КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2015 р. Справа№ 925/320/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Корінь М.В., дов. від 26.05.2015 №1677/07,

від відповідача Баранов К.М. - голова правління,

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2015

(дата підписання - 27.04.2015)

у справі №925/320/15 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області

до Публічного акціонерного товариства «Черкасирибгосп»

про стягнення 14599,83 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.04.2015 відмовлено у задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Черкасирибгосп» (далі - відповідач) про стягнення 14599,83 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2015 скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції необґрунтовано не застосувано ст.1178 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яка передбачає відповідальність юридичної особи за дії свого працівника, оскільки начальник цеху №4 НВГ «В'язівок» Посунько О.М., який перевищив повноваження і видав довідку про пільговий стаж тракториста Ониськевича В.Н., знаходиться у трудових відносинах з ТОВ «Черкасирибгосп». На думку позивача, суд першої інстанції повинен був викликати у судове засідання Посунька О.М. для надання пояснень, який має відношення до причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 10.06.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28. Доказами належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи є повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали від 18.05.2015) позивачу - 26.05.2015 та відповідачу - 25.05.2015, долучені до матеріалів справи.

09.06.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відповідач надав відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 10.06.2015 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2015 скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. "в" п.1, п.3 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Контроль за правильністю застосування списків на пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих місць на підприємствах та в організаціях, підготовка пропозицій щодо вдосконалення цих списків покладаються на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Згідно ч.1 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.10.2013 начальник цеху №4 НВГ «В'язівок» Посунько О.М. видав Ониськевичу В.Н. (1959 р.н.) довідку №2 для Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області про те, що з 18.04.2000 згідно наказу від 18.04.2000 №13 по дату видачі довідки Ониськевич В.Н. працює в НВГ «В'язівок» цеху №4 ПАТ «Черкасирибгосп» на посаді тракториста і безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом всього календарного року, а саме в рибництві. Зазначені періоди зараховані до стажу роботи, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Довідка видана на підставі наказів та особової картки працівника.

20.03.2014 начальник цеху №4 НВГ «В'язівок» Посунько О.М. довідкою №11 надав копію договору оренди землі від 28.03.2000, де тракторист Онискечив В.Н. виконував механізовані роботи з обробки ґрунту, внесення мінеральних добрив, посіву зернових культур, догляд за ними та збирання врожаю.

На підставі рішення Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області, оформленого протоколом від 19.05.2014 №277, Ониськевичу В.Н. призначено пільгову пенсію в сумі 1441,90 грн на місяць.

29.04.2014 комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення про результати розгляду заяви Ониськевича В.Н. про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, де підтверджено стаж роботи Ониськевича В.Н. на посаді тракториста-машиніста за періоди з 02.01.1985 по 31.12.1999, з 01.01.2000 по 17.04.2000 (36 в/дн) та газоелектрозварника з 25.08.1980 по 01.01.1985, що враховується до пільгового стажу роботи за списком №2. Рішення направлене супровідним листом від 05.05.2014 №3869/02-01 Ониськевичу В.Н. та позивачу у відділ призначення пенсій (отримано 16.05.2014).

26.06.2014 позивач направив Управлінню Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області лист №1857/04, в якому просив зустрічно перевірити довідку про пільговий стаж роботи Ониськевича В.Н. за період з 18.04.2000 по 07.10.2013 на посаді тракториста в СР ВАТ «Черкасирибгосп» та витребувати довідку про участь Ониськевича В.Н. в с/г роботах.

08.08.2014 Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області за результатами зустрічної перевірки правильності і обґрунтованості видачі довідки для призначення пільгової пенсії склало акт №846/2, де вказало, що оскільки ПАТ «Черкасирибгосп» надало тільки відомості про посаду і нараховану заробітну плату з 01.01.2011, провести повноцінну перевірку пільгового стажу Ониськевича В.Н. неможливо. Акт отримано позивачем 14.08.2014.

19.09.2014 ПАТ «Черкасирибгосп» направило до позивача лист №241, в якому просило здійснити перевірку достовірності даних відносно роботи в цеху №4 НВГ «В'язівок» тракториста Ониськевича В.Н.

22.09.2014 позивач за результатами документальної перевірки достовірності довідки про стаж, поданої для призначення пенсії, склав акт №108, де зазначив, що метою перевірки є перевірка достовірності видачі довідки від 07.10.2013 №2 для призначення пільгової пенсії Ониськевича В.Н. за період роботи з 18.04.2000 по 31.12.2010. У висновку акта від 22.09.2014 №108 зазначено, що оскільки цех №4 НВГ «В'язівок» не має самостійного балансу і знаходиться в складі ПАТ «Черкасирибгосп», довідку від 07.10.2013 №2 про пільговий стаж Ониськевича В.Н. вважати недійсною. Рекомендовано ПАТ «Черкасирибгосп» надати довідку про стаж роботи Ониськевича В.Н. для обчислення пільгової пенсії за період роботи з 18.04.2000 по 07.10.2013.

19.09.2014 відповідач видав Ониськевичу В.Н. довідку про те, що він дійсно працює на посаді тракториста у цеху №4 НВГ «В'язівок» з 18.04.2000 по дату видачі довідки. Договір оренди землі діяв з 2000 року по 2007 року і в цей період Ониськевич В.Н. був зайнятий на с/г роботах, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Документи, які підтверджують, що Ониськевич В.Н. був зайнятий безпосередньо на виконанні роботи по обробці земельної ділянки у товаристві відсутні. Довідку №2, видану 07.10.2013 за підписом Посунько О.М., вважати недійсною.

В зв'язку з тим, що частина пільгового стажу Ониськевича В.Н. не підтверджується наявними у ПАТ "Черкасирибгосп" первинними документами про роботи, які фактично він виконував, позивач припинив виплату пенсії Ониськевичу В.Н. з 01.01.2015.

За період з 25.02.2014 по 31.12.2014 Ониськевичу В.Н. було виплачено 14599,83 грн пільгової пенсії, що, на думку позивача, було незаконним, оскільки стаж Ониськевича В.Н. тривалістю у 20 років на посаді тракториста не підтверджується, що свідчить про неправомірність нарахування пільгової пенсії. Тому, посилаючись на ст.ст.1166, 1172 ЦК України та ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач просить стягнути з ПАТ «Черкасирибгосп» завдану державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України шкоду в сумі 14599,83 грн в зв'язку з наданням недостовірної інформації про робочий стаж Ониськевича В.Н.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п. 20 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У частині 2 ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вказано, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.п. "в" п.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Оскільки правовими підставами покладення на відповідача майнової відповідальності є зобов'язання, що виникло внаслідок завдання шкоди, а не в зв'язку з неналежним виконанням договору, то така шкода є позадоговірною та передбачає застосування ст. 1166 ЦК України.

За приписами ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст. 1166 ЦК України для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (інформаційний лист Вищого господарського суду України від 24.04.2013 №01-06/757/2013).

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням принципів змагальності й диспозитивності, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди постраждалому (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду України від 02.06.2010).

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків (ч.1 ст.1172 ЦК України).

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинно-наслідкового зв'язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття. До таких спеціальних умов відносяться: 1) перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо; 2) завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків.

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу.

Якщо шкода завдана працівником в робочий час, але діями, які не пов'язані з виконанням трудових (службових) обов'язків, роботодавець відповідальності нести не буде.

Як було зазначено вище, довідка, на підставі якої було здійснено нарахування та виплату пільгової пенсії за період з 25.02.2014 по 31.12.2014, видана начальником цеху №4 НВГ «В'язівок», який не мав права її видавати, оскільки цех №4 НВГ «В'язівок» не є юридичною особою, а входить до складу ПАТ «Черкасирибгосп». Тому, начальник цеху №4 НВГ «В'язівок» мав прийняти заяву від працівника та передати її до ПАТ «Черкасирибгосп» для розгляду. Довідки підписуються головою правління, головним бухгалтером або інспектором відділу кадрів ПАТ "Черкасирибгосп" (в залежності від суті довідки).

Отже, хоч довідка і була видана начальником цеху №4 НВГ «В'язівок», який знаходиться у трудових відносинах з ПАТ «Черкасирибгосп», проте видача довідок про пільговий стаж працівників не відноситься до його компетенції, тому ПАТ «Черкасирибгосп» відповідальності за дії начальника цеху №4 НВГ «В'язівок» не несе.

У відповідності до п. 4 роз'яснення Мінсоцполітики від 20.01.1992 №7 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства", при зверненні тракториста-машиніста за призначенням пенсії на пільгових умовах адміністрація (правління) господарства подає в органи соціального забезпечення довідку про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення (форма довідки додається).

Згідно форми довідки, вказаної у додатку до роз'яснення, вона підписується (виключно) керівником підприємства та начальником відділу кадрів (інспектором по кадрах).

Оскільки позивач, Ониськевич В.Н. чи начальник цеху №4 НВГ «В'язівок» до ПАТ «Черкасирибгосп» за видачею довідки про пільговий стаж не звертались, ПАТ «Черкасирибгосп» довідку не видавало, то відповідач не може нести матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України, внаслідок видачі недостовірних документів, що підтверджують пільговий стаж, так як такої інформації не надавало.

Матеріали справи свідчать, що у Ониськевича В.Н. недостатньо трудового стажу для призначення пільгової пенсії на підставі пп. «в» п.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Проте, суд першої інстанції вірно вказав, що прийняття недійсної довідки та нарахуванні/виплаті на її підставі пільгової пенсії у період з 25.02.2014 по 31.12.2014 є недоглядом та помилкою позивача. Крім того, з 19.09.2014 у позивача вже була довідка №240, видана відповідачем, з даними про стаж Ониськевича В.Н., яка надавала можливість позивачу перевірити наявність необхідного трудового стажу для призначення пільгової пенсії та припинення її виплати в разі відсутності такого стажу з вересня 2014 року.

Таким чином, в зв'язку з відсутністю у діях відповідача протиправної поведінки, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою та завданою державі шкодою та його вини, немає підстав притягнення відповідача до деліктної відповідальності, а отже позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України, внаслідок видачі недостовірних документів, що підтверджують пільговий стаж, в сумі 14599,83 грн задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2015 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Городищенському районі Черкаської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 23.04.2015 у справі №925/320/15 - без змін.

2. Матеріали справи №925/320/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій