ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Справа № 34/5005/13210/2011
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ
на ухвалувід 29.12.2014 господарського суду Дніпропетровської області
та постановувід 05.02.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№ 34/5005/13210/2011 господарського суду Дніпропетровської області
за заявоютовариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Авіто", м. Дніпропетровськ
про банкрутствотовариства з обмеженою відповідальністю "Авіто Трейдінг Груп", м. Дніпропетровськ
ліквідаторШистопал П.М., м. Дніпропетровськ
голова комітету кредиторів товариство з обмеженою відповідальністю "Інжинірингова компанія Ініціатива", м. Дніпропетровськ
в судовому засіданні взяли участь представники:

скаржника ліквідатор ТОВ "Інжинірингова компанія Ініціатива" ТОВ "СК "Авіто"Тукман Ю.В., довір.; Шистопал П.М.; Кривоспицька А.Ю., довір.; Косенко Б.М., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2011 порушено провадження у справі № 34/5005/13210/2011 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Авіто Трейдінг Груп" (далі - боржник) у порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2011 визнано боржника банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора та інше.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 (суддя Примак С.А.) відмовлено в задоволенні скарги публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - кредитор) на дії ліквідатора та одночасно затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано банкрута та провадження у справі припинено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 (судді: Чередко А.Є. - головуючий, Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.) вказану ухвалу залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, кредитор звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції на стадію ліквідації.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм матеріального права, а саме, ст. ст. 25, 30 Закону про банкрутство, ст. 111 Цивільного кодексу України. Скаржник посилається на неналежне виявлення ліквідатором майнових активів банкрута, у тому числі дебіторської заборгованості, яка виникла внаслідок відчуження боржником майнових активів до порушення справи про банкрутство.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У силу приписів ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, що визначають повноваження суду касаційної інстанції та межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, касаційна інстанція не має процесуальних повноважень самостійно встановлювати обставини справи, а на підставі обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається, за результатами розгляду звіту ліквідатора банкрута та ліквідаційного балансу судами попередніх інстанцій було встановлено таке.

Загальний розмір визнаних у межах справи про банкрутство грошових вимог кредиторів боржника згідно з реєстром вимог кредиторів становить 223 239 462,26 грн.

На виконання вимог ст. 25 Закону про банкрутство ліквідатором вжито заходів щодо розшуку майна банкрута, в результаті чого виявлено рухоме майно (автотранспортні засоби), а також грошові кошти на рахунку в сумі 46 453,80 грн. Інше майно у банкрута станом на момент порушення провадження у справі про банкрутство відсутнє, що підтверджується у тому числі і відповідними витягами та довідками реєструючих органів.

Виявлене майно було оцінено та реалізовано ліквідатором у межах ліквідаційної процедури і кошти від його реалізації в загальній сумі 73 109,77 грн. направлені на погашення вимог кредиторів першої черги, що узгоджується з приписами ст. 31 Закону про банкрутство.

Решта визнаних та включених до реєстру вимог кредиторів відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону про банкрутство вважаються погашеними як такі, що не задоволені за недостатністю майна.

Таким чином, протягом ліквідаційної процедури ліквідатор банкрута здійснив всі заходи, передбачені ст. 25 Закону про банкрутство, а, отже, виконав всі вимоги цього закону.

Звіт ліквідатора затверджений на зборах комітету кредиторів (протокол від 18.12.2014 №9).

Стосовно посилань кредитора у якості основної підстави для скасування судових рішень на невжиття ліквідатором заходів щодо включення до ліквідаційної маси дебіторської заборгованості, яка виникла за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 05.08.2011, судами встановлено таке.

05.08.2011 між боржником (продавець) та ТОВ "Пілот" (покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна боржника за адресою: вул. Маршала Малиновського, буд. 114 у м. Дніпропетровську. Вказане майно перебувало в іпотеці ПАТ "ОТП Банк".

З метою повного розрахунку за вказаним договором 05.08.2011 між ПАТ "ОТП Банк", ТОВ "Авіто Трейдінг Груп" та ТОВ "Пілот" укладено договір переведення боргу, відповідно до умов якого ТОВ "Авіто Трейдінг Груп" переводить на ТОВ "Пілот" усі борги боржника на загальну суму 27 100 500 грн. та 823 588,08 грн. за зобов'язаннями по договору кредиту внаслідок чого у ТОВ "Авіто Трейдінг Груп" виникає зобов'язання сплатити на користь ТОВ "Пілот" аналогічну суму грошових коштів. Враховуючи укладення цього договору, зобов'язання ТОВ "Пілот" перед ТОВ "Авіто Трейдінг Груп" щодо оплати майна за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 05.08.2011 в сумі 27 924 058,08 грн. вважаються погашеними шляхом заліку взаємних зустрічних однорідних вимог, а в решті боргу на суму 11 675 941,92 грн. розрахунок здійснюється шляхом передачі простих векселів.

Розпорядник майна від імені боржника ще до визнання боржника банкрутом з метою повернення майна до ліквідаційної маси звертався до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.08.2011, у задоволенні якого йому було відмовлено рішеннями судів усіх інстанцій у справі № 8/5005/15723/2011.

Також з метою повернення дебіторської заборгованості боржника до ліквідаційної маси ліквідатор звертався до суду із позовом про визнання недійсним договору про переведення боргу від 05.08.2011, проте постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2013 у справі № 1/5005/9215/2012 скасовані рішення судів попередніх інстанцій та прийнято нове рішення про відмову в позові.

Отже, правомірність укладення договору купівлі - продажу від 05.08.2011 підтверджена судовим рішенням, а дебіторська заборгованість покупця майна - ТОВ "Пілот" перед боржником за вказаним договором купівлі-продажу є погашеною внаслідок здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог. Стосовно решти заборгованості, то ліквідатором вживались вичерпні заходи щодо отримання первинних документів, зокрема оригіналів векселів, які б підтверджували наявність відповідного зобов'язання боржника, які виявились безрезультатними.

Встановивши, що основних і обігових засобів та інших активів банкрут не має, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, законно та обґрунтовано прийняв рішення про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу та ліквідацію банкрута, як юридичної особи.

Доводи касаційної скарги стосовно невжиття ліквідатором усіх заходів щодо виявлення майна банкрута спростовуються обставинами, встановленими судами попередніх інстанцій. Більше того, колегія суддів зауважує, що процесуальні дії суду у справі про банкрутство мають вчинятися чітко у строки, встановлені Законом про банкрутство. Необґрунтоване затягування таких строків призводить до настання ряду негативних правових наслідків. Зокрема, збільшуються судові витрати на здійснення провадження у справі про банкрутство (оплата послуг арбітражного керуючого, витрати на зберігання майна боржника тощо), які сплачуються конкурсними кредиторами. У зв'язку з чим якщо ліквідатор працює неефективно, то його дії повинні своєчасно оскаржуватись у порядку ч. 4 ст. 25 Закону про банкрутство. Проте судами встановлено, що на протязі усієї ліквідаційної процедури, яка тривала три роки, тобто з порушенням строку, встановленого ст. 22 Закону про банкрутство, скарг на дії (бездіяльність) ліквідатора від ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" не надходило. Відповідна скарга була подана кредитором лише на підсумковому засіданні суду при розгляді звіту ліквідатора.

Відтак, доводи касаційної скарги не спростовують висновків попередніх судових інстанцій.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення відповідають нормам чинного законодавства, підстав для їх зміни або скасування не вбачається.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 25, 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2014 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 у справі № 34/5005/13210/2011 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко О.Є. Короткевич