КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Справа№ 910/1240/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Сітайло Л.Г.

Баранця О.М.

Від позивача - Шевченко Т.В. ( довір. від 01.04.15);

Від відповідача - Ільїнова І.В. ( довір. №9 від 25.05.15);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний Банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.15р.

у справі №910/1240/15-г (суддя Стасюк С.В.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний Банк"

до Публічного акціонерного товариства "Банк професійного фінансування"

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та витребування майна, ціна позову - 1 299 769,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2015р. у справі №910/1240/15-г у позові Публічного акціонерного товариства «Міський комерційний Банк» відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що умови договору купівлі-продажу транспортного засобу від 16.09.2014р. №08/14 не суперечать положенням чинного законодавства, а позивачем, як зазначає суд, не доведено, що даний договір є нікчемним.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2015р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що спірний автомобіль належить позивачу на праві власності, обов'язок щодо його збереження покладено законом на Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного автомобіля у подальшому має бути забезпечено права вкладників неплатоспроможного банку.

Скаржник зазначає й про те, що ухвалене рішення перешкоджає реалізації законних повноважень Уповноваженою особою фонду.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила.

16.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Банк професійного фінансування", як покупцем та Публічним акціонерним товариством "Міський комерційний Банк", як продавцем укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №08/14, відповідно до пункту 2.1. якого продавець (позивач) продає, а покупець ( відповідач) купує наступний товар: транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, G 500 V 8, 2006 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) WDB4632481X160010, тип легковий універсал-В, реєстраційний номер АА0088РЕ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 378639, видане - ВРЕР - І УДАІ в м. Києві.

Згідно з пунктом 3.1. договору вартість транспортного засобу становить 1 083 140,88 грн., крім того ПДВ 216 628,18 грн., на загальну суму 1 299 769,06 грн., які покупець повинен перерахувати продавцю протягом п'яти банківських днів з моменту оформлення цього договору.

Продавець зобов'язується передати покупцю товар після находження платежу на поточний рахунок продавця (пункт 4.2. договору).

Пунктом 4.4. договору сторони погодили, що разом з передачею товару сторони підписують акт приймання-передачі транспортного засобу.

Згідно акту приймання-передачі транспортного засобу від 19.09.2014 року продавець передав, а покупець прийняв транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, G 500 V 8, 2006 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама) WDB4632481X160010, тип легковий універсал-В, реєстраційний номер АА0088РЕ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 378639, видане - ВРЕР - І УДАІ в м. Києві.

На підставі Постанови №732 від 20.11.2014 року правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 прийнято рішення № 124 про запровадження з 21.11.2014 по 20.02.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

22.12.2014 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний Банк" видано наказ № 58/14Р про визнання нікчемним Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 08/14 від 16.09.2014 року.

06.01.2015 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення про нікчемність договору купівлі-продажу транспортного засобу № 08/14 від 16.09.2014 року з пропозицією повернути транспортний засіб, яке залишено без задоволення.

Відповідно до пункту 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що договір купівлі-продажу транспортного засобу №08/14 від 16.09.2014 року в силу частини 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є нікчемним, таким чином має бути застосовано наслідки недійсності нікчемного правочину, шляхом витребування майна із чужого незаконного володіння не можуть бути покладено в основу рішення з огляду на наступне.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а вразі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно частини 5 статті 216 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою стороною.

Як зазначалось раніше, на підставу нікчемності договору позивач посилається на пункт 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в якій зазначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 14.1.71. Податкового кодексу України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 "Про затвердження Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

В матеріалах справи наявних звіт від 27.08.2014 року про незалежну оцінку автомобіля MERCEDES-BENZ, G500, реєстраційний номер АА0088РЕ, відповідно до якого ринкова вартість об'єкта оцінки складає 1044 900,00 грн.(870750,00 грн. - без ПДВ; ПДВ складає - 174 150,00 грн.), тобто вартість автомобіля MERCEDES-BENZ, G 500, реєстраційний номер АА0088РЕ, передбачена договором, відповідає ринковій вартості (звичайним цінам) у допустимих межах.

Отже, як вірно зазначає місцевий господарський суд, умови договору купівлі-продажу транспортного засобу №08/14 від 16.09.2014р. не суперечать положенням чинного законодавства, позивачем не доведено, що даний договір є нікчемним відповідно до положень п.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2015р. підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний Банк" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2015р. у справі №910/1240/15-г залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1240/15-г.

Повний текст постанови складено та підписано 10.06.2015р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.Г. Сітайло

О.М. Баранець