КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Справа№ 910/21231/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Шалівському В.О.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Автодель плюс"

на рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2015р.

у справі № 910/21231/14 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Автодель плюс"

про стягнення 96 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Київське міське територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - позивач) звернулось в господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Автодель плюс" (далі - відповідач) про стягнення 48 000,00 грн. штрафу та 48 000,00 грн. пені (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, а.с. 16-17).

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.03.2015р. у справі № 910/21231/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 48 000,00 грн. та пеню у розмірі 48 000,00 грн. і зараховано зазначені суми в дохід загального фонду Державного бюджету України.

Мотивуючи зазначене рішення, суд першої інстанції, пославшись на встановлені ним обставини щодо невиконання відповідачем рішення Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.03.2014р. № 8/03-р/к ,,Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції на накладення штрафу", положення ГК України та Закону України ,,Про захист економічної конкуренції", дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у даній справі та наявність правових підстав для їх задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2015р. у справі № 910/21231/14 скасувати. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що він не погоджується з прийнятим рішенням, оскільки воно не відповідає дійсним обставинам справи. Зокрема, на думку скаржника, судом першої інстанції не було враховано, що рішення Антимонопольного комітету йому не надсилалось, а отримано відповідачем лише в жовтні 2014р. за власним запитом. Також, на думку скаржника, позивачем безпідставно та необґрунтовано винесено рішення про порушення відповідачем п. 13 ст. 50 Закону України ,,Про захист економічної конкуренції" і притягнення відповідача до відповідальності у вигляді штрафу, та, зокрема, накладено максимальний штраф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 26.05.2015р.

В судове засідання 26.05.2015р. сторони не з'явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені своєчасно та належним чином ухвалою суду від 27.04.2015р., про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення № 107. Поштове відправлення (ухвала суду від 27.04.2015р.), надіслане на адресу відповідача - м. Київ, вул. Предславинська, 12 повернулось на адресу суду з відміткою ,,за закінченням встановленого строку зберігання".

Як роз'яснено п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців місцезнаходження відповідача - м. Київ, вул. Предславинська, 12.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

25.05.2015р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що представник позивача 26.05.2015р. приймає участь в судовому засіданні в справі, що розглядається господарським судом міста Києва та не має змоги прийняти участь у даному судовому засіданні.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи вирішила відмовити в його задоволенні з огляду на таке.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджується довіреністю від імені підприємства, організації.

При цьому, нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників позивача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними матеріалами справи.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.03.2014р. № 8/03-р/к ,,Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції на накладення штрафу" у справі № 112-03/08.13 визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Автодель плюс", які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Відділення від 22.05.2013р. № 26-03/1835 у встановлений головою територіального відділення строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України ,,Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений територіальним відділенням строк. Відповідно до п. 2 рішення за вчинене порушення, викладене в пункті 1 резолютивної частини рішення, відповідно до частини 5 статті 52 Закону України ,,Про захист економічної конкуренції" на Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Автодель плюс" накладено штраф у розмірі 48 000,00 грн., який згідно з ч. 3 ст. 56 Закону України ,,Про захист економічної конкуренції" підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України ,,Про захист економічної конкуренції", протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України документ, що підтверджує сплату штрафу.

Листом № 26-03/970 від 28.03.2014р. копію рішення Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету від 25.03.2014р. № 8/03-р/к надіслано відповідачу. Доказів отримання відповідачем даного рішення матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України ,,Голос України", газета Кабінету Міністрів України ,,Урядовий кур'єр", ,,Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Позивач опублікував інформацію про прийняте рішення АМК в газеті Київської міської ради ,,Хрещатик" від 27.05.2014р. № 72 (4472). Таким чином, на думку позивача, рішення вважається врученим відповідачу 06.06.2014р.

За змістом ч. 3 ст. 56 Закону, особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу, тому позивач вважає, що строк сплати штрафу, накладеного на відповідача рішенням АМК, закінчився 06.08.2014р.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Обгрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач вказує, що відповідач в установлений строк не сплатив штраф, накладений рішенням АМК, документів, що підтверджують сплату штрафу до територіального відділення Антимонопольного комітету України не надіслав, в зв'язку з чим подано даний позов до суду, в якому заявлено вимоги про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 48 000,00 грн. та пені в розмірі 48 000,00 грн. за період з 07.08.2014р. по 27.10.2014р. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог).

В ході розгляду даної справи відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі, яке обґрунтоване тим, що в провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/24044/14 за позовом ТОВ ,,Автодель плюс" до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення від 25.03.2014р. № 8/03-р/к.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.11.2014р. провадження у даній справі було зупинено до вирішення по суті господарським судом міста Києва справи № 910/24044/14 та набранням законної сили рішенням суду у зазначеній справі.

Рішенням господарського суду м. Києва від 01.12.2014р. у справі № 910/24044/14 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Автодель плюс" до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення 25.03.2014р. № 8/03-р/к відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015р. у справі № 910/24044/14 рішення господарського суду м. Києва від 01.12.2014р. залишено без змін.

Колегія суддів, з огляду на встановлені у даній справі обставини та наявні у справі докази, погоджується з рішенням суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.

Як зазначалось вище, рішенням Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25.03.2014р. № 8/03-р/к ,,Про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції на накладення штрафу" у справі № 112-03/08.13 визнано дії відповідача, які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Відділення від 22.05.2013р. № 26-03/1835 у встановлений головою територіального відділення строк, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України ,,Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений територіальним відділенням строк та накладено на нього штраф у розмірі 48 000,00 грн.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 56 Закону України ,,Про захист економічної конкуренції" закріплено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Зазначене рішення в судовому порядку не скасовано та набрало законної сили і підлягає обов'язковому виконанню.

На виконання приписів ст. 56 Закону позивач надіслав на адресу відповідача супровідним листом від 28.03.2014р. № 26-03/970 копію рішення АМК, а оскільки рішення АМК не можливо було вручити відповідачу, позивач опублікував інформацію про прийняте рішення АМК в газеті Київської міської ради ,,Хрещатик" від 27.05.2014р. № 72 (4472).

Враховуючи приписи частини 1 статті 56 Закону рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі.

Таким чином, з врахуванням встановленого Законом двохмісячного строку для сплати штрафу з дня отримання рішення, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 06.08.2014р. (27.05.2014 р. + 10 днів + 2 місяці).

За змістом ч. 8 ст. 56 Закону протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Не отримавши доказів сплати штрафу відповідачем, позивачем, відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону нараховано пеню в розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожен день прострочення сплати штрафу, яка становить 59 040,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

Період нарахування пені зупинявся під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції, та нараховувався за період з 07.08.2014р. по 27.10.2014р. (з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог)

Враховуючи ч.5 ст. 56 Закону, розмір нарахованої пені не може перевищувати розмір штрафу, тому сума пені становить 48 000,00 грн.

Відповідно до ч.7 ст. 56 Закону у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність доказів сплати штрафу, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача штрафу в розмірі 48 000,00 грн. та пені в розмірі 48 000,00 грн.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що рішення Антимонопольного комітету йому не надсилалось, а отримано відповідачем лише в жовтні 2014р. за власним запитом та не враховано, що позивачем безпідставно та необґрунтовано винесено рішення про порушення відповідачем п. 13 ст. 50 Закону України ,,Про захист економічної конкуренції" і притягнення відповідача до відповідальності у вигляді штрафу, та, зокрема, накладено максимальний штраф.

Колегія суддів зазначає, що питання надсилання рішення та правомірності рішення Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України № 8/03-р/к від 25.03.2014р. розглянуто в судовому порядку у справі № 910/24044/14, а тому не може бути предметом розгляду в даній справі, та, в порядку ст.35 ГПК України не потребує доказування.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не є обґрунтованими з підстав наведених вище, а тому колегією суддів відхиляються. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2015р. у справі № 910/21231/14 відповідає обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає зміні або скасуванню з підстав, передбачених ст. 104 ГПК України.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Автодель плюс" - залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2015р. у справі № 910/21231/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко

Повний текст складено та підписано 27.05.2015р.