КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа№ 910/1139/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Баранця О.М.

при секретарі : Богатчук К.І.

за участю представників :

позивача - Денисюк В.В.

відповідача - Гладун Л.В.

Красилюк П.П.

третьої особи - не з'явились

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 (суддя - Трофименко Т.Ю.)

за позовом Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів

Шевченківського району"

до Приватного підприємства "ФІРМА-АІС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування

житлового фонду Шевченківського району м. Києва" районної в місті

Києві ради

про стягнення 40879, 57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 по справі №910/1139/15-г в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду 26.05.2015.

14 травня 2015 року, через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, який долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 відкладено розгляд справи до 02.06.2015.

В судове засідання 02.06.2015 з'явились представник позивача та відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник третьої особи повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника третьої особи.

Представником позивача в судовому засіданні подано клопотання про долучення додаткових документів, яке долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2015. Проти розгляду справи у відсутність представника третьої особи не заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2015. Проти розгляду справи у відсутність представника третьої особи не заперечував.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 року № 24/6240 комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у місті Києві ради перейменоване у комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району".

Відповідно до статуту комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" останнє створено з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства від виконавця цих послуг.

Основними напрямками діяльності комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", зокрема, є: забезпечення послугами централізованого опалення до споживачів по внутрішньобудинкових мережах на підставі договорів, укладених підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених ним безпосередньо з споживачами послуг; здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг; здійснення комплексного обслуговування споживачів, в тому числі нарахування споживачам та збір плати за спожиті житлово-комунальні послуги, на підставі відповідних договорів виробниками житлово-комунальних послуг.

Відповідно до окремого доручення першого заступника голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 13.09.2010 року № 905 комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" зобов'язано заключити договори з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району, а відповідні ЖЕКи, передати всю первинну документацію та провести звірку з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району, скласти акти звіряння станом на 01.10.2010.

01 червня 2007 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної в м. Києві ради та Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" укладено договір №330004 на постачання теплової енергії у гарячій воді.

Відповідно до умов договору № 330004 Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" зобов'язалась виробляти та поставляти теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в зазначеному договорі.

Також, 20.04.2005 між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" та Комунальним підприємством - управління житлового господарства Шевченківського району укладено договір № 05618/2-10 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

Згідно з умовами договору № 05618/2-10 постачальник зобов'язався надавати абоненту послуги з постачання питної води та, на підставі пред'явленого абонентом дозволу на скид стічних вод у систему каналізацій м. Києва, приймати від нього стічні води у систему каналізацій м. Києва, а абонент зобов'язувався здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах зазначеного договору.

Місцевим господарським судом встановлено, що власником нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Артема, 30 (літера А) є відповідач.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості з відповідача за неналежне виконання останнім обов'язку щодо сплати вартості наданих комунальних послуг.

Згідно з нормами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (далі - Правила).

Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд виходив, зокрема. з того, що між позивачем та відповідачем не укладено договір про надання комунальних послуг.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Відповідно до ч. 3 статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт виконавцем/виробником за графіком, погодженим з виконавчими органами місцевих рад або місцевими державними адміністраціями згідно з нормативними документами. Допустима тривалість перерв у наданні послуг, їх періодичність встановлюються Кабінетом Міністрів України на підставі стандартів, нормативів, норм, порядків та правил експлуатації, проведення випробувань теплових мереж, поточного і капітального ремонтів, реконструкції об'єктів житлового фонду;

2) міжопалювальний період для систем опалення, рішення про початок та закінчення якого приймається виконавчими органами відповідних місцевих рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з правилами та іншими нормативними документами;

3) ліквідацію наслідків аварій або дії обставин непереборної сили. Перерва у наданні комунальних послуг, яка виникла внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, має бути ліквідована у найкоротші терміни, що визначаються нормативними документами. Якщо ліквідація наслідків аварії або дії обставин непереборної сили потребує більше однієї доби, виконавець/виробник спільно з органами місцевого самоврядування здійснює заходи щодо зменшення її негативного впливу на споживачів.

Пунктом 5 ч. 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно з зазначеними нормами законодавства споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг, сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15.05.2014 по справі № 5011-31/17255-2012.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що 01.01.2002 між відповідачем та ЖЕП-612 "ІККТ-Укрмонтаж" Шевченківського району м. Києва укладено договір № К-104.

Відповідно до умов договору № К-104 виконавець прийняв на себе надання споживачу отриманих від постачальників комунальних послуг, зокрема, холодної води, гарячої води та теплоносія для центрального опалення.

01 квітня 2007 року між відповідачем та Комунальним підприємством "Житлова експлуатаційна контора "Покровська" Шевченківського району м. Києва укладено договір №К-58.

Згідно з умовами договору №К-58 виконавець зобов'язався надавати відповідачу комунальні послуги, а саме: лише холодної води.

В пункті 1.4. договору №К-58 зазначено: «кранів гарячої води немає. Бойлер».

Однак, з розрахунку позивача вбачається, що відповідач розрухався за послуги холодного водопостачання, а спір у даній справі виник внаслідок існування заборгованості за постачання теплової енергії.

Також, відповідач зазначає, що в нежитловому приміщенні, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Артема, 30 (літера А) відсутнє центральне опалення та встановлено електробойлер.

Як вбачається з матеріалів справи, в нежитловому приміщенні за адресою по вул. Артема, 30-А (аптека) встановлено електробойлер на підставі проекту, розробленого ДПУ "Проектний інститут "Укоопроект", технічного рішення № 40533 з робочого проекту електропостачання, технічних умов на приєднання до електричних мереж, які розроблені Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" Філіал "Кабельні мережі".

В апеляційній скарзі позивач, зазначив, що в даному випадку відбулось самовільне відключення відповідача від мереж централізованого опалення.

Згідно з п.6 ч. 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №390 від 21 липня 2005 року, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктом 26 Правил встановлено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (далі, Порядок), затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4,

Відповідно до п.2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22 листопада 2005 р. для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП (п.2.2.1). Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником (п.2.3.1).

Так, в матеріалах відсутні докази відключення відповідача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Колегія суддів зазначає, що наданий відповідачем акт від 26.09.2007, затверджений Комунальним підприємством "Житлова експлуатаційна контора "Покровська" Шевченківського району м. Києва щодо відсутності в приміщенні, розташованому за адресою по вул. Артема, 30-А (аптека) гарячого водопостачання та центрального опалення (наявність свого бойлера), не є належним доказом відключення відповідача від системи центрального опалення у передбаченому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження існування заборгованості, позивачем надано облікові картки та розшифровки рахунків абонента, що підтверджують надання послуг з опалення у спірний період у вказаному в розрахунку розмірі.

Доказів на спростування зазначеної у розрахунку суми основної заборгованості відповідачем до суду не надано

Колегія суддів зазначає, що розрахунки проведені згідно з тарифами, встановленими розпорядженням КМДА № 758 від 30.06.2009, розпорядженням КМДА № 859 від 01.06.2011 та розпорядженням КМДА № 2316 від 07.12.2011.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги підлягають задоволенню в розмірі 32544,97 грн.

Також, позивачем заявлена вимога щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої відбулося судове рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом не повно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2015по справі №910/1139/15-г - скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" задовольнити.

2.Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 по справі №910/1139/15-г.

3.Позовні вимоги Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" задовольнити в повному обсязі.

4.Стягнути з Приватного підприємства "ФІРМА-АІС" (04053, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 15/3, офіс 2, ідентифікаційний номер 191229274) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вул. М. Кирпоноса 10/18, ідентифікаційний код 31731838) 32544 (тридцять дві тисячі п'ятсот сорок чотири) грн. 97 коп. - заборгованості, 6154 (шість тисяч сто п'ятдесят чотири) грн. 27 коп. - інфляційних втрат, 2180 (дві тисячі сто вісімдесят) грн. 30 коп. - 3% річних та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

5.Стягнути з Приватного підприємства "ФІРМА-АІС" (04053, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 15/3, офіс 2, ідентифікаційний номер 191229274) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вул. М. Кирпоноса 10/18; ідентифікаційний код 31731838) 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. - витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

6.Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

7.Матеріали справи №910/1139/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

О.М. Баранець

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.06.2015