РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015Справа №910/8363/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервіс"
до Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації
простягнення 234 988,90 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Положенцева Т.В. - представник за довіреністю від 02.04.15;
від відповідача:Моренко Ю.І. - представник за довіреністю від 24.02.15

В судовому засіданні 03.06.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервіс" до Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 234 988,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.08.2013 між сторонами було укладено договір № 275/13 на закупівлю послуг щодо благоустрою території, на підставі якого позивачем було належним чином і в строки виконані роботи, що підтверджується актами приймання виконаних робіт. За доводами позивача, відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 171 475,01 грн. Крім того, за неналежне виконання зобов'язань за договором позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 57101,19 грн. та 3 % річних у розмірі 6412,70 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2015 порушено провадження у справі № 910/8363/15-г за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 13.05.2015.

12.05.2015 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.05.2015 у зв'язку із задоволенням клопотання позивача, розгляд справи в порядку ст. 77 ГПК України було відкладено на 27.05.2015.

20.05.2015 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних, відповідно до якої позивач збільшує розмір позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат за порушення строку сплати коштів за Договором № 275/13 від 13.08.2013. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 171475,01 грн. - основного боргу, 6 412,70 грн. - 3 % річних та 75 620,49 грн. - інфляційних втрат.

У судове засідання, призначене на 27.05.2015, з'явився представник позивача, вимоги ухвали суду позивач виконав, надав документи, що були долучені до матеріалів справи. Представник позивача підтримав подану через канцелярію суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, яку просив прийняти до розгляду.

Судом було прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Відповідно до п.17 Листа Вищого господарського суду від 20.10.2006, № 01-8/2351 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, збільшити розмір позовних вимог. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік збільшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі збільшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином.

У зв'язку неявкою в судове засідання представника відповідача та необхідністю отримання додаткових доказів по справі суд відклав розгляд справи на 03.06.15.

02.06.15 через канцелярію суду позивач подав заяву про припинення провадження у справі, в якій зазначив про те, що після порушення провадження у справі відповідачем було повністю погашено суму основного боргу. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 6 412,70 грн. - 3 % річних та 75 620,49 грн. - інфляційних втрат.

В судове засідання 03.06.15 представники сторін з'явились, представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви від 02.06.15 підтримав, представник відповідача проти стягнення інфляційних втрат та 3 % річних заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

За змістом ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

13 серпня 2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» (далі - позивач, учасник) та Управлінням освіти Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, яке відповідно до розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 821 від 30.12.14 перейменовано в Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач, замовник) було укладено договір № 275/13 (далі - договір). Відповідно до розділу 1 договору учасник зобов'язується надати у липні-грудні 2013 року замовникові послуги, зазначені в калькуляції (Додаток № 1 до договору), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги. Найменування послуг - послуги щодо благоустрою території (технічне обслуговування зовнішнього освітлення). Обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам договір є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст.901-907 Цивільного кодексу України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.4.1, 4.2 договору, розрахунки проводяться шляхом оплати замовником протягом 15 банківських днів з моменту пред'явлення учасником акта наданих послуг. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 15 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Пунктом 6.1.1 договору встановлено що замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.

Відповідно до п.10.1 цей договір діє до 31.12.13.

На виконання викладених умов договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 172872,00 грн.. що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних робіт за період з липня по грудень 2013 року. З матеріалів справи, вбачається, що вказані акти були підписані представниками сторін, скріплені печатками сторін, без жодних зауважень та заперечень щодо належного виконання ТОВ «Енергосервіс» прийнятих на себе за договором № 275/13 від 13.08.2013р. зобов'язань.

Відповідачем було частково сплачено за надані послуги, в результаті чого, станом на момент вирішення спору заборгованість відповідача складає 171475,01 грн.

Статтями 525, 615 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, після звернення позивача до суду відповідач сплатив суму основної заборгованості в розмірі 171475,01 грн., на підтвердження чого відповідачем надано відповідні копії платіжних доручень № 1620, 1621, 1622, 1624, 1625, 1623, 1614, 1615, 1617, 1616, 1619, 1618, 1458, 1455, 1453, 1456, 1458, 1454, 1461, 1466, 1465, 1460, 1459, 1461, 1463, 1464.

Згідно п.1-1 ч.1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд припиняє провадження у справі в частині суми основного боргу в розмірі 171475,01 грн. у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 75620,49 грн. - збитків від інфляції та 6412,70 грн. - 3% річних, що нараховані позивачем за період з 01.01.14 по 01.04.15.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок збитків від інфляції та 3 % річних з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що розмір збитків від інфляції та 3 % річних складає суму більшу, ніж заявлено позивачем до стягнення, проте, враховуючи, що відповідно до п.2 ч.1 ст.83 ГПК України суд не може виходити за межі позовних вимог без відповідного клопотання позивача, з відповідача підлягає стягненню 75620,49 грн. - збитків від інфляції, 6412,70 грн. - 3 % річних.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки оплата основної заборгованості в розмірі 171475,01 грн. була проведена відповідачем після звернення позивача до суду, то судовий збір в цій частині відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. В частині позовних вимог про стягнення 171475 грн. 01 коп. основної заборгованості провадження припинити.

3. Стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (03146 м. Київ, вул. Якуба Колоса, буд. 6-а, ідентифікаційний код 37498536) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосервіс» (02125 м. Київ, вул. П. Запорожця, 26, ідентифікаційний код 32771803) 75 620 (сімдесят п'ять тисяч шістсот двадцять) грн. 49 коп. збитків від інфляції, 6 412 (шість тисяч чотириста дванадцять) грн. 70 коп. - три відсотки річних та 5 070 (п'ять тисяч сімдесят) грн. 16 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя Пукшин Л.Г.