РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015Справа №910/26854/14
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна"

до приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

про стягнення 24 327,98 грн.

Представники:

від позивача: Каланча Ю.А. - представник за довіреністю № б/н від 08.12.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" до приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування в сумі 24 327,98 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 лютого 2013 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Граве Україна" та Гацко Ганною Валеріївною укладено договір № 0398.030-0240.1158 добровільного страхування, відповідно до якого застраховано транспортний засіб марки Nissan, д.н СА0913ВР.

22.07.2013 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Nissan, д.н СА0913ВР, під керуванням Гацко Ганни Валеріївни та транспортного засобу марки , д.н. Toyota, д.н. АА3040НС, під керуванням Островської Тетяни Йосипівни.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва № 3-5736/13 від 20.09.2013 року Островську Тетяну Йосипівну визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 1780 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 01.08.2013 року вартість матеріального збитку становить 18 609,47 грн., звіту № 1780/1 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 08.10.2013 року - 5155,92 грн.

З рахунку № 03331 від 30.07.2013 року вбачається, що вартість виконаних робіт та запчастин становить 23 028,23 грн.

З рахунку № 04239 від 18.09.2013 року видно, що вартість виконаних робіт та запчастин становить 8 629,99 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 25 327,98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 40936 від 14.08.2013 року на суму 17 469,51 грн. та № 42199 від 14.10.2013 року на суму 7858,47 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Toyota, д.н. АА3040НС застраховано у приватному акціонерному товаристві "Українська охоронно-страхова компанія" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АС/2591515.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

В досудовому порядку позивач направив відповідачеві заяву на виплату страхового відшкодування вих. № 49614 від 18.03.2014 року, в якій просив здійснити доплату страхового відшкодування в розмірі 17 469, 51 грн.

Відповідач вимоги не виконав, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.12.2014 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/26854/14, розгляд справи призначено на 23.12.2014 року.

19.12.2014 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив № 11410 від 17.12.2014 р., який долучено судом до матеріалів справи № 910/26854/14.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року розгляд справи відкладено до 27.01.2015 року, у зв'язку із неявкою представників відповідача в судове засідання.

27.01.2015 року в судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи з метою встановлення суми матеріального збитку завданого внаслідок ДТП автомобілю позивача.

Представник позивача проти призначення у справі відповідної експертизи заперечив.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.01.2015 року призначено у справі №910/26854/14 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція Судових Експертиз", провадження у справі зупинено до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

01.04.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду м. Києва від товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція Судових Експертиз" надійшло повідомленням про залишення ухвали без виконання та направлення матеріалів справи №910/26854/14, у зв'язку з невиконанням попередньої оплати експертизи.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду м. Києва № 04-23/314 від 01.04.2015 року, у зв'язку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Коткова О.В., справу передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Мудрому С.М.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.04.2015 року прийнято справу до провадження, провадження у справі поновлено, розгляд справи призначено на 19.05.2015 року.

В судове засідання 19.05.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 02.04.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 018.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника позивача дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

11 лютого 2013 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Граве Україна" та Гацко Ганною Валеріївною укладено договір № 0398.030-0240.1158 добровільного страхування, відповідно до якого застраховано транспортний засіб марки Nissan, д.н СА0913ВР.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9234525 вбачається, 22.07.2013 року в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Nissan, д.н СА0913ВР, під керуванням Гацко Ганни Валеріївни та транспортного засобу марки , д.н. Toyota, д.н. АА3040НС, під керуванням Островської Тетяни Йосипівни.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва № 3-5736/13 від 20.09.2013 року Островську Тетяну Йосипівну визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звітів № 1780 від 01.08.2013 та № 1780/1 08.10.2013 року про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу року вартість матеріального збитку становить 23 765,39 грн.

З рахунку № 03331 від 30.07.2013 року вбачається, що вартість виконаних робіт та запчастин становить 23 028,23 грн.

Згідно рахунку № 04239 від 18.09.2013 року видно, що вартість виконаних робіт та запчастин становить 8 629,99 грн.

Страховиком складено страховий акт № СНТ/00398.030-0240.1158 від 09.08.2013 року, розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № СНТ/00398.030-0240.1158/2 від 10.10.2013 року (доплата), відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 25 327,98 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 25 327,98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 40936 від 14.08.2013 року на суму 17 469,51 грн. та № 42199 від 14.10.2013 року на суму 7858,47 грн.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Toyota, д.н. АА3040НС застраховано у приватному акціонерному товаристві "Українська охоронно-страхова компанія" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АС/2591515, строк дії з 23.04.2013 року по 22.04.2014 року, розмір франшизи - 1000,00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

В досудовому порядку позивач направив відповідачеві заяву на виплату страхового відшкодування вих. № 49614 від 18.03.2014 року, в якій просив здійснити доплату страхового відшкодування в розмірі 17 469, 51 грн.

Відповідач вимоги не виконав.

Відповідач у відзиві вих. № 11410-рв від 17.12.2014 року зазначив, що 19.10.2013 року експертом Івасенком П,П. складено звіт № 1197 про визначення вартості матеріального збитку, відповідно до якого вартість матеріальності збитку завданого власнику автомобіля марки Nissan, д.н СА0913ВР складає 17 252,88 грн., тому визнає позовні вимоги в розмірі16 252,88 грн.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування складає: 23 765,39 грн. (відповідно до звітів № 1780 від 01.08.2013 та № 1780/1 08.10.2013 року про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку) - 1000,00 грн. (франшиза) = 22 765,39 грн.

Відповідно до звітів № 1780 від 01.08.2013 та № 1780/1 08.10.2013 року про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу року вартість матеріального збитку становить 23 765,39 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.01.2015 року призначено у справі №910/26854/14 судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція Судових Експертиз", зобов'язано приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» попередньо оплатити вартість експертизи, проте авто товарознавча експертиза не проведена, оскільки відповідач не оплатив її, а тому твердження відповідача, викладені у відзиві є необґрунтованими та не приймаються судом до уваги.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Nissan, д.н СА0913ВР, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються:

на позивача в сумі 42,20 грн., на відповідача - 1784,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" (79044, м. Львів, вул. Метрологічна, 2, ) страхове відшкодування в розмірі 22 765 (двадцять дві тисячі сімсот шістдесят п'ять) грн. 39 коп., судовий збір в розмірі 1 784 (одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 03.06.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий