ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р.Справа № 922/2236/15

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Калантай М.В.
при секретарі судового засідання Дем`яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону, м. Харків, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м.Київ, та Військової частини А - 1361, м. Харків
до Державного підприємства "Південна залізниця", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 107370,36 грн.
за участю представників:
від прокуратури: не з`явився

від першого позивача: Фівкін П.М. - довіреність

від другого позивача: Головаш П.Ю. - довіреність

від відповідача: Прядка В.О. - довіреність

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону, м. Харків (далі за текстом - прокурор), в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ (далі за текстом перший позивач), та Військової частини А 1361, м. Харків (далі за текстом другий позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Південна залізниця", м. Харків (далі за текстом - відповідач), про стягнення збитків у розмірі 107370,36 грн.

В обґрунтування позову прокурор посилається на порушення відповідачем умов договору №44 від 13.08.2014 щодо охорони вантажу під час його перевезення, що призвело до втрати частини вантажу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце сповіщений належним чином. В минулому судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник першого позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позові, просив його задовольнити в повному обсязі.

Другий позивач надав пояснення щодо суті спору, в яких заперечив проти позиції відповідача, викладеної у його відзиві, вважає позовні вимоги обґрунтованими.

В судовому засіданні представник другого позивача підтримав позов прокурора та доводи, викладені у своїх поясненнях, просив позовні вимоги задоовльнити.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що залізниця належним чином виконала свої обов`язки щодо перевезення вантажу та його збереження від часу прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Представник відповідач підтримав заперечення проти позову, викладені у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представників позивачів та відповідача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

13 серпня 2014 року між другим позивачем, як вантажовласником, та відповідачем, як залізницею, укладено договір №44 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за надані залізницею послуги (далі за текстом - Договір), за умовами якого відповідач зобов`язався надавати другому позивачу перевезення вантажів залізничним транспортом, в тому числі - з охорони вантажу під час його транспортування, в другий позивач зобов`язався оплачувати вартість цих послуг.

Зокрема, відповідно до п. 1.1 Договору предметом Договору є надання залізницею вантажовласнику послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом (перевезення вантажів і проведення розрахунків за перевезення і надані залізницею послуги) (код за ДК 016-2010: 49.20.1), згідно Додатку 1 до цього договору (розрахунок провізних платежів за перевезення небезпечних вантажів (пального) та додаткових зборів на станції відправлення.

У додатку 1 до Договору «Розрахунок провізних платежів за перевезення небезпечних вантажів (пального) та додаткових зборів на станції відправлення» встановлено обов`язок відповідача щодо охорони вантажу.

06 жовтня 2014 року на виконання Договору з військової частини НОМЕР_1 (м.Лубни) до військової частини НОМЕР_2 (м.Харків) було відправлено дизельне паливо в загальній кількості 504917 кг відправником та одержувачем якого виступала військова частина НОМЕР_2 .

Оплата військовою частиною НОМЕР_2 послуг з охорони вантажу підтверджується квитанціями дорожної відомості №№ 585153, 585156, в яких вказано суми, які були сплачені військовою частиною НОМЕР_2 за охорону вантажу - 3369,27 грн. за кожною із квитанцій.

У товарній конторі залізничної станції Лубни Південної залізниці було здійснено оформлення накладних на маршрут або групу вагонів №№585153, 585156 із зазначенням висоти наливу, маси пального в кожній залізничній цистерні та номерів запірно-пломбувальних пристроїв. Прийняття під охорону, огляд цистерн та їх забирання відбувалось перед вивезенням їх з під`їзної колії військової частини НОМЕР_1 представниками охорони відповідача, про що на залізничній станції Лубни Південної залізниці зроблено записи у книзі обліку приймання-здавання вагонів (контейнерів) під охорону та підтверджено особистими підписами представників залізниці.

Після прибуття вантажу у військову частину НОМЕР_2 по факту прийому пального були складені акти приймання пально-мастильних матеріалів від 06.10.2014 №№1538/94, 1539/95, 1540/96, 1541/97, 1542/98. В ході комісійного прийому дизельного палива виявлено його нестачу в загальній кількості 12828кг, зокрема в залізничній цистерні №75079418 - 3499кг; у залізничній цистерні №73950388 2460кг; у залізничній цистерні №74920489 - 1970кг; у залізничній цистерні №73949604 - 4559кг.; у залізничній цистерні №73950248 - 340кг.

Під час прийому дизельного палива, при детальному огляді залізничних цистерн за участю представника військової служби правопорядку у Збройних Силах України, наряду транспортної міліції було виявлено пошкодження дихальних клапанів, через отвір яких було здійснено крадіжку дизельного палива під час його транспортування.

У зв`язку з цим, після прийому вантажу другий позивач звернувся до начальника залізничної станції «Індустріальна» з листом №2451 від 06.10.2014 з проханням скласти комерційний акт.

На даний лист надано відповідь №94 від 07.10.2014, якою у складенні комерційного акту відмовлено, оскільки вагони прибули на станцію Індустріальна у справному стані, опломбовані справними запірно-пломбувальними пристроями, на яких дані відповідали зазначеним у перевізному документі. Вагони були подані на під`їзну колію. Зауважень до комерційного і технічного стану не надходило. Крім того, оскільки одержувач розпочав вивантаження вантажу із вагона без представників станції, вантаж видається без перевірки.

У зв`язку з викладеним, за фактом викрадення дизельного палива, 07.10.2014 року старшим слідчим слідчого відділу Лінійного відділу на станції Основа УМВС України на Південній залізниці старшим лейтенантом міліції Мороз Л.Ю. в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстроване кримінальне правопорушення за №0000515 за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України.

07 жовтня 2014 року другий позивач звернувся до відповідача зі скаргою №2456 на відмову у складенні комерційного акту.

Відповідач, розглянувши дану скаргу, відмовив у її задоволенні, про що повідомив другого позивача листом №143-1-06/1056 від 13.10.2014.

Вважаючи, що нестача вантажу сталася з вини відповідача, прокурор звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з залізниці збитки в розмірі 107370,36грн.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд наголошує на тому, що порядок та умови перевезення вантажів залізницею, а також заявлення претензій до перевізника регламентується нормами Статуту залізниць України та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання.

Так, відповідно до п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено статтею 5 Статуту залізниць України нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеку руху є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до пунктів 5, 8 розділу 2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов`язаний зазначити в накладній.

Маса вантажів, які перевозяться наливом у цистернах, визначається зважуванням або заміром.

Стаття 38 Статуту залізниць України та пункт 3 розділ 3 Правила пломбування вагонів і контейнерів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 №542, зазначають, що завантажені цистерни пломбуються тим підприємством, організацією, засобами яких проводиться навантаження.

Відповідно до п. 28 розділ 2 Правила приймання вантажів до перевезення, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.

Згідно залізничних накладних №№585153, 585156 вантаж (паливо дизельне) завантажено у вагони (цистерни) №№73950388, 75079418, 73949604, 73950248, 74920489, 74224460, 74735887, 73948010 вантажовідправником, спосіб визначення маси - по заміру, цистерни опломбовані запірно - пломбувальними пристроями (ЗПП) відправника.

Вагони (цистерни) №№73950388, 75079418, 74735887, 74224460, оформлені за залізничною накладною №585153 вантажовідправником, прийняті до перевезення станцією Лубни Південної залізниці 02.10.2014 призначенням на станцію Індустріальна Південної залізниці на адресу вантажоодержувача Військова частина НОМЕР_2 . Аналогічно вагони (цистерни) №№73949604, 73950248, 74920489, 73948010 були оформлені за залізничною накладною №585156 за відправкою Лубни Південної залізниці - Індустріальна Південної залізниці, були прийняті до перевезення 03.10.2014.

По прибуттю поїзда вагони (цистерни) №№73950388, 75079418, 73949604, 73950248, 74920489, 74224460, 74735887, 73948010 були оглянуті в комерційному відношенні комерційними агентами станції Індустріальна. За результатами розгляду вагони (цистерни) були у справному стані, опломбовані справними ЗПП вантажовідправника, номера яких відповідали вказаним в документах, зливні пристрої та повітряний клапан закриті, слідів пошкодження не виявлено.

Як визначено в пунктах 10, 11 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, при подаванні вагонів на під`їзні колії передача їх провадиться в місцях, установлених договорами про подавання й забирання вагонів або договорами про експлуатацію під`їзної колії, і засвідчується підписами представників станції й одержувача в пам`ятці про подавання/забирання вагонів.

При передаванні завантажених вагонів і контейнерів, сторони (представники залізниці та вантажоотримувача) зобов`язані зовнішнім оглядом пересвідчитись у справності кузова вагона (контейнера), наявності та цілісності пломб, запірно - пломбувальних пристроїв (ЗПП), відповідності відтиску на них даним, зазначеним у перевізних документах.

У відповідності до п.п. 17, 20, 23 згаданих Правил видачі вантажів, видача вантажів, що прибули в справних цистернах за справними пломбами (ЗПП) відправника провадиться залізницею без перевірки маси. Видача небезпечних вантажів, що прибули в справних вагонах з непошкодженими пломбами (ЗПП) відправника, провадиться без перевірки кількості місць, маси і стану вантажу. Вимога щодо перевірки маси вантажу у вагонах, що подаються на під`їзну колію, може бути заявлена лише в момент приймання вагонів у пункті, встановленому договором.

Перевезення вважається закінченим після здачі вантажу вантажовласнику, що засвідчується підписами у пам`ятці про подавання вагонів форми ГУ-45 представниками залізниці і вантажовласника.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату вантажу у разі, коли вантаж надійшов у вагоні з непошкодженими пломбами (ЗПП) відправника, якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Про відсутність ознак втрати вантажу під час перевезення свідчить те, що після прибуття на станцію призначення цистерни №№73950388, 75079418, 73949604, 73950248, 74920489, 74224460, 74735887, 73948010 були прийняті представником вантажоодержувача без зауважень, на підтвердження чого 06.10.2014 о 06:50 була складена та підписана представником залізниці і вантажовласника пам`ятка про подавання вагонів форми ГУ-45 №4 та відомості плати за користування вагонів ГУ-46 №№07100004, 08100006.

Таким чином, підпис пам`ятки про подавання вагонів та відомості плати за користування вагонами підтверджує передачу залізницею вантажу без зауважень - в технічно справному стані, за справними ЗПП вантажовідправника, номер якого відповідає вказаному у перевізному документі, тобто за відсутністю обов`язків видачі вантажу залізницею з перевіркою маси, за масою вантажу, визначеною відправником.

Отже, залізниця належним чином виконала свої обов`язки щодо перевезення вантажу та його збереження від часу прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Крім того, пункт 4.2.2.1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України наголошує, що об`ємно-масовим статичним методом визначається маса нафти і нафтопродукту за їх об`ємом, густиною та температурою. Об`єм нафти і нафтопродуктів визначається за допомогою градуйованих резервуарів та засобів вимірювань рівня нафти і нафтопродуктів у резервуарах, залізничних цистернах, танках суден або за повною місткістю мір (автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах).

Нормою пункту 8 Правил приймання вантажів до перевезення (затверджені наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644), передбачено, що маса вантажів, які перевозяться наливом у цистернах, може визначатися заміром висоти наливу (для етилового спирту - висоти недоливу) з подальшим визначенням об`єму налитого вантажу і його маси за допомогою спеціальних таблиць. При визначенні маси заміром відправник зобов`язаний окремо зазначити в накладній висоту наливу, температуру вантажу в цистерні й густину продукту.

В порушення встановленого порядку відправником на зворотній стороні залізничних накладних №585153 та №585156 в графі «Примечание» була зазначена тільки висота наливу, відомості щодо температури вантажу та його густини не зазначені. Дане порушення з боку другого позивача унеможливило проведення перевірки правильності розрахунку зазначеної в договорах перевезення (накладних) маси відправленого вантажу, а відтак і дані про наявність недостачі не можуть бути підтверджені через відсутність даних для розрахунку маси вантажу при його відправленні.

При огляді Актів приймання паливо - мастильних матеріалів від 06.10.2014 вбачається, що приймання вантажу другим позивачем було здійснене об`ємно - масовим статичним методом за допомогою заміру.

Однак, в порушення норми вищевказаної Інструкції Акти приймання не містять інформації щодо температури та густини нафтопродукту. Пункт 4 згаданих актів містить таблицю, в якій зазначено лише висоту наливу. Тобто встановлення комісією військової частини НОМЕР_2 фактичної маси нафтопродукту за даними тільки одного показника висоти наливу без заміру і урахування інших параметрів вантажу, які у сукупності визначають його масу, не може бути достовірним, а визначена маса, на підставі якої зроблено висновок про недостачу не може прийматись до уваги.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Стаття 52 Статуту залізниць України містить вичерпний перелік обставин, за яких на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, в тому числі прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами (ЗПП) відправника або пломбами попутних станцій. У решті випадків вантажі, завантажені відправником, і ті, що прибули у справних вагонах, контейнерах із непошкодженими пломбами відправника, а також без ознак недостачі, псування, пошкодження на відкритому рухомому складі або у критих та інших вагонах без пломб, якщо такі перевезення передбаченні Правилами, видаються без перевірки їх кількості і стану.

При перевезенні спірних цистерн, останні були отримані представником вантажоодержувача без зауважень.

Другий позивач звернувся з вимогою про складення комерційного акту до начальника станції Індустріальна 06.10.2014 близько 16:40, тобто по сплину більш ніж 10 годин після передачі вантажу.

У відповідності до вимог пункту 5.2.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 №281/171/578/155, під час надходження залізничних цистерн вантажоодержувач до приймання нафти або нафтопродукту має перевірити відповідність фактичного номера і типу залізничної цистерни номеру і типу, зазначених у накладній, технічний стан залізничної цистерни на наявність механічних ушкоджень (ум`ятин, тріщин), справність зливних пристроїв; у разі виявлення несправності цистерни, через яку можлива втрата вантажу, слід вимагати від адміністрації залізничної станції перевірки маси вантажу в цистерні, а в разі встановлення нестачі - складання акта за встановленою формою.

Проте, у порушення всіх приведених вище приписів нормативних актів отримувач вантажу, по-перше, почав приймання вантажу без представників залізниці, по-друге, не зупинив приймання після виявлення недостачі для складання актів встановленої форми, а навпаки продовжив подальше приймання нафтопродуктів до отримання відповіді начальника станції щодо складання комерційного акту. Так, цистерни були вивантажені і здані залізниці в порожньому стані 06.10.2014: вагони (цистерни) №№74224460, 74735887 о 15год.30хв., вагони (цистерни) №№73950388, 75079418, 73949604, 73950248, 74920489, 73948010 о 23год.00хв., що підтверджується пам`ятками про забирання вагонів форми ГУ-45 №1 та 2, і підписаними представниками залізниці і вантажовласника відомостями плати за користування вагонами №07100004 та 08100006.

Отже за зазначених обставин вимога другого позивача про складання комерційного акту є безпідставною.

Суд також враховує, що наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» від 29.12.2008 №570-Ц було затверджено та введено в дію Положення про порядок охорони вантажів і об`єктів на залізницях України, яке визначає порядок забезпечення на залізницях та підприємствах залізничного транспорту загального користування збереження вантажів із часу їх прийняття до перевезення і до видачі одержувачам.

Пункт 4.3. приведеного Положення визначає, що начальником підрозділу відомчої охорони застосовуються одна з наступних форм забезпечення охорони вантажів при перевезенні:

- безперервне супроводжування вантажів нарядами відомчої охорони;

- охорона вантажів на шляху прямування оперативно-маневреними методами (таємне супроводження, тимчасові пости, рухомі та нерухомі пікети, дозори, засідки, патрулювання тощо);

- періодичний нагляд нарядами охорони за станом завантажених вагонів, що знаходяться на коліях станції та в інших місцях загального користування;

- охорона вантажів шляхом проведення оперативно-профілактичної роботи спеціалізованими оперативними групами.

З наданих відповідачем пояснень та доказів вбачається, що на всьому шляху перевезення залізницею до моменту передачі одержувачу спірний вантаж перебував під охороною.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з твердженням прокурора та позивачів про те, що відповідач порушив умови Договору.

Згідно статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин (зокрема, відшкодування заподіяних збитків) є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Також положеннями статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків, а за частинами 1, 2 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов`язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

Матеріали справи не містять доказів наявності вищевказаних умов, що унеможливлює задоволення позовних вимог про стягнення збитків з відповідача.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 29.05.2015 р.

Суддя М.В. Калантай