РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015Справа №910/8630/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічне об'єднання «Новий погляд»

Про стягнення 28 197 005,33 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

Від позивача: Захаров І.Ф. - представник за довіреністю;

Від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Прайм-Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічне об'єднання «Новий погляд» про стягнення 28 197 005,33 грн., з яких: 23 917 400,00 грн. - заборгованості за кредитом, 1 635 474,30 грн. - заборгованості за процентами, 2 533 278,59 грн. - пені за прострочення повернення кредиту, 110 852,44 грн. - пені за прострочення сплати відсотків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені грошові зобов'язання за, укладеним з позивачем, кредитним договором №1450/1376-1 від 28.11.2012 року.

Ухвалою суду від 09.04.2015 року було порушено провадження у справі № 910/8630/15-г та призначено її до розгляду на 27.04.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 27.04.2015 року подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник відповідача у судове засідання 27.04.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 27.04.2015 року суд оглянув оригінали, доданих до позовної заяви документів.

Ухвалою суду від 27.04.2015 року розгляд справи відкладено на 25.05.2015 року.

В судовому засіданні 25.05.2015 року представник позивача надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 25.05.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 25.05.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2012 між Публічним акціонерним товариством «Прайм - Банк» (кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Технічне об'єднання «Новий погляд» (позичальник, відповідач), було укладено кредитний договір № 1450/1376-1 (договір), відповідно до п.1.1 якого кредитор, на положеннях та умовах цього договору, надає позичальнику кредит в сумі 8 424 000,00 грн. строком з 28.11.2012 року по 25.02.2016 року.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ст.10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно п. 3.1. цього договору передбачено, що плата за кредит встановлюється у розмірі 19% річних.

Відповідно до п. 4.2.2. договору позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються кредитором щоденно та сплачуються позичальником в валюті кредиту на рахунок процентів, що відкритий у кредитора щомісячно до 15 числа поточного місяця за фактичну кількість календарних днів попереднього місяця.

Згідно п. 3.4 договору перша дата сплати процентів за користування кредитними коштами - 15.01.2013 року.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 15.07.2013 року до договору, сторони знизили з 15.07.2013 року процентну ставку за кредитом до 18,4 % річних.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 19.08.2013 року до договору, сторони прийшли до згоди:

- змінити форму кредиту, а саме, починаючи з 19.08.2013 року кредит надається позичальнику у формі відновлювальної кредитної лінії, у зв'язку з чим назву кредитного договору викладено як Договір про відкриття кредитної лінії №1540/1376-1 від 28.11.2012 року (п.1.1);

- про встановлення ліміту кредитування на умовах договору про відкриття кредитної лінії до 16 000 000,00 грн. (п.1.2);

- про зменшення процентної ставки за кредитом з 19.08.2013 року до 14% річних (п. 1.4).

Відповідно до додаткової угоди №3 від 06.11.2013 року до договору, сторони з 06.11.2013 року знизили процентну ставку за договором до 12,0 % річних.

Відповідно до додаткової угоди №4 від 18.03.2014 року до договору, сторони збільшили ліміт кредитування до 24 000 000,00 грн.

Відповідно до додаткової угоди №5 від 20.03.2014 року до договору, сторони знизили з 20.03.2014 року процентну ставку до 10,5% річних.

Відповідно до додаткової угоди №6 від 30.07.2014 року до договору, сторони з 01.08.2014 року збільшили процентну ставку до 12,7% річних.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 23 917 400,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами: №106 від 28.11.2012 року на суму 8 424 000,00 грн., №35 від 21.08.2013 року на суму 7 200 000,00 грн., №226 від 18.03.2014 року на суму 8 293 400,00 грн.

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо сплати процентів за користування кредитом належним чином не виконував, проценти за користування кредитом у встановлені договором строки та порядку - не сплачував.

В зв'язку з чим, 11.03.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою №397/01 про сплату заборгованості по кредиту та процентам за користування кредитом (номер поштового відправлення 0011).

Зазначена вимога отримана відповідачем 17.03.2015 року, що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Умовами пункту 4.2.11 договору (в редакції додаткової угоди №2 від 19.08.2013 року) сторони погодили, що в разі невиконання позичальником, зокрема, обов'язку щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором, позичальник, незалежно від настання строку повернення кредиту, що вказаний в п. 1.1 цього договору, повинен, протягом 5 робочих днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, достроково погасити заборгованість за кредитом, включаючи нараховані проценти за користування кредитом, штрафи, пені.

З урахуванням приписів п.4.2.11 договору строк виконання відповідачем зобов'язань по оплаті кредиту настав 18.03.2015 року.

Проте, відповідач, в порушення умов договору (п.4.2.11), протягом 5 робочих днів з моменту отримання вимоги про сплату заборгованості по кредиту та процентам за користування кредитом, а саме, до 25.03.2015 року - не виконав, кредит в сумі 23 917 400,00 грн. не повернув, нараховані проценти за користування кредитом не сплатив.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За умовами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач у встановленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості по кредиту та процентах за користування кредитом нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю, а саме: 23 197 005,33 грн. - заборгованості за кредитом, 1 635 474,30 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до пункту 5.1 договору за порушення строків кредиту, сплати за користування кредитом позивальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

Позивач на підставі п. 5.1 договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача: 2 533 278,59 грн. - пені за прострочення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту за період з 24.11.2014 року по 16.03.2015 року та 110 852,44 грн. - пені за прострочення виконання зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом за період з 16.10.2014 року по 16.03.2015 року (згідно наданих розрахунків).

Судом здійснено перерахунок пені за прострочення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, враховуючи те, що пеня нарахована позивачем за період з 24.11.2014 року по 16.03.2015 року, в той час, як строк повернення кредиту з урахуванням п.4.2.11 договору настав 18.03.2015 року, а прострочення щодо повернення кредиту - з 25.03.2015 року (5 робочих днів з моменту отримання вимоги про дострокове повернення кредиту), господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення виконання зобов'язань щодо повернення кредиту за визначений позивачем період задоволенню не підлягають.

Здійснивши перерахунок пені за прострочення виконання зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом, з урахуванням умов договору, простроченої суми заборгованості та порядку розрахунків узгодженого сторонами, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення виконання зобов'язань щодо сплати процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, в сумі 110 663,95 грн.

На підставі постанови Правління НБУ від 13.01.2015 року № 9 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Прайм-Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.01.2015 року №2 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Прайм-Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 14.01.2015 року розпочато процедуру ліквідації позивача та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Прайм-Банк» строком на один рік з 14.01.2015 року по 13.01.2016 року.

Відповідно до п. 22 ст.5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільнена від сплати судового збору

У зв'язку з чим та згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічне об'єднання «Новий погляд» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 8 «Б» літера А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Прайм-Банк» (03049, м. Київ, вул. Богданівська, 24, ) 23 917 400 (двадцять три мільйони дев'ятсот сімнадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп. - простроченої заборгованості за кредитом, 1 635 474 (один мільйон шістсот тридцять п'ять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 30 коп. - заборгованості зі сплати процентів, 110 663 (сто десять тисяч шістсот шістдесят три) грн. 95 коп. - пені за несвоєчасну сплату процентів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технічне об'єднання «Новий погляд» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, буд. 8 «Б» літера А, ) на користь Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Суддя О.М. Спичак

Дата підписання рішення

02.06.2015 року