ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" червня 2015 р. Справа № 903/1541/13

Суддя господарського суду Волинської області Бондарєв С.В., розглянувши матеріали за скаргою Сільськогосподарського приватного підприємства "Верба" №б/н від 07.05.2015р. (вх.№ 01-49/24/15 від 12.05.2015р.) на діїї Відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та визнання незаконними дій

по справі №903/1541/13

за позовом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, с. Овадне Володимир-Волинського району

до відповідача Сільськогосподарського приватного підприємства "Верба", с. Верба Володимир-Волинського району Волинської області

про зобов'язання передати нерухоме майно в комунальну власність

Представники:

від скаржника (боржника): Коцюба О.М.-дов. б/н від 22.05.2015р.

від стягувача: н/з

від Відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції: н/з

Суть спору: Сільськогосподарське приватне підприємство "Верба" звернулося до господарського суду Волинської області зі скаргою №б/н від 07.05.2015р. (вх.№ 01-49/24/15 від 12.05.2015р.) на дії Відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та визнання незаконними дій, в якій просить скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2015р., яка винесена на підставі наказу господарського суду Волинської області про примусове виконання рішення по справі №903/1541/13 від 04.03.2014р. та визнати незаконними дії заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міського управління юстиції Бичук Людмили Сергіївни, які полягали у фактичному не наданні терміну на добровільне виконання рішення.

В обгрунтування скарги посилався на порушення виконавцем вимог п.3 ч.1 ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження", що полягало у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу, в якому не зазначено повного найменування стягувача та індивідуального ідентифікаційного номеру стягувача та боржника та вимог п.2 ч.2 ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження", що полягало у позбавленні боржника можливості виконати постанову в добровільному порядку.

Ухвалою суду від 14.05.2015р. було прийнято скаргу до розгляду. Призначено розгляд скарги в судовому засіданні на 02.06.2015р. на 14 год. 30 хв.

25.05.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від Відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міського управління юстиції надійшли до суду пояснення по скарзі №12436/03-28 від 20.05.2015р. (вх.№01-54/4899/15 від 25.05.2015р.), в яких він просив суд відхилити скаргу, посилаючись на те, що 27.04.2015р. на адресу відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції надійшла заява голови Оваднівської сільської ради про примусове виконання наказу №903/1541/13-1, виданого 28.05.2014 року господарським судом Волинської області.

29.04.2015 року державним виконавцем на підставі ст.ст. 17-20, 25 ЗУ "Про виконавче провадження" відкрито виконавче провадження за № 47279577 та надано боржнику строк для самостійного його виконання до 05.05.2015р. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2015 року за вих.№ 11582/03-23 направлено сторонам виконавчого провадження: боржнику - для виконання, стягувачу - для відому, відповідно до ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Зауважив, що у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання даного рішення із стягненням з боржника виконавчого збору, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Вказав, що посилання скаржника на те, що його фактично було позбавлено права на самостійне виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, не є підставами для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки боржник при отриманні постанови про відкриття виконавчого провадження не з'явився та не звернувся до державного виконавця, відповідно до ст.35 Закону України "Про виконавче провадження", із заявою про відкладення провадження виконавчих дій, у зв'язку з несвоєчасним одержанням сторонами документів виконавчого провадження.

В правове обґрунтування скарги посилався на ст.ст. 1, 11, 25, 35 Закону України "Про виконавче провадження".

Долучив до матеріалів справи копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47379577 від 29.04.2015р., наказу від 28.05.2014р. №903/1541/13-1 та Положення про Відділ Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міського управління юстиції.

02.06.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від стягувача-Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області надійшло до суду клопотання б/н від 02.06.2015р., в якому він просив суд відкласти розгляд скарги, у зв'язку з неможливістю явки уповноваженого його представника в судове засідання 02.06.2015р.

В судовому засіданні 02.06.2015р. представник скаржника скаргу підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі.

Водночас, проти задоволення судом клопотання стягувача про відкладення розгляду скарги заперечив.

Стягувач- Оваднівська сільська рада Володимир-Волинського району Волинської області-в судове засідання 02.06.2015р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №189 від 22.05.2015р.

Відділ Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міського управління юстиції в судове засідання 02.06.2015р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №170 від 20.05.2015р.

Тому, суд клопотання стягувача від 02.06.2015р. про відкладення розгляду скарги-відхиляє як необґрунтоване відповідно до вимог ст.77 ГПК України. ГПК України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника не є підставою для відкладення розгляду справи, крім того, явка відповідача не була визнана обов'язковою, стягувач не позбавлений був права направити в судове засідання іншого представника.

Господарський суд, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши долучені до скарги докази, -

встановив:

Рішенням господарського суду Волинської області від 04.03.2014р. у справі №903/1541/13 зобов'язано Сільськогосподарське приватне підприємство "Верба" (вул. Миру, 23, село Верба, Володимир-Волинський район, Волинська область) безоплатно передати до комунальної власності Оваднівської сільської ради, (вул. Перемоги, 20, с. Овадне, Володимир-Волинський район, Волинська область) через органи та служби визначені Оваднівською сільською радою, а саме через комісію з питань передачі об'єктів у комунальну власність (створену відповідно до рішення Оваднівської сільської ради №59 від 11.10.2013р.) наступні житлові будинки:-№17 по вул. Шкільній в селі Верба Володимир-Волинського району Волинської області,-№12 по вул. Ковельській в селі Верба Володимир-Волинського району Волинської області,-двоквартирний житловий будинок по вулиці Садовій буд. 1, до складу якого входять: квартира №1 по вул. Садовій, 1, в селі Верба Володимир-Волинського району Волинської області,-квартира №2 по вул. Садовій, 1, в селі Верба Володимир-Волинського району Волинської області.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.07.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 02.10.2014р. рішення господарського суду Волинської області від 04.03.2014р. у справі №903/1541/13 залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду Волинської області від 04.03.2014р. у справі №903/1541/13 господарським судом Волинської області видано наказ №903/1541/13-1 від 28.05.2014р. (а.с. 128).

29.04.2015р. заступником начальника відділу ДВС Володимир-Волинського МУЮ Бичук Л.С., на підставі заяви про примусове виконання рішення від 27.04.2015р., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47379577 щодо виконання наказу від 28.05.2014р., в якій визначено термін для добровільного виконання постанови до 05.05.2015р.

Проте, скаржник не погоджуючись з такими діями державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, у своїй скарзі просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.04.2015р., яка винесена на підставі наказу господарського суду Волинської області про примусове виконання рішення по справі №903/1541/13 від 04.03.2014р. та визнати незаконними дії заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міського управління юстиції Бичук Людмили Сергіївни, які полягали у фактичному не наданні терміну на добровільне виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У статті 1 вказаного Закону зазначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 11 цього Закону визначає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред'явлення. У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові. Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2013р. №512/5 з подальшими змінами та доповненнями, примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у ст. 17 ЗУ "Про виконавче провадження". Підставою для вжиття заходів примусового виконання рішень є виконавчий документ, який пред'явлений до виконання в установленому Законом порядку.

Крім того, ст. 35 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що його фактично було позбавлено права на самостійне виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, судом не може бути прийнято як підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки як вбачається з матеріалів скарги, виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження було дотримано вимог, визначених ст. 25 ЗУ "Про виконавче провадження": вчасно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, надано скаржнику час на її добровільне виконання та вчасно-не пізніше наступного робочого дня після її винесення надіслано сторонам виконавчого провадження, зокрема, і скаржнику.

Отже, при умові несвоєчасного отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, або наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, боржник не був позбавлений можливості в порядку ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" звернутись до державного виконавця із заявою про відкладення провадження виконавчих дій.

Водночас, суд зауважує, що в матеріалах скарги відсутні докази такого звернення скаржника до виконавчої служби з заявою про відкладення провадження виконавчих дій, в порядку ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження".

Представник скаржника в судовому засіданні 02.06.2015р. пояснив, що з заявою про відкладення провадження виконавчих дій до державного виконавця не звертався.

Що ж до посилань скаржника на те, що вказана постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки вона винесена на підставі наказу, в якому не зазначено повного найменування стягувача та індивідуального ідентифікаційного номеру стягувача та боржника, то суд не може їх взяти до уваги, оскільки вони не грунтуються на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами скарги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6 1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Згідно ст. 18 ЗУ "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача може самостійно одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тобто, у разі не зазначення ідентифікаційного коду у рішенні суду, судовому наказі, згідно із п.3 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу із запитом про витребування довідки про ідентифікаційний код боржника.

Наказ господарського суду Волинської області №903/1541/13-1 від 28.05.2014р. містить необхідні реквізити визначені ЗУ "Про виконавче провадження", які дають можливість ідентифікувати боржника- Сільськогосподарське приватне підприємство "Верба" та стягувача- Оваднівську сільську раду Володимир-Волинського району Волинської області.

Відповідно до ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Згідно з ч.2 ст. 117 ГПК України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Посилання скаржника на те, що наказ господарського суду не відповідає рішенню, на підставі якого видано виконавчий документ-є безпідставним і необґрунтованим та не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання скаржника на позбавлення його права на добровільне виконання рішення господарського суду не ґрунтується на жодному доказі, оскільки з моменту набрання рішення законної сили, видачі господарським судом наказу та до теперішнього часу скаржник не був позбавлений можливості виконати рішення суду в добровільному порядку, чого останнім зроблено не було.

Будь-яких доводів щодо здійснення державною виконавчою службою дій, що суперечать положенням Закону України "Про виконавче провадження", пов'язаних з відкриттям виконавчого провадження, скаржником не надано.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заступник начальника відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Бичук Л.С. діяла в межах, встановлених діючим законодавством про виконавче провадження, наведені скаржниками доводи є безпідставними, а тому скаргу слід відхилити.

У пункті 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 11, 17, 18, 25, 26, 35 Закону України „Про виконавче провадження", ст. 1212 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

Скаргу Сільськогосподарського приватного підприємства "Верба" №б/н від 07.05.2015р. (вх.№ 01-49/24/15 від 12.05.2015р.) на дії Відділу Державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та визнання незаконними дій -відхилити.

Суддя С. В. Бондарєв