збитків, які були спричинені ДТП, оскільки в матеріалах справи відсутні підтверджуючи цю обставину документи.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЛ -Групп", в особі Харківської філії Товариства з обме6женою відповідальністю "ІТЛ -Групп" задовольнити частково.

2.Рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 року прийняті у справі № 922/4501/14 скасувати.

3. Справу № 922/4501/14 направити на новий розгляд до Господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Головуючий В.І.Дерепа

Судді С.В.Бондар

Д.С.Кривда