ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2015 р.Справа № 922/2353/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Заступника Харківського міжрайонного прокурора Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі позивача-1: Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція", м. Харків позивача-2: Державного агентства лісових ресурсів України, м.Київ третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області, м. Харків;
до Циркунівської сільської ради , с. Циркуни третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: фізичну особу Тімошина Вадима Анатолійовича, м. Харків;
про визнання незаконними та скасування рішень
за участю :

прокурора - Кравцов В.І., посвідчення № 026175 від 14.05.2014р., решта учасників судового процесу своїх представників у судове засідання не направили.

ВСТАНОВИВ:

Заступник Харківського міжрайонного прокурора Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства "Харківська лісова науково-дослідна станція" (позивача 1) Державного агентства лісових ресурсів України (позивача 2) до Циркунівської сільської ради (відповідача) згідно якого просить суд:

- Визнати незаконним та скасувати рішення ХХХVI сесії V скликання Циркунівської сільської ради Харківського району від 21.01.2010 "Про надання дозволу на розробку технічної документації по передачі земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд в с.Циркуни пров. Будьоного, 19 гр. Тімошину В.А.".

- Визнати незаконним та скасувати рішення VIІІ сесії VІ скликання Циркунівської сільської ради Харківського району від 20.04.2011 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Циркуни пров. Будьоного, 19 гр. Тімошину В.А."

Разом з цим, надано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову від 09.04.2015 р. № 04-48-665-15, у якій прокурор просить суд накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0039 до вирішення справи по суті; заборонити Управлінню Держземагентства у Харківському районі Харківської області виготовляти державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:004:0039 до вирішення справи по суті; та заборонити реєстраційній службі Харківського районного управління юстиції здійснювати будь-які дії щодо реєстрації прав на спірну земельну ділянку до вирішення справи по суті.

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення по справі від 02.06.2015 р. та додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

Інші учасники судового процесу своїх представників у судове засідання не направили, витребувані судом документи не надали.

Відповідач просить справу розглядати за відсутності його представника, вирішення спору залишає на розсуд суду (лист від 12.05.2015 р. № 356, вх. № 19776 від 15.05.2015 р., т. І а.с. 70).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд установив наступне.

Рішенням XXXVII сесії V скликання Циркунівської сільської ради Харківського району від 21.01.2010 «Про надання дозволу на розробку технічної документації по передачі земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд в с.Циркуни пров. Будьоного, 19 гр. Тімошину В.А.» (т. І а.с. 21) надано дозвіл на розробку технічної документації для передачі земельної ділянки у приватну власність, орієнтовною площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд в с. Циркуни пров. Будьоного, 19.

На виконання даного рішення було розроблено проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, який затверджено рішенням Циркунівської сільської ради Харківського району VIII сесії VI скликання «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Циркуни пров. Будьоного, 19 гр. Тімошину В.А.» від 20.04.2011 (т. І а.с. 22), земельну ділянку, загальною площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд в с. Циркуни пров. Будьонного, 19, відповідно до п. 2 рішення, передано безоплатно у власність гр. Тімошину В.А.

Разом з цим, згідно з технічним завданням на виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, її відведення передбачалося за рахунок земель населеного пункту (земель запасу), житлової та громадської забудови, що розташовані в межах населеного пункту.

Відповідно до інформації державного підприємства «Харківська державна лісовпорядна експедиція» від 18.06.2014 № 290 (т. І а.с. 23), земельна ділянка, передана у власність Тімошину В.А., фактично знаходиться на території ДП «Харківська ЛНДС» в 154 кварталі Південного лісництва. На зазначену земельну ділянку ДП «Харківська ЛНДС» 20.09.1994 видано Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-25-00-000- 317, згідно з яким земельну ділянку надано в постійне користування для ведення лісового господарства. Крім того, згідно з інформацією ДП «Харківська ЛНДС» від 11.06.2014 № 181/03-1 спірна земельна ділянка відноситься до категорії рекреаційних оздоровчих лісів (т. І а.с. 25).

Такі обставини на думку прокурора свідчать про порушення прав і охоронюваних законом інтересів держави, та є підставою для їх захисту у спосіб, вказаний в позовній заяві.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 13 Конституції України, ст. 373 Цивільного кодексу України, ст. 1 Земельного кодексу України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ст. 14 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 6 Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок, затвердженої постановою КМУ від 16.05.2007 №733, до рекреаційно-оздоровчих лісів відносяться лісові ділянки, що виконують рекреаційну, санітарно-гігієнічну та оздоровчу функцію, використовуються для туризму, зайняття спортом, санаторно-курортного лікування та відпочинку населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Також, ст. 17 Лісового кодексу України передбачено, що право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Частиною 1 ст. 141 Земельного кодексу України встановлені підстави для припинення права постійного користування земельною ділянкою, зокрема добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом та ін.

Статтями 144-151 Земельного кодексу України встановлений порядок припинення права користування земельними ділянками.

Зокрема, ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України передбачено, що вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Частиною 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни передбачено, що зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації. До клопотання додаються у тому числі погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, крім поділу та об'єднання земельних ділянок, включає матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки.

Згідно зі ст. 198 Земельного кодексу України, кадастрова зйомка включає: геодезичне встановлення меж земельної ділянки, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами, відновлення меж земельної ділянки на місцевості, встановлення меж частин земельної ділянки, які містять обтяження та обмеження щодо використання землі, виготовлення кадастрового плану.

Разом з тим, ДП «Харківська ЛНДС» та ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція» не надавалося погодження щодо вилучення та подальшої передачі у приватну власність земельної ділянки, на яку набуто право власності відповідачем, із земель, що перебувають у користуванні лісгоспу.

При складанні технічної документації із землеустрою межі земельної ділянки, яка підлягала відведенню, з ДП «Харківська ЛНДС» не погоджувались.

Доказів вилучення вказаної земельної ділянки із користування ДП «Харківська ЛНДС» у порядку, встановленому діючим законодавством, учасниками судового процесу не надано, не міститься таких доказів і в матеріалах справи.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи вказане, позов прокурора є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши заяву прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову від 09.04.2015 р. № 04-48-665-15, надану разом із позовною заявою (т. І а.с. 19-20), суд відмовляє у її задоволенні, враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 66 ГПК України, господарський, суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. При цьому забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом приписів п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 16 роз"яснено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

В контексті наведеного вбачається, що клопотання прокурора не обґрунтовано належним чином: базується на припущеннях - а ні в позовній заяві, а ні в наданих до неї документах не обґрунтовуються підстави необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви прокурора про забезпечення позову.

Оскільки прокурор звільнений від сплати судового збору, 1.827,00 грн. судового збору за подання до суду заяви про вжиття заходів забезпечення позову (п.п. 3 п. 2 ч.2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір"), не підлягають стягненню.

Інші судові витрати у даній справі, які складаються з 2.436,00 грн. судового збору (2 вимоги немайнового характеру по 1.218,00 грн. за кожну), покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь Державного бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 509, 525, 526, 530, 610, 627-629, 759 Цивільного кодексу України , ст. ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення XXXVI сесії V скликання Циркунівської сільської ради Харківського району від 21.01.2010 «Про надання дозволу на розробку технічної документації по передачі земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд в с.Циркуни пров. Будьоного, 19 гр. Тімошину В.А.».

3. Визнати незаконним та скасувати рішення VIII сесії VI скликання Циркунівської сільської ради Харківського району від 20.04.201 1 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у приватну власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Циркуни пров. Будьоного, 19 гр. Тімошину В.А.».

4. Стягнути з Циркунівської сільської ради (62441, Харківська область, Харківський район, с. Циркуни, вул. Кірова, 26, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 2.436,00 грн. судового збору.

4.1. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.06.2015 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа № 922/2353/15/