РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015Справа №910/3586/15-г

Господарський суд міста Києва у складі головуючої судді Чинчин О.В., суддів - Морозова С.М., Селівона А.М., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»
до Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик - 14»
простягнення заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення

Представники:

від Позивача: Залерцов М.О. (представник за Довіреністю);

Маляр Н.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Кравець Д.М. (представник за Довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик - 14» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що 26.12.1997 року між Державним комунальним об»єднанням «Київводоканал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (Постачальник) та Житлово -будівельним кооперативом «Шовковик - 14» (Абонент) було укладено Договір № 04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого Постачальник зобов»язався надати Абоненту послуги з постачання питної води та прийняти від Абонента каналізаційні стоки, а Абонент зобов»язався розрахуватися за вищезазначені послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 р. №65. Як зазначає Позивач, ним було надано Абоненту послуги з водопостачання і водовідведення за період з 01.05.2013 р. по 30.06.2014 р. на суму 177 606 грн. 18 коп., з яких сплачено лише 154 260 грн. 78 коп., внаслідок чого утворилась заборгованість Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик - 14» в розмірі 23 345 грн. 40 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з останнього інфляційні у розмірі 3 309 грн. 52 коп., 3% річних у розмірі 482 грн. 76 коп., пеню в розмірі 535 грн. 25 коп. та штраф у розмірі 4 669 грн. 08 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.02.2015 р. порушено провадження у справі № 910/3586/15-г, судове засідання призначено на 04.03.2015 р.

02.03.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 19.02.2015 року.

03.03.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 19.02.2015 року та Відзив на позовну заяву, в якому просить Суд частково відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 32 342,00 грн, а в частині стягнення 11 109,83 грн., з яких: 8 698,60 грн. розмір основної заборгованості, 111,99 грн. розмір інфляційних витрат, 273,19 грн. розмір 3% річних, 286,33 грн. розмір пені, 1 739,72 грн. розмір штрафу - задовольнити.

04.03.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 19.02.2015 року.

04.03.2015 року в судове засідання з'явились представники сторін.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання представника відповідача про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням Відзиву Житлово-будівельного кооперативу "Шовковик-14";

- надати докази на підтвердження виставлення платіжних вимог за Договором №04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 року.

2) Відповідача:

- надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням документів, наданих Публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал";

- надати докази на підтвердження оплати заборгованості за Договором №04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 23 345,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2015 року відкладено розгляд справи на 25.03.2015 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

23.03.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли заперечення на відзив на виконання вимог ухвали суду від 04.03.2015 року.

25.03.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 04.03.2015 року.

25.03.2015 року в судове засідання з'явились представники сторін.

Представник відповідача вимоги ухвали суду від 04.03.2015 року виконав не в повному обсязі, але в судовому засіданні зазначив, що для виконання вимог ухвали суду подав запит до КП ГІОЦ, однак станом на 25.03.2015 року відповіді не отримав. Також, подав клопотання про витребування у Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" доказів направлення і отримання банківською установою Житлово-будівельного кооперативу "Шовковик-14" платіжних вимог-доручень за період з травня 2013 року по червень 2014 року, які надсилались Позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні подав клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство "Київенерго".

Суд зазначає, що відповідно до ст. 27 ГПКУ треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Згідно з п. 1.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Суд, дослідивши матеріали та обставини справи, прийшов до висновку, що рішенням по справі №910/3586/15-г Публічне акціонерне товариство "Київенерго" не буде наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Враховуючи вищевикладене, Суд на місці ухвалив - відмовити в задоволенні клопотання представника позивача.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, враховуючи клопотання представника відповідача, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- надати докази на підтвердження направлення і отримання банківською установою Житлово-будівельного кооперативу "Шовковик-14" платіжних вимог-доручень за період з травня 2013 року по червень 2014 року;

- у разі отримання довідки банківської установи - надати новий розрахунок пені, 3% річних та інфляційних з урахуванням дати отримання платіжної вимоги банківською установою Відповідача за кожною вимогою із зазначенням періоду початку та закінчення такого нарахування.

2) Відповідача:

- після отримання інформації з КП ГІОЦ - надати власний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних;

- надати письмові пояснення з посиланням на належні докази щодо заперечень Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2015 року відкладено розгляд справи на 15.04.2015 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

10.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 25.03.2015 року.

14.04.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 25.03.2015 року та оригінал довідки банку.

15.04.2015 року в судове засідання з'явились представники сторін.

Суд зазначає, що Позивач не виконав належним чином вимоги ухвали суду від 25.03.2015 року, оскільки подана довідка №41/15 від 08.04.2015 року не містить інформації щодо підтвердження направлення і отримання банківською установою Житлово-будівельного кооперативу "Шовковик-14" платіжних вимог-доручень за період з травня 2013 року по червень 2014 року.

В судовому засіданні представники сторін надали усні пояснення. Крім того представник позивача зазначив, що Житлово-будівельний кооператив "Шовковик-14" не надав нові банківські реквізити і тому банківська установа повертала їх без виконання, а також зазначив, що не має доказів на підтвердження направлення платіжних вимог-доручень навіть за старими реквізитами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням письмових пояснень Житлово-будівельного кооперативу "Шовковик-14" від 10.04.2015 року;

- надати письмові пояснення щодо того яким чином направлялися і поверталися платіжні вимоги-доручення банківській установі Житлово-будівельного кооперативу "Шовковик-14".

2) Відповідача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням письмових пояснень Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" від 14.04.2015 року.

Крім того, Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що дана справа є складною, що є підставою призначити колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року суд призначив колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Відповідно до автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва від 17.04.2015 року, справу № 910/3586/15-г передано до розгляду колегії суддів у складі: суддя Чинчин О.В. (головуючий), судді - Морозов С.М., Селівон А.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2015 року прийнято справу №910/3586/15-г колегією суддів у складі: суддя Чинчин О.В. (головуючий), судді - Морозов С.М., Селівон А.М. та призначено розгляд справи на 27.05.2015 р.

25.05.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли письмові пояснення по справі, якими просив Суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 27 травня 2015 року представники Позивача підтримали вимоги та доводи позовної заяви, викладені в позовній заяві й письмових поясненнях, просили Суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача заперечили з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просили Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 27 травня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.12.1997 року між Державним комунальним об»єднанням «Київводоканал», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (Постачальник) та Житлово -будівельним кооперативом «Шовковик - 14» (Абонент) було укладено Договір № 04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого Постачальник зобов»язався надати Абоненту послуги з постачання питної води та прийняти від Абонента каналізаційні стоки, а Абонент зобов»язався розрахуватися за вищезазначені послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 р. №65. (втратили чинність 18.10.2008р. у зв'язку із введенням в дію нових Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України від 27.06.2008 р. № 190).

Відповідно до підпункту а) пункту 2.2.1 Договору Абонент сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством. У разі зміни тарифів сплата послуг Абонентом здійснюється за новим тарифом з часу його введення в дію без внесення змін до цього договору.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що кількість води, що подається Постачальником та використовується Абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих Постачальником. Зняття показань водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником Постачальника спільно з представником Абонента.

Якщо водолічильники тимчасово знято представником постачальника або їх зіпсовано не з вини абонента, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показниками водолічильників. Такий порядок зберігається до установки нового водолічильника і перерахунок за попередній час не провадиться. (п.3.2 Договору).

Кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника, а при його відсутності за узгодженням з постачальником, за діючими нормами водоспоживання, або іншим засобом, передбаченим п. 21.1 Правил (п. 3.4 Договору).

Відповідно до п. 3.6 Договору абонент розраховується за користування водою і послугами каналізації в порядку інкасо платіжних вимог, які оплачуються без акцепту платника, шляхом зняття з його розрахункового рахунку сум, зазначених постачальником у платіжній вимозі.

Абонент має право повністю або частково відмовитись від оплати платіжної вимоги, якщо постачальником пред'явлено платіжну вимогу на раніше оплачені послуги. (п. 3.7 Договору).

Пунктом 3.8 Договору передбачено, що абонент зобов'язаний письмово повідомити постачальника, якщо він повністю або частково відмовляється оплатити платіжну вимогу, а також додати документи обґрунтовуючи таку відмову у 3-денний строк.

Із змісту п. 4.6 Договору вбачається, що за безпідставну відмову повністю або частково оплатити платіжну вимогу абонент сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% суми, від оплати якої він відмовився. За несвоєчасну оплату платіжної вимоги абонент сплачує постачальнику пеню у розмірі згідно діючого законодавства від суми платежу за кожен день прострочки.

Цей Договір укладається строком з 26.12.1007 р. по 26.12.1998 р. і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається переукладеним на новий строк, якщо за місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії. (п.п5.1, 5.2 Договору)

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач зазначає, що ним було надано Абоненту послуги з водопостачання і водовідведення за період з 01.05.2013 р. по 30.06.2014 р. на суму 177 606 грн. 18 коп., з яких сплачено лише 154 260 грн. 78 коп., внаслідок чого утворилась заборгованість Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик - 14» в розмірі 23 345 грн. 40 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з останнього інфляційні у розмірі 3 309 грн. 52 коп., 3% річних у розмірі 482 грн. 76 коп., пеню в розмірі 535 грн. 25 коп. та штраф у розмірі 4 669 грн. 08 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 року між сторонами згідно пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» законодавство у сфері питної води та питного водопостачання складається з Водного кодексу України, Кодексу України про надра, законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у цій сфері.

Згідно зі ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що споживачі питної води зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Наказом Міністерства з питань житлово - комунального господарства України №190 від 27.06.2008 року затверджені Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України. Пунктом 1.1 передбачено, що Правила визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України. Ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до пункту 2.1 Правил договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостачання» та «Про житлово-комунальні послуги», яким, згідно пунктом 2.2 Правил № 190, визначаються істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Пунктом 1.4 Правил встановлено, що приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил № 37, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору (п. 3.1, 3.7 Правил).

Відповідно до п. 3.13 Правил суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення. Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності. Обсяг гарячого водопостачання, переданий споживачам виконавцем послуг з постачання гарячої води, ураховується в загальному обсязі стічних вод споживачів і оплачується ним за договором з виробником на підставі показів засобів обліку або в порядку, обумовленому договором.

Згідно з пунктом 1.2 Правил № 37 останні поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації, та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Пунктом 1.4 Правил № 37 передбачено, що: абонент водоканалу - це юридична особа, яка уклала договір з Водоканалом на надання послуг водопостачання та (або) каналізації; стічні води підприємств - це усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території Підприємства (з урахуванням субабонентів).

Відповідно до пункту 2.4 Правил № 37 підприємства зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги.

Як зазначає Позивач, у період з 01.05.2013 р. по 30.06.2014 р. він надав Відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 177 606 грн. 18 коп., проте Відповідач оплатив такі послуги лише частково, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 23 345 грн. 40 коп.

Надання послуг з постачання питної води та водовідведення Позивач підтверджується відомостями обліку ЖБК «Шовковик - 14» про актами про зняття показань з приладів обліку, підписаними уповноваженими представниками сторін, реєстрами дебетових повідомлень, розшифровками рахунків абонента, в яких зафіксовані об'єми спожитих відповідачем послуг та тарифи, застосовані при нарахуванні послуг.

Відповідно до пункту 3.6 Договору №04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 року Абонент розраховується за користування водою і послугами каналізації в порядку інкасо платіжних вимог, які оплачуються без акцепту платника, шляхом зняття з його розрахункового рахунку сум, зазначених постачальником у платіжній вимозі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження позовних вимог Позивачем надано платіжні вимоги - доручення за період травень 2013 р. - червень 2014 р., які, за твердженням Позивача, було виставлено до оплати в порядку інкасо платіжних вимог до банку одержувача Відповідача.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України виставлення вказаних платіжних вимог банківській установі Відповідача.

Крім того, в судовому засіданні представник Позивача підтвердив Суду факт того, що дійсно платіжні вимоги - доручення не виставлялись до банку Відповідача на виконання умов Договору №04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 року.

Судом розглянуті та відхилені доводи Позивача щодо неможливості виставлення платіжних вимог на рахунки Відповідача у зв»язку зі зміною реквізитів останнього. Так, п.2.2 Договору передбачено, що Абонент при зміні своїх реквізитів повідомляє про це Постачальника у 7-ми денний строк.

Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов'язкові для виконання ними. (п.п.1.2, 1.3 Інструкції)

Банк отримувача зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунку отримувача і його коду, що зазначені в електронному розрахунковому документі, і зараховувати кошти на рахунок отримувача, лише якщо вони збігаються. У разі їх невідповідності банк має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів (у які враховується і день надходження до банку отримувача електронного розрахункового документа) для встановлення належного отримувача цих коштів, яку зараховує на рахунок "Кредитові суми до з'ясування". (п.2.31 Інструкції)

Згідно з п.2.32 Інструкції якщо немає змоги встановити належного отримувача, або не надійшли уточнені дані від банку платника, то банк не пізніше четвертого робочого дня зобов'язаний повернути кошти банку, що обслуговує платника, із зазначенням номера та дати електронного розрахункового документа та причини повернення.

Проте Суд зазначає, що на платіжних вимогах Позивача, які долучені до матеріалів справи в якості доказів пред»явлення вимог, відсутні відмітки банку одержувача Відповідача про одержання розрахункового документа до виконання, а тому за таких підстав Суд приходить до висновку про неналежне виконання Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» вимог п. 3.6 Договору №04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 року в незалежності від обов»язку Відповідача про повідомлення Постачальника про зміну своїх реквізитів.

Крім того, посилання Позивача на лист Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» від 08.04.2015 р. за вих. №41/15 щодо неможливості здійснення переказу розрахункових документів на користь клієнтів Харківського відділу ПІБ (МФО 322205), у зв»язку з відключенням від системи електронних платежів Національного банку України, Судом не приймається до уваги, оскільки про вказаний факт Позивачу стало відомо лише у 2015 році, а за спірний період 01.05.2013 р. - 30.06.2014 р. Постачальник не надав доказів пред»явлення платіжних вимог до виконання банку Відповідача.

За таких підстав, Господарський суд м. Києва приходить до висновку, що Позивач не довів Суду належними та допустимими доказами відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України щодо строку оплати послуг згідно з умовами Договору №04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 року за фактичними обсягами послуг, враховуючи здійснення оплати мешканцями Житлово - комунального кооперативу «Шовковик - 14» послуг з водопостачання та водовідведення згідно з інформацією Комунального підприємства «Головний інформаційно - обчислювальний центр».

Господарським судом м. Києва розглянуті та відхилені доводи Позивача, що Договором № 04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 р., регулюються відносини сторін стосовно постачання питної води без розподілу постачання питної води на категорії в залежності від того, для яких потреб ця послуга буде використана Відповідачем в своїй господарській діяльності, в тому числі і для виробництва продукції, яка потребує використання питної води для гарячого водопостачання населенню.

Згідно з п.2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства №190 від 27.06.2008р. (далі - Правила), договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України „Про питну воду та питне водопостачання" та „Про житлово-комунальні послуги"

Пунктом 3.13 Правил визначено, що суб'єкти господарювання, в яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення. Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності. Обсяг гарячого водопостачання, переданий споживачам виконавцем послуг з постачання гарячої води, враховується в загальному обсязі стічних вод споживачів та оплачується ним за договором з виробником на підставі показів засобів обліку або в порядку, обумовленому договором.

Враховуючи викладене вище, розрахунки за спожиту питну воду, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання, повинно проводитися з суб'єктом господарювання, в яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію.

Суд зазначає, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2014 року у справі №910/12489/13, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.08.2014 року, за позовом Публічного акціонерного товариства ,,Акціонерна компанія ,,Київводоканал" до Житлово - будівельного кооперативу ,,Шовковик-14" про стягнення 212 575,54 грн. за договором № 04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення, з яких: 171 695,91 грн. - основний борг, 2 199,64 грн. - збитки від інфляції, 3 769,50 грн. - 3% річних, 571,31 грн. - пеня та 34 339,18 грн. - штраф, було відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судом апеляційної інстанції у постанові від 17.06.2014 року по справі №910/12489/13 було встановлено, що укладений між сторонами договір № 04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997р. не регулює відносини сторін з приводу постачання відповідачеві питної води для виготовлення гарячої води та сплати її вартості, а інші договори, які б регулювали такі відносини між сторонами, в матеріалах справи відсутні.

Зазначено, що між відповідачем - Житлово - будівельним кооперативом ,,Шовковик - 14", як споживачем послуг (Абонент) та АК ,,Київенерго", як постачальником послуг (Енергопостачальна організація) укладено договір № 7560601 від 04.01.2000р. на постачання теплової енергії в гарячій воді. Оскільки договором № 04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997р. не передбачений обов'язок відповідача оплачувати обсяги холодної (питної) води, що використовується для виготовлення гарячої води, доказів постачання води відповідачу на його теплопункти (бойлери) позивач суду не надав, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача вартості питної води та відповідних стоків, що використовується для виготовлення гарячої води в розмірі 14 153,25 грн. за кодом 2-50480 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2014 року у справі №910/12489/13, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.08.2014 року, встановлений факт відсутності обов»язку Житлово - будівельного кооперативу ,,Шовковик - 14" сплачувати на користь Публічного акціонерного товариства ,,Акціонерна компанія ,,Київводоканал" за Договором № 04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 р. за обсяги холодної (питної) води, що використовується для виготовлення гарячої води, за кодом 2-50480.

Отже, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України та приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик - 14» про стягнення заборгованості за Договором №04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 року за період з 01.05.2013 року по 30.06.2014 року в розмірі 23 345 грн. 40 коп. не підлягають задоволенню.

Крім того, Позивачем при зверненні до Суду з вказаним позовом заявлені позовні вимоги про стягнення з Відповідача інфляційних у розмірі 3 309 грн. 52 коп., 3% річних у розмірі 482 грн. 76 коп., пені у розмірі 535 грн. 25 коп. та штрафу в розмірі 4 669 грн. 08 коп.

Суд зазначає, що вказані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» також не підлягають задоволенню, як похідні вимоги від основного зобов»язання по оплаті за надані послуги водопостачання та водовідведення за Договором №04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 року за період з 01.05.2013 року по 30.06.2014 року.

Крім того, Суд зазначає, що факт невиставлення Позивачем платіжних вимог - доручень на виконання умов Договору №04981/4-14 на послуги водопостачання та водовідведення від 26.12.1997 року унеможливлює визначити вірний період початку прострочки Відповідача з оплати послуг з водовідведення і водопостачання у разі її наявності.

Частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик -14» про стягнення заборгованості в розмірі 32 342 грн. 00 коп. не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Житлово-будівельного кооперативу «Шовковик - 14» про стягнення заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 29 травня 2015 року

Головуючий суддя О.В. Чинчин

Суддя С.М. Морозов

Суддя А.М. Селівон