ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.06.15р. Справа № 904/4897/15

Суддя Бондарєв Е.М. , розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат СП", м. Дніпропетровськ

до комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Індустріального району, м. Дніпропетровськ

про визнання договору № АР-71/12-2010 від 01.12.2010 року недійсним та застосування правових наслідків недійсності правочину передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрегат СП" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про:

- визнання договору № АР-71/12-2010 від 01.12.2010 року укладеного між комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Індустріального району та товариством з обмеженою відповідальністю "Фрегат СП" недійсним;

- застосування правових наслідків недійсності правочину передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з пунктом 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Зокрема, господарським судам слід враховувати, що:

- судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 Господарського процесуального кодексу України такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 Господарського процесуального кодексу України); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 Господарського процесуального кодексу України), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України;

-якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України чи частиною другою статті 208 Господарського кодексу України, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для позовних заяв немайнового характеру.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат та за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень, у погодинному розмірі: з 1 січня - 7,29 гривні, з 1 грудня - 8,25 гривні.

Враховуючи зміст наведених вище позовних вимог, позивачем заявлено вимоги як немайнового характеру (визнання недійсним договору), так і вимоги майнового характеру (застосування правових наслідків недійсності правочину передбачених ст. 216 Цивільного кодексу України).

З урахуванням викладеного, розмір судового збору повинен становити за вимоги майнового характеру: 2% від вартості спірного нерухомого майна, але в будь-якому випадку не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1 827,00 грн.) та за вимоги немайнового характеру: 1 218,00 грн., тобто розмір 1 мінімальної заробітної плати.

Як свідчать матеріали наведеної вище позовної заяви товариством з обмеженою відповідальністю "Фрегат СП" при зверненні із зазначеним вище позовом до суду було сплачено судовий збір лише в розмірі 1 218,00 грн., тобто лише за вимогою немайнового характеру, що підтверджується квитанцією №ПН21617 від 15.05.2015 року.

Доказів сплати судового збору за майновою вимогою у встановленому законом порядку та розмірі до матеріалів позовної заяви не додано. Також, жодного обґрунтування щодо не сплати судового збору за майновою вимогою матеріали позовної заяви не містять.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

При цьому суд зазначає, що за змістом статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви без розгляду у даному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додатки: позовна заява б/н б/д з додатками на 44 аркушах, в т.ч. квитанція №ПН21617 від 15.05.2015 року про сплату судового збору у сумі 1 218,00 грн.

Суддя Е.М. Бондарєв