ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 925/660/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., при секретарі судового засідання Голосінській Н.М.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Шевченко М.Т. - за посадою;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Приватного підприємства "О.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс"

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Канюківське"

про стягнення 132248 грн. 87 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "О.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс" звернулося до суду із позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Канюківське", у якому просить стягнути з відповідача 132 248 грн. 87 коп. із яких 80 942,70 грн. основної заборгованості за договором купівлі-продажу від 09.07.2014 року, 20 789,97 грн. договірної пені, 1979,13 грн. - 3% річних, 28537,07 грн. інфляційних.

Представник позивача у судове засідання не з'явився. 25.05.2015 року по факсу до суду надійшло клопотання за підписом директора Приватного підприємства "О.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс" О.Я. Яремчука, у якому позивач просив справу розглянути за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у письмовому відзиві на позов проти позову заперечив, оскільки ветеринарні препарати ( премікси) поставлені позивачем неналежної якості. Так, згідно договору купівлі-продажу від 09 липня 2014 року ПСП «Канюківське» придбало у позивача біовітамінні мінеральні добавки (БВМД) та інші складові на загальну суму 172 636,56 гривень. В усній домовленості з продавцем через його менеджера було досягнуто згоди про те, що згодовувати нові добавки товариство буде трохи пізніше, так як були такі в наявності від іншого виробника. Згодовувати корми від нового постачальника підприємство почало із 10 вересня 2014 року по 25 жовтня 2014 року. Всього використано на суму 80 942,70 гривень. Як і було усно домовлено з продавцем через його менеджера, що проплата за корми буде з часу їх використання. Пройшли оплати 23.09.2014 року на суму 30 000 грн., 25.09.2014 року на суму 20 000 грн., і 01.10.2014 року на суму 15 000 грн.

01 жовтня 2014 року на ім'я директора ПСП «Канюківське» поступила

перша доповідна заступника директора підприємства по тваринництву, яка

просила звернути увагу на якість БВМД. 04.10.2014 року за розпорядженням директора підприємства були направлені 10 зразків кормів для проведення лабораторного дослідження на вміст в них поживних речовин, із яких 5 зразків від ПП «АгроЗооВет-Сервіс» і 5 зразків від інших постачальників. Згідно протоколу дослідження № 155 від 06.10.2014 року на ім'я директора підприємства поступила нова доповідна його заступника по тваринництву, в якій було чітко вказано, що корми від позивача за якісними показниками на порядок поступаються перед іншими постачальниками. За розпорядженням директора ПСП «Канюківвське» 13.10.2014 року підприємством призупинено приготування кормів з використанням БВМД від ПП «O.L. KAR АгроЗооВет-Сервіс», бо корми готуються із запасом від 6 до 10 днів. При поглибленому аналізі стану свинарства з використанням кормів, приготовлених на основі БВМД, закуплених від позивача, було встановлено, що перехід на нові корми значно знизив якісні показники стану свинарства по підприємству в цілому. Збільшилася вибраковка поросят, яких товариство змушене було реалізовувати за зниженою ціною.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві на позов та пояснив, що у відповідача не залишилися зразки придбаного корму у позивача. На відбір зразків для проведення дослідження та на саме дослідження відповідач не запрошував представників позивача. По якості придбаний у позивача корм був гірший від інших. Відповідач придбав його лише по тій причині, що він був дешевший.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи та пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав:

09 липня 2014 року між Приватним підприємством "О.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс" (Продавець) та Приватним сільськогосподарського підприємства "Канюківське" (Покупець) було укладено договір (далі - Договір), за умовами якого Продавець зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити ветеринарні препарати, асортимент, кількість та ціна якого зазначені в накладних та інших супровідних документах, які є невід'ємною даного Договору.

Відповідно до пункту 4.3 Договору розрахунки за товар здійснюються у строк, зазначений у товарній накладній.

Згідно пункту 5.2 Договору за несвоєчасну оплату товару Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу.

Згідно видаткових накладних : № РФ-0090147 від 10.07.2014 р. на суму 156 722,23 грн.; № РФ-0090160 від 10.07.2014 р. на суму 2 380,03 грн.; № РФ-0090566 від 14.07.2014 р. на суму 2 584,99 грн.; № РФ-0090568 від 14.07.2014 р. на суму 4 700,00 грн.;№ РФ-0090566 від 14.07.2014 р. на суму 2 584,99 грн.; №РФ-0139965 від 27.10.2014 р. на суму 6 249,31 грн. позивач поставив відповідачу товар на суму 172 636,56 грн.

За отриманий товар відповідач розрахувався лише частково, перерахувавши позивачу: 23.09.2014 р. - 30000,00 грн.; 25.09.2014 р. - 20 000,00 грн.; 27.10.2014 р - 15 000,00 грн., а всього 65 000,00 грн.

Згідно накладних на повернення: №ВН-0006727 від 03.11.2014 р. на суму 6249,31 грн.; № ВН-0006728 від 03.11.2014 р. на суму 5 069,84 грн.; №ВН-0006729 від 03.11.2014 р. на суму 15 374,71 грн. частину поставленого товару загальною вартістю 26 693,86 грн. відповідач повернув позивачу.

Таким чином, станом на 08.04.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складала 80 942,70 грн.

Порушення відповідачем умов договору в частині оплати поставленого товару стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 172 636,56 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с.14-17).

Згідно накладних на повернення: №ВН-0006727 від 03.11.2014 р. на суму 6 249,31 грн.; № ВН-0006728 від 03.11.2014 р. на суму 5 069,84 грн.; №ВН-0006729 від 03.11.2014 р. на суму 15 374,71 грн. частину поставленого товару загальною вартістю 26 693,86 грн. відповідач повернув позивачу.

Обов'язки відповідача щодо оплати товару та строку її проведення визначені в 4.3 Договору, згідно з яким розрахунки за товар здійснюються у строк, зазначений у товарній накладній.

Відповідач, порушуючи умови договору, за отриманий товар своєчасно не розрахувався, заборгувавши позивачу 80 942,70 грн.

Відповідач не надав доказів того, що він пред»являв вимогу у зв»язку з недоліками товару.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів належного виконання його зобов'язань перед позивачем щодо оплати товару, позовна вимога про стягнення 80 942,70 грн. заборгованості підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідальність за порушення строків виконання грошових зобов'язань, передбачена пунктом 5.2 договору, відповідно до якого, за несвоєчасну оплату товару Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначених положень, позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 20 789,97 грн., 28 537,07 грн. інфляційних та 1979,13 грн. - 3% річних. Суд, перевіривши розрахунок позивача встановив, що розрахунок інфляційних та 3% річних зроблено вірно, відтак, позовні вимоги про стягнення 28 537,07 грн. інфляційних та 1979,13 грн. 3% річних, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Розрахунок пені всупереч ч. 6 статті 232 ГК України зроблений більш, ніж за 6 місяців. Відповідно до стягнення буде підлягати менша сума пені, а саме: 13 854, 22 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 506,26 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Канюківське" (19243,Черкаська область, Жашківський район, с. Бузівка, вул. Колгоспна, буд. 54, код 31396044) на користь Приватного підприємства "О.L.KAR-АгроЗооВет-Сервіс" (23500, Вінницька область, м. Шаргород, вул. Леніна, 272 В, код 33437883) - 80 942,70 грн. основного боргу, 13 854,22 грн. пені, 28 537,07 грн. інфляційних, 1979,13 грн. - 3% річних та 2 506,26 грн. судових витрат.

3.У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 05 червня 2015 року.

Суддя В.В. Потапенко