ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 рокуСправа № 912/3902/14
Господарський суд Кіровоградської області у складі колегії судді Н.В. Болгар - головуючого, Т.В. Макаренко, Г.Б. Поліщук розглянув у засіданні справу № 912/3902/14

за позовом: державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України";

до відповідача: приватного підприємства "Трейдсервіс";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного підприємства "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес";

про стягнення 370 500 грн. 13 коп.

та

за зустрічним позовом: приватного підприємства "Трейдсервіс";

до відповідача: державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України"

про розірвання договору та стягнення 245 433 грн. 03 коп.

Представники:

ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" - не з'явився;

ПП "Трейдсервіс" - керівник Тетева І.В.

ПП "Трейдсервіс" - Майстренко О.М., довіреність б/н від 01.08.14;

третьої особи - участі не брав.

Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" (далі по тексту - Державне підприємство) звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з приватного підприємства "Трейд-Сервіс" (далі по тексту - Приватне підприємство) 310 000 грн. 11 коп. боргу, 93 000 грн. 04 коп. штрафу, всього - 403 000 грн. 15 коп., 8 060 грн. 01 коп. судового збору.

За такою позовною заявою, що надійшла 03.11.14, господарським судом ухвалою від 05.11.14 порушено провадження у даній справі.

Позов обґрунтований тим, що відповідач в порушення умов п.п. 3.2.2. Договору не виконав зобов'язань щодо строків та сум платежів. Свої зобов'язання по Договору Державне підприємство вважає виконаними повністю, оскільки за видатковою накладною № РН-0026 від 14.04.14 передало вищеназваний товар представнику Приватного підприємства Тетеві Ірині Василівні, яка діяла на підставі довіреності № ТС-0036 від 14.04.14.

Відповідач вимоги заявника не визнав, просить у їх задоволенні відмовити повністю, посилаючись у відзиві на позов на те, що належним чином виконав зобов'язання по перерахуванню суми попередньої оплати, укладенню договорів застави та страхування, однак обумовлений Договором товар не отримав;

продавець не повідомив покупця про готовність насіння до відвантаження у місці зберігання;

про невиконання зобов'язань по передачі насіння свідчить відсутність товарно-транспортних накладних та актів прийому-передачі насіння, як це передбачено п. 2.2.3 Договору, та наявність у покупця оригіналів виданих продавцем довіреності серії НБЖ № 796311 від 14.04.14, листа від 14.04.14 № 138-1/2-07/697, які він повинний був передати при отриманні насіння;

згідно ч. ч. 7,9 ст. 22 Закону України "Про насіння і садивний матеріал", в Україні дозволена поставка та використання для посіву виключно сертифіковане насіння у період дії сертифікату, тоді як поставка товару по Договору та використання такого товару продавцем було можливе лише до 16.04.14, і продавець про таку обставину покупця не повідомив;

станом на 17.04.14 сертифікованого насіння у Державного підприємства у місці зберігання не було;

Договір, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 651, ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України, є розірваним з 08.12.14, тому підстави вимагати від відповідача оплати не поставленого насіння у позивача відсутні.

Приватне підприємство подало зустрічну позовну заяву про розірвання Договору та про стягнення з Державного підприємства 1 900 000 грн. 05 коп., перерахованих як сума попередньої оплати, 54 980 грн. пені за несвоєчасну передачу насіння згідно умов п. 4.4. Договору, розрахованої з 25.04.14 по 24.10.14, 459 грн. 98 коп. річних за прострочення грошових зобов'язань з 16.12.14 по 14.01.15 (29 календарних днів) на підставі ч. 2 ст. 530, ст. 625 Цивільного кодексу України та з урахуванням отримання Державним підприємством вимоги Приватного підприємства про повернення 190 000 грн. 08.12.14., всього - 245 433 грн. 03 коп., судових витрат.

Підставою подання зустрічного позову є доведення того, що

за умовами п. п. 2.1.1, 2.1.2 - 2.1.4 Договору Державне підприємство зобов'язалося передати у власність Приватному підприємству протягом 10 днів після перерахування ним 150 000 грн. передоплати, укладення договорів застави та страхування, товар належної якості, що відповідає вимогам ДСТУ 2240-93 та підтверджується сертифікатом й іншими документами на умовах франко-склад продавця товар за його місцем зберігання - приватне підприємство "Приватне сільськогосподарське орендне підприємство "Прогрес" (далі по тексту - ПП "Прогрес"), надавши довіреність та лист, необхідні для отримання насіння;

Приватне підприємство станом на 14.04.14 у повному обсязі виконало зобов'язання щодо внесення авансового платежу, укладання договорів застави та страхування;

в обумовлений Договором строк - до 24.04.14 передача насіння головному бухгалтеру Тетеві Н.С., необхідного покупцеві для здійснення дій, обмежених у часі - посіву з метою вирощування сільгосппродукції в місці його зберігання не відбулась;

згідно відомостей, які містяться в електронному Реєстрі сертифікатів на насіння та/або садивний матеріал по Вінницькій області, розміщених на інтернет-сайті Держсільгоспінспекції (http://www.disgu.gov.ua) (станом на 27.06.14), проводилася сертифікація та ПП "Прогрес" видавалися сертифікати UА 02-03-002-068-13 із періодом дії з 16.12.13 по 16.04.14, UА 02-03-1879-14 із періодом дії з 16.12.13 по 16.04.14 за відсутності відомостей щодо проведення повторної сертифікації після 16.04.14, а отже поставка товару та його використання покупцем були можливі лише до 16.04.14;

ч. ч. 1, 2 ст. 651, ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України передбачає право покупця відмовитись від Договору;

поставка неналежної якості сертифікованого насіння у строки та на умовах, передбачених Договором, є порушенням його істотних умов;

Приватне підприємство не отримало товар, який розраховувало отримати за Договором, та було позбавлене можливості здійснити запланований посів сої, отримати прибуток;

02.12.14 покупець направив продавцю цінним листом претензію-повідомлення про відмову від Договору та вимогу повернути 190 000 грн. попередньої оплати;

претензія-повідомлення отримана Державним підприємством 08.12.14, отже, відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 651, ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України, Договір є розірваним за такої дати;

Державне підприємство не виконало належним чином зобов'язань по передачі насіння за Договором, тому Приватне підприємство має право вимагати стягнення пені та річних.

У відзиві на зустрічний позов Державне підприємство просить Приватному підприємству у задоволенні вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що

заявник зустрічного позову отримував товар, і підтвердження цього є видаткова накладна № РН -00026 від 14.04.14, довіреність ТС-0036 від 14.04.14, дії по здійсненню оплати за товар;

податкова накладна за квітень 2014 р. сформована на всю суму Договору та направлена покупцеві та відображена у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних

після проведення останнього платежу 05.09.14, покупець тільки 30.09.14, тобто аж через шість місяців із порушення п. 2.2.6 Договору, звернувся із претензією та вимогою про відмову від отримання товару;

посилання на не отримання товару з огляду на наявність первинних документів підтверджують неправдивість свідчень Приватного підприємства;

згідно з п. 2.2.7 Договору, обов'язок по наданню оригіналів товарно-транспортних накладних належить саме покупцю, а не продавцю, тому вимоги з огляду на отриманий товар є не зрозумілими;

ПП "Прогрес" зазначило про відвантаження товару, а про відмову в оформленні товарно-транспортних накладних, ним складений акт;

під час отримання покупцем листа продавця від 14.04.14 та видаткової накладної, сертифікат на насіння був дійсний до 16.04.14, тому після отримання насіння саме Приватне підприємство має право звернутися до уповноваженого органу для отримання нового сертифікату у випадку його подальшого використання.

У заяві, що надійшла до господарського суду 04.02.15, третя особа просить задовольнити первісний позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову зазначивши, що після отримання від Державного підприємства видаткової накладної № РН-0026 від 14.04.14, ПП "Прогрес" здійснило доставку товару до Приватного підприємства; під час розвантаження 19.04.14 представник покупця Надія Семенівна відмовила у повному розвантаженні із посиланням не погану якість сої і з цієї ж причини відмовилась підписувати товарно-транспортні накладні, зобов'язавшись підписати їх після отримання залишку у розмірі 16 000 кг;

відповідно до пояснень водія Черепука В.І., 25.04.14 останню партію доставлено до Приватного підприємства, а всього доставлено 40 тн, тоді як під час зважування та розвантажування Надія Семенівна знову відмовилась підписувати накладні і про це складено акт від 23.05.14 .

10.03.15 до господарського суду надійшла заява Державного підприємства "Про уточнення позовних вимог", в якій воно, посилаючись на сплату Приватним підприємством 1900000 грн. 05 коп. та на відвантаження товару у розмірі 38 тн, просить стягнути з останнього 285 000 грн. 10 коп. боргу та 85 500 грн. 03 коп. штрафу, всього - 370 500 грн. 13 коп., судові витрати покласти на відповідача.

Право на зменшення розміру позовних вимог до прийняття рішення по справі надане позивачу згідно з частиною четвертою ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд прийняв до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою від 12.05.15 господарський суд відклав розгляд справи, витребував відповідні докази та пояснення від сторін та третьої особи, визнав обов'язковою явку представників сторін у засіданні, призначеного на 27.05.15 о 12:00. Примірники такої ухвали отримані державним підприємством 18.05.15, Приватним підприємством 19.05.15, третьою особою 19.05.15.

Представник Державного підприємства у засідання 27.05.15 не з'явився.

26.05.15 до господарського суду надійшла заява "Про перенесення розгляду справи" без номеру, датована 27.05.15. Оскільки такий лист не містить підпису особи, яка зазначена у ньому як "Представник Позивача В.В. Тонконог", господарський суд не має підстав для розгляду такої заяви.

З витребуваних в ухвалі пояснень і доказів, господарському суду не надані

Державним підприємством: документи, якими ПП "Приватне сільськогосподарське підприємство "Прогрес" підтвердило ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" видачу зі схову (збереження) 40 або 38 тн сої "Медісон" ПП "Трейдсервіс"; обґрунтування підстав для надання відповідей на листи ПП "Трейдсервіс" № 112 від 19.09.14, № 118 від 30.09.14, в яких йдеться про договір № 0100-01 від 11.04.14, із посиланням на виконання договору № 0411-01 від 11.04.14; докази, які підтверджують отримання ПП "Трейдсервіс" 38 тн товару, про який йдеться у заяві "про уточнення позовних вимог" б/н від 10.03.15, поданої 10.03.15;

Приватним підприємством: докази відмови ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" передати товар, як про це зазначено у претензії-повідомленні від 21.11.14, надісланої 02.12.14; довіреність Тетеви Н.С. та доведення підстав її оформлення для отримання товару, обумовленого договором № 0411-01 від 11.04.14 при тому, що довіреність НБЖ № 796311 від 14.04.14 видана для отримання товару Тетевою І.В.; доведення із посиланням на норми законодавства наявності у ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" грошових зобов'язань перед ПП "Трейдсервіс", за неналежне виконання яких у зустрічному позові викладена вимога із посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України; доведення підстав для звернення із зустрічним позовом про розірвання договору № 0411-01 від 11.04.14 при тому, що у ньому доводиться розірвання договору з 08.12.14; докази виконання умов п.п.2.2.4, 2.2.6 договору № 0411-01 від 11.04.14;

третьою особою: у письмовій формі пояснення про підстави доставки для розвантаження ПП "Трейд Сервіс" 19.04.14, 25.04.14 40 тн сої при тому, що ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" стверджує про отримання ПП "Трейд Сервіс" такої кількості товару по видатковій накладній № РН-0026 від 14.04.14; документи, які оформлювалися при видачі зі складу товару, що підлягає передачі ПП "Трейд Сервіс" на підставі листа ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" № 138-1/2-07/697 від 14.04.14; довіреність представника ПП "Трейдсервіс", якому передавався товар, зазначений у пояснювальній записці від 19.05.14, акті відмови у підписанні товарно-транспортних накладних від 23.05.14.

З урахуванням думки представника Приватного підприємства Майстренка О.М., зважаючи на те, що нез'явлення представника Державного підприємства у засідання, з урахуванням того що такий представник брав участь у засіданні 16.12.14, 14.01.15, 11.02.15, 10.0.15 , не перешкоджає вирішенню спору, господарський суд розпочав розгляд справи по суті у засіданні 27.05.15. Розгляд справи по суті господарським судом у складі вищезазначеної колегії суддів розпочатий за участю представника Майстренка О.М. Після оголошення перерви з причин з'явлення під час технічної фіксації судового процесу ще одного представника Приватного підприємства, розгляд справи продовжений за участю Тетеви І.В.

Згідно з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін у засіданні господарський суд встановив наступне.

Сторонами укладений Договір, за умовами якого

Державне підприємство - постачальник зобов'язується передати у власність Приватного підприємства - покупця протягом 10 днів після виконання ним п. 3.2.1 даного Договору та після укладення договору застави і страхування предмету застави товар за якістю, що відповідає вимогам ДСТУ 2240-93 і підтверджується сертифікатом та іншими документами, на умовах франко-склад постачальника, надати покупцю довіреність та лист, необхідні для отримання насіння;

місцем зберігання насіння є: ПП "Прогрес" Вінницька обл.., Вінницький р-н, с. Ксаверівка, вул. Колгоспна, 42 (04325) 67837;

покупець зобов'язується оплатити вартість насіння - 500 000 грн. 16 коп. (з ПДВ) шляхом 100-відсоткової передоплати у сумі 150 000 грн., сплати 10 000 грн. до 25.05.14, 10000 грн. до 25.06.14, 10 000 грн. до 25.07.14, 10 000 грн. до 25.08.14, 310 000 грн. 11 коп. до 01.10.14, направити представника для прийому насіння з належно оформленою довіреністю, здійснити перевірку при прийому насіння по кількості, асортименту та якості, підписати товаротранспортні накладні та (або) акти прийому-передачі насіння, надати постачальнику оригінали або відповідним чином засвідчені копії товаротранспортних накладних на насіння та інших документів, що підтверджують його отримання протягом 5 робочих днів з дня отримання, а також письмово повідомити постачальника протягом трьох банківських днів про відмову від насіння внаслідок суттєвих недоліків щодо якості, виявлених при його візуальному огляді, письмово повідомити постачальника протягом 5п'яти днів у разі відмови отримати насіння;

документи, що підтверджують якість насіння відповідно до законодавства, надаються покупцю після підтвердження його отримання зі складу (товарно-транспортна накладна, накладна);

постачальник за згоди покупця може провести заміну складу постачання або сорту протягом п'яти днів з дня отримання повідомлення від покупця.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений сторонами Договір є договором поставки.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 692, ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу; якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що передбачено ст. 526 Цивільного кодексу України.

Виходячи з викладених норм, Приватне підприємство зобов'язане сплатити кошти у сумах та у строки, обумовлені у п. 3.2 Договору.

Відповідне до ст. 610, ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приватне підприємство перерахувало Державному підприємству 190 000 грн. 05 коп. в якості оплати за товар по Договору, а саме:

платіжним дорученням № 28 від 11.04.14 - 80 000 грн.,

платіжним дорученням № 29 від 14.04.14 - 28 000 грн. 05 коп.;

платіжним дорученням № 6 від 14.04.14 - 42 000 грн.;

платіжним дорученням № 12 від 14.07.14 - 10 000 грн.;

платіжним дорученням № 46 від 23.05.14 - 10 000 грн.;

платіжним дорученням № 18 від 25.07.14 - 10 000 грн.;

платіжним дорученням № 85 від 05.09.14 - 10 000 грн.

Докази належного виконання покупцем зобов'язання щодо оплати іншої частини вартості товару на суму 310 000 грн. 11 коп. відсутні, тобто він є боржником, який прострочив виконання зобов'язання.

Державне підприємство у позовній заяві, з урахуванням заяви "Про уточнення позовних вимог", просить стягнути з Приватного підприємства 285 000 грн. 10 коп. боргу на виконання зобов'язань останнього, передбачених п. 3.2 Договору, виходячи із відвантаження товару у розмірі 38 тн за документами, наданими ПП "Прогрес".

Господарський суд визнає право позивача на зменшення розміру позовних вимог.

Оскільки докази на підтвердження виконання Приватним підприємством належним чином зобов'язань за п. 3.2 Договору відсутні, господарський суд задовольняє вимогу про стягнення 285 000 грн. 10 коп. боргу за первісним позовом.

Крім суми, яка є розміром грошових зобов'язань Приватного підприємства за Договором, у первісному позові, з у урахуванням заяви "Про уточнення позовних вимог", викладено вимогу про стягнення з такої особи 85 500 грн. 03 коп. штрафу, розмір якого сторонами узгоджений у п. 4.2 Договору: "За несвоєчасне проведення розрахунків, передбачених у розділі 3 цього Договору, Покупець сплачує Постачальникові штраф у розмірі 30 процентів від всього залишку заборгованості".

Відповідно до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 547, ч. 1, ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), про що правочин вчиняється у письмовій формі; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Господарський суд визнав вимоги Державного підприємства про стягнення з Приватного підприємства 85 500 грн. 13 коп. штрафом поданими з належних підстав.

Доводи Приватного підприємства, викладені у запереченнях на первісний позов, не є для господарського суду підставами для відмови у його задоволення, оскільки строки виконання покупцем грошових зобов'язань за Договором не залежать від строку та обсягу поставки товару. У р. 3 такого Договору його сторони погодилися із тим, що він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками, діє до повного виконання зобов'язань його сторонами; жодна із сторін не вправі відмовитись в односторонньому порядку від виконання умов Договору або в односторонньому порядку змінити його умови, за винятком випадків, передбачених законодавством; дія умов цього Договору припиняється у випадках: а) повного виконання Сторонами своїх зобов'язань, вказаних у цьому Договорі; б) у будь-який час за спільною згодою Сторін. Така редакція Договору не протирічать ст. 525, ст. 651 Цивільного кодексу України

Станом на день звернення Державного підприємства до господарського суду або на день розгляду справи докази зміни або розірвання Договору відсутні.

Господарський суд не погоджується й з доводами Приватного підприємства про розірвання Договору з 08.12.14 з тих підстав, що у такий день Державним підприємством отримано претензію - повідомлення про відмову від Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу.

Докази того, що Державне підприємство відмовилось передати товар за Договором, відсутні. Безпосередньо передача товару оформлена сторонами шляхом підписання ними видаткової накладної № РН-0026 від 14.04.14.

Первісний позов підлягає задоволенню господарським судом у сумах, заявлених до стягнення з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Судові витрати заявника первісного позову на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача за таким позов, внаслідок неправильних дій якого виник спір, повністю у сумі 8 060 грн. 01 коп.

Вимоги заявника зустрічного позову господарський суд визнає такими, що не підлягають задоволенню.

Стверджуючи у відзиві на первісний позов та у зустрічному позові про розірвання Договору з 08.12.14, Приватне підприємство за відсутності належного обґрунтування просить господарський суд розірвати такий Договір.

Зустрічна позовна заява містить посилання на ч. ч. 1, 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, згідно із якими зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Фактично зустрічний позов не містить викладення і доведення підстав для розірвання Договору з підстав, встановлених ст. 652 Цивільного кодексу України. За ч. 2 названої статті: "Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона".

Докази того, що стороною або сторонами вживалися заходи щодо приведення Договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, відсутні. Доведення у зустрічному позові наявності одночасно усіх умов, про які йдеться у ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, відсутнє.

Позов про розірвання Договору визнаний господарським судом поданим Приватним підприємством безпідставно.

Приватне підприємство вимагає стягнення з Державного підприємства 190 000 грн. 05 коп., отриманих як сума попередньої оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як було зазначено вище, матеріали справи містять докази передачі постачальником за Договором по видатковій накладній Тетеві Ірині Василівні, яка відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є керівником Приватного підприємства, і, крім того, діяла на підставі довіреності № ТС-0036 від 14.04.14, товару у повному обсязі. З метою виконання умов підп. 2.1.4 Договору постачальник передав покупцю лист № 138-1/2-07/697 від 14.04.14 "Щодо відпуску насіння" про відпуск ПП "Прогрес" зі зберігання Приватному підприємству товару та довіреність НБЖ № 796811 від 14.04.14 із строком дії до 14.05.15 на ім'я Тетеви Ірини Василівни. У названому листі зазначено, що проведення відвантаження по кожній партії здійснюється при наявності листа від Отримувача з переліком автомобілів, прізвищ водіїв, завірений підписом керівника та мокрою печаткою підприємства Отримувача.

Докази передання Приватним підприємством листа № 138-1/2-07/697 від 14.04.14, довіреності НБЖ № 796811 від 14.04.14 та листа з переліком автомобілів, прізвищ водіїв, завірений підписом керівника та мокрою печаткою підприємства зберігачеві насіння відсутні.

За доводами заявника зустрічного позову його представником Тетевою Надією Семенівною при прибутті до ПП "Прогрес" 17.04.14 встановлена відсутність товару. Такі доводи не підтверджують не передання товару Державним підприємством, оскільки ним Тетева Надія Семенівна не була уповноважена отримувати насіння. Крім того, докази на повідомлення Тетевою Іриною Василівною, яка була уповноважена на здійснення дій щодо отримання товару за місцем його зберігання у строк, на якій їй була видана довіреність, про неможливість отримання насіння та про причини такої, відсутні.

Зважаючи на викладене, господарський суд не вбачає відмови Державного підприємства у передачі товару за Договором Приватному підприємству. Самим покупцем не вчинено дій передбачених у р. 2 Договору. Підстави для застосування ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України відсутні.

Звертаючись з листами № 112 від 19.09.14, № 118 від 30.09.14 Приватне підприємство повідомило Державному підприємству про отримання 12,05 тн товару від ПП "Прогрес" та ініціювало внесення змін до договору № 0100-01 від 11.04.14, який господарському суду не надавався. Як вбачається із пояснень Приватного підприємства наданих 27.05.15, договір № 0100-1 від 11.04.14 сторонами не укладався, а у листах допущена описка. Документи, які оформлювалися при отриманні покупцем від ПП "Прогрес" 12.05 тн товару, повернення такого товару Державному підприємству чи третій особі як отриманого без належних підстав чи його оплата не за Договором, господарському суду не надавались. За наявності відображення у викладення у названих листах підтвердження отримання від ПП "Прогрес" 12.05 тн позивач за зустрічним позовом не довів підстав своїх вимог.

Стосовно доводів Приватного підприємства в обґрунтування зустрічного позову щодо закінчення 16.04.14 терміну дії сертифікатів UА 02-03-002-068-13 ,UА 02-03-1879-14 , то господарський суд вважає, що вони не можуть бути визнані підставами для задоволення зустрічного позову.

За твердженням Приватного підприємства товар по Договору йому не передавався (ним не отримувався). Докази відмови покупцем від одержання насіння в порядку, передбаченому п. 2.2.4, або повідомлення Державного підприємства в порядку, передбаченому п. 2.2.6 від отримання насіння з причин невідповідності його вимогам ДСТУ 2240-93 чи закінчення термінів дії сертифікатів на насіння відсутні.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про насіння і садивний матеріал", сертифікат на насіння - документ, що засвідчує сортові та посівні якості насіння, садивного матеріалу.

У зустрічному позові не доведено і не обґрунтовано вимог заявника з урахуванням того, що дані про термін дії вищеназваних сертифікатів покупець мав змогу отримати не 27.06.14 (дата, зазначена у Реєстрі (стор. 109 справи)), а в період дії довіреності НБЖ № 796311 від 14.04.14, та письмово повідомити постачальника протягом 5 днів про відмову отримати насіння.

Саме по собі закінчення терміну дії сертифікатів не є ні підставою розірвання Договору, ні стягнення сум попередньої оплати, пені, річних.

Спір щодо якості товару на вирішення господарського суду у даній справі не передавався.

У п. 4.4 Договору передбачена відповідальність постачальника за несвоєчасну передачу насіння у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості непоставленого насіння за кожний день прострочки. Така пеня є штрафною санкцією у розумінні ч. 1 ст. 230, ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Заявником зустрічного позову пеня у сумі 54 980 грн. розрахована за період з 25.04.14 по 24.10.14.

Частиною першою ст. 664 Цивільного кодексу України встановлено: "Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування".

Державне підприємство повідомило покупця про готовність насіння до відвантаження у місці зберігання шляхом підписання видаткової накладної № РН-0026 від 14.04.14, передання листа від 14.04.14 № 138-1/2-07/697 "Щодо відпуску насіння", довіреності НБЖ № 796311.

Приватне підприємство не довело невиконання або неналежне виконання Державним підприємством зобов'язання по передачі насіння, з урахуванням підписання видаткової накладної № РН-0026 від 14.04.14, наявності листа від 14.04.14 № 138-1/2-07/697 "Щодо відпуску насіння", довіреності НБЖ № 796311, відсутності листа отримувача з переліком автомобілів, прізвищ водіїв, завірений підписом керівника та мокрою печаткою підприємства доказів того, що станом на час оформлення таких документів невідповідність товару вимогам якості встановлена.

Про отримання від ПП "Прогрес" 12,05 т товару Приватне підприємство повідомило Державне підприємством лише шляхом надіслання листа № 112 від 19.09.14 (докази дати надіслання відсутні), відповідь на який надана 07.10.14 за № 138-1/1-081755.

Твердження Приватного підприємства, що про невиконання зобов'язань по передачі насіння свідчить відсутність товарно-транспортних накладних та актів прийому-передачі насіння, як це передбачено п. 2.2.3 Договору, та наявність у покупця оригіналів виданих продавцем довіреності серії НБЖ № 796311 від 14.04.14, листа від 14.04.14 № 138-1/2-07/697, які він повинний був передати при отриманні насіння, не є доведенням підстав для стягнення пені.

Обов'язок надати постачальнику оригінали або відповідним чином засвідчені копії товаротранспортних накладних на насіння та інших документів, що підтверджують його отримання п.п. 2.2.7 Договору покладається саме на покупця, а наявність у нього оригіналів довіреності серії НБЖ № 796311 від 14.04.14, листа від 14.04.14 № 138-1/2-07/697 є підтвердженням лише тієї обставини, що такі документи зберігачеві товару для його отримання не передавалися.

У зустрічному позові не викладено дій, які на виконання умов Договору щодо передачі насіння не виконані постачальником.

У господарського суду відсутні підстави вважати Державне підприємством боржником, який не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Натомість, відсутні докази на підтвердження того, що Приватне підприємство як кредитор вчинило дії, встановлені Договором.

Вимагаючи стягнення з Державного підприємства 452 грн. 98 коп. річних на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, Приватне підприємство не довело наявності у першого як постачальника грошових зобов'язань за Договором та суми таких грошових зобов'язань.

Господарський суд відмовляє у задоволенні зустрічного позову повністю.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за зустрічним позовом покладаються на його заявника.

У засіданні 27.05.15 господарським судом проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства "Трейдсервіс" (адреса: 26500, Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Леніна, 52 А; і. к. 32150452) на користь державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" (адреса: 03038, м. Київ, вул. Ямська, 32; і. к. 30518866) 285 000 грн. 10 коп. боргу та 85 500 грн. 03 коп. штрафу, всього - 370 500 грн. 13 коп., 8 060 грн. 01 коп. судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

5. Належним чином засвідчені примірники рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення ДП "Державний резервний насіннєвий фонд України" (за адресою: 03038, м. Київ, вул. Ямська, 32), ПП "ПСОП "Прогрес" (за адресою: 23220, Вінницька область, Вінницький район, с. Ксаверівка, вул. Колгоспна, 42).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.06.15.

Головуючий суддя Н. В. Болгар

Судді Т. В. Макаренко

Г. Б. Поліщук