РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2015Справа №910/5187/15-г

За позовом Міністерства оборони України

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінтросервіс»

Про стягнення 62 899,20 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача не з'явився

від відповідача Мироновська А.О., довіреність № б/н від 26.03.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство оборони України (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінтросервіс» (далі - відповідач) про стягнення 62 899,20 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем було порушено умови договору закупівлі товару за державні кошти № 343/3/23 від 27.11.2014р.

Ухвалою суду від 05.03.2015р. порушено провадження у справі № 910/5187/15-г та призначено розгляд на 17.04.2015 р.

16.04.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

17.04.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд відклав розгляд справи на 22.05.2015р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

20.04.2015р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

22.05.2015р. представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд н

Представник відповідача проти позову заперечив.

Суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем 27.11.2014р. було укладено договір № 343/3/23 про закупівлю товарів за державні кошти, згідно якого Відповідач зобов'язався до до 20 грудня 2014 року поставити інструменти та прилади вимірювальні, контрольні та випробувальні, інші (26.51.6) (прилади ПЗК-10 (ПЗУ) до автокранів)- 3 найменування у асортименті, кількості та за цінами зазначеними в Специфікації постачання товарів, а Позивач зобов'язався прийняти і оплатити товар.

Відповідно до пункту 5.1 Договору постачання товарів здійснюється після підписання Договору Відповідачем до 20.12.2014 року.

Строк дії договору згідно п. 10.1 встановлено до 31.12.2014р.

Згідно з актом приймання-передавання товару № 1 від 19.12.2014 відповідачем було поставлено 2 одиниці товару на суму 31 200,00 грн., та не поставлено 48 одиниць, на суму 898 560,00 грн.

Позивачем було здійснено оплату за поставлений товар у сумі 31 200,00 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами.

Згідно з пунктом 7.1 договору, сторони беруть на себе зобов'язання виконувати всі умови цього Договору. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та договором.

Пунктом 7.3 договору визначено, що за порушення терміну виконання зобов'язання з відповідача стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів або за відмову від постачання, додатково стягується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків вказаної вартості.

В порушення умов договору, відповідач не поставив в строк товар, внаслідок чого позивач на правив на адресу відповідача претензію, в якій вимагав від відповідача оплатити пеню у розмірі 9884,16 грн. та штраф у розмірі 62 899,20 грн., після чого відповідач сплатив пеню у повному обсязі, проте відмовився від сплати штрафу, внаслідок чого позивач подав на розгляду суду позов, в якому просив стягнути з відповідача 62 899,20 грн. штрафу.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до умов п.7.3 укладеного договору за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів або за відмову від постачання додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідачем було сплачено пеню у розмірі 9884,16 грн. за порушення строків виконання зобов'язання по поставці товару.

Щодо сплати штрафу у розмірі 62 899,20 грн., нарахованого згідно п. 7.3 договору з розрахунку 7% , то суд вважає, що дана вимога позивача не підлягає задоволенню, оскільки згідно п. 7.3 договору визначено, що така штрафна санкція нараховується за прострочення понад тридцять днів або за відмову від постачання.

Проте умовами договору, а саме п. 10.1 договору, строк дії договору встановлено до 31.12.2014р., тобто з моменту, коли відповідач мав поставити товар - 20.12.2014р., і до закінчення дії договору не пройшло 30 днів, а тому відповідач після закінчення дії договору не мав права здійснювати поставку, внаслідок чого відсутнє прострочення понад 30 днів за межами дії договору, оскільки сторони виконання зобов'язання після закінчення дії договору не передбачали.

Крім того, відсутня і відмова відповідача від виконання умов договору (правова підстава для нарахування 7% штрафу згідно з п.7.3 договору), так як в матеріалах справи наявні листи відповідача, згідно яких він намагався продовжити термін дії договору, для надання йому можливості виконати свої зобов'язання по поставці товару.

Також, як додатковий доказ, відповідач долучив до матеріалів справи лист ТОВ «БКФ «Аркада», як постачальника товару відповідачу для його передачі позивачу, згідно якого вказана компанія повідомляла про неможливість поставки товару у кількості 50 шт. вчасно.

Наведені докази свідчать про те, що відповідач намагався виконати умови договору та просив відповідача продовжити строк дії договору, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач не відмовлявся від виконання умов договору, а тому вимога позивача про нарахування штрафу за відмову від поставки, згідно п.7.3 договору, є безпідставною.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Міністерства оборони України про стягнення з ТОВ «Укрінтросервіс» є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено: 02.06.2015р.)

Суддя Мельник В.І.