ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа № 5023/4669/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В. О.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників:

апелянта - ОСОБА_1 ( дов. від 28.11.2012р.);

боржника - ОСОБА_2 (дов.від 16.03.2015р.);

боржника - ОСОБА_3 (дов. від 01. 01. 2015р.);

арбітражного керуючого - Персидського В.Ю. (свідоцтво №1293 від 12.07.2013р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_5 (вх.№2900Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.04.2015 року у справі №5023/4669/12,

за заявою фізичної особи ОСОБА_6, с.Крамчанка, Великописарівський район, Сумська область,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛМ-ХХІ", м. Харків,

про визнання банкрутом ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 20.04.2015 року (суддя Швидкін А.О.) зупинено розгляд заяви ФОП ОСОБА_5 з грошовими вимогами до боржника у справі №5023/4669/12 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛМ-ХХІ". Направлено матеріали справи до Харківського міського управління ГУ МВС України (м.Харків, вул.Чоботарська, 19/1) щодо перевірки фактів, викладених в ухвалі суду стосовно наявності в діях учасників процесу ознак кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.190,191 КПК України.

Кредитор, ФОП ОСОБА_5, з ухвалою суду першої інстанції не погодилася, звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 20.04.2015 року скасувати та продовжити розгляд справи з участю всіх наявних учасників процесу.

Апелянт зазначає, що, зупиняючи розгляд заяви ФОП ОСОБА_7 з вимогами до боржника, суд обґрунтовував начебто наявністю в діях учасників процесу ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190, 191 Кримінального кодексу України, а саме, шахрайство та привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.

Підставами для такого висновку суду є неможливість встановлення судовим експертом, чи були передані на зберігання в межах договорів №12/01 від 12.01.2012р. та № 25/10 від 25.10.2012р. будівельні матеріали, придбані у ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9, а також відсутність будівельних матеріалів за адресою ТОВ «Інтер» та знаходження ТОВ «Інтер» у процесі припинення станом на квітень 2015р.

Апелянт зазначає, що вказані договори зберігання №12/01 від 12.01.2012р. та № 25/10 від 25.10.2012р. недійсними не визнавались, жодна із сторін цих договорів до іншої ніяких претензій не мала і не має, дії сторін цих договорів свідчать про згоду з умовами договорів та їх добросовісне і належне виконання.

Посилання суду першої інстанції на факт знаходження ТОВ «Інор» у процесі припинення з 2013р. не свідчать про якісь правопорушення або недійсність договорів зберігання, адже, зазначені договори укладались у 2012р., тобто до початку процедури припинення ТОВ «Інор».

На думку апелянта, з наведеного вбачається, що встановлення судом факту знаходження майна, переданого від однієї особи іншій особі на зберігання на підставі дійсних правочинів, у довільно вибраному судом місці не може свідчити і не свідчить про наявність у діях боржника або ТОВ «Інор» ознак будь-якого правопорушення, і не може бути підставою для зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 02.06.2015р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив ухвалу господарського суду Харківської області від 20.04.2015 року скасувати, задовольнити апеляційну скаргу.

Представники боржника та арбітражний керуючий просили ухвалу суду першої інстанції скасувати, задовольнити апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Фізична особа ОСОБА_6 звернувся до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛМ-ХХІ", на тій підставі, що безспірні вимоги кредитора до боржника сукупно складають більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені протягом трьох місяців у загальній сумі 330000,00грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 жовтня 2012 року за заявою фізичної особи ОСОБА_6 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛМ-ХХІ" у порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013 року); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено засідання суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.11.2012р. у справі №5023/4669/12 введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Персидського Владислава Юрійовича, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (ліцензія серія АВ №547957 від 24.12.2010р.), що мешкає за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язано розпорядника майна разом з керівником боржника розглянути в тридцятиденний строк від дня публікації оголошення вимоги кредиторів, за наслідками розгляду вимог кредиторів повністю або частково визнати їх або відхилити з обґрунтуванням підстав відхилення, про що розпоряднику майна повідомляти письмово заявників та господарський суд.

В газеті Голос України від 16.11.2012р. №217 опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЛМ-ХХІ".

У грудні 2012р., після публікації оголошення про порушення справи про банкрутство відносно боржника, ФОП ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою з кредиторськими вимогами в загальній сумі 500 000 грн., в якій просила суд визнати зазначену заборгованість.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.07.2012р. між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 та ТОВ "ЛМ-ХХІ" укладено договір поставки №16. Відповідно до зазначеного договору ФОП ОСОБА_5 передає у власність ТОВ "ЛМ-ХХІ", а ТОВ "ЛМ-ХХІ" приймає та оплачує товари, загальна кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена сторонами у видаткових накладних.

Згідно з накладною №4/1 від 03.10.2012р. ТОВ "ЛМ-ХХІ" поставлено товар на суму 368857,00грн. Згідно з накладною №5/1 від 08.10.2012р. ТОВ "ЛМ-ХХІ" поставлено товар на суму 131143,52грн. Таким чином, загальна сума за поставлений товар складає 500 000,52грн.

25.10.2012р. між ТОВ "ЛМ-ХХІ" та ТОВ "ІНОР" укладено договір зберігання №25/10, за яким ТОВ "ІНОР" було передано на зберігання будівельні матеріали, що належать ТОВ "ЛМ-ХХІ" на загальну суму 850000,52 грн. Передані на зберігання будівельні матеріали знаходяться за адресою, яка зазначена в договорі зберігання № 25/10 від 25.10.2012 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2014 року заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про визнання грошових вимог до боржника задоволено у повному обсязі - в сумі 500 000 грн. 00 коп.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.03.2014 року апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_10 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2014 року - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.07.2014 року касаційну скаргу ОСОБА_10 задоволено, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.03.2014 року та ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2014 року у справі № 5023/4669/12 скасовано, справу №5023/4669/12 в частині розгляду кредиторських вимог фізичної особи ОСОБА_5 до боржника передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

При повторному розгляді заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про визнання грошових вимог до боржника, ухвалою господарського суду Харківської області від 27.10.2014 року задоволено клопотання представника ПП ПФ "ВЕМ" про призначення судової бухгалтерської експертизи (вх. № 37611) та на вирішення експерта, в тому числі, було поставлене питання щодо наявності у ТОВ "ЛМ-ХХІ" достатніх коштів для погашення заборгованості перед кредиторами та наявності або відсутності ознак фіктивного банкрутства.

09.02.2015 року до суду надійшов висновок судової економічної експертизи № 12184 від 02.02.2015 року Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи №12184 зазначено, що у обсязі наданих боржником документів, провести аналіз наявності економічних ознак фіктивного банкрутства або доведення до банкрутства у діяльності ТОВ "ЛМ-ХХІ" не видається за можливе.

Для встановлення обставин справи судом першої інстанції призначено проведення огляду та дослідження доказів знаходження будівельних матеріалів у боржника, що поставлені ФОП ОСОБА_5 ТОВ "ЛМ-ХХІ" за договором поставки №16 від 16.07.2012 року, які передані на зберігання ТОВ "Інор" за договором зберігання №25/10 від 25.10.2012 року на "02" квітня 2015 року о 12:00 за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, в. Шевченко, 41-5.

Під час проведення огляду та дослідження доказів встановлено, що адреса Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, в. Шевченко, 41-5, відсутня.

Листом Бабаївської селищної ради №334 від 02.04.2015р. повідомлено суд першої інстанції, що ТОВ "Інор" зареєстроване за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вулиця Шевченко, 41, кв.5, де знаходиться житловий будинок, але на теперішній час за вказаною адресою вже не значиться.

Судом першої інстанції також встановлено відсутність зазначених будівельних матеріалів й за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Бабаї, вулиця Шевченко, 41, де знаходиться житловий будинок.

Крім того, відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ "Інор" перебуває в процесі припинення ще з 31.01.2013 року та строк до заявлення вимог кредиторів встановлений до 31.05.2013 року. Відповідно до даних ЄДР ТОВ "Інор" знаходиться за адресою: 61037, Харківська область, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 117.

20.04.2015р. прийнято оскаржувану ухвалу. Зупиняючи розгляд заяви ФОП ОСОБА_5, суд першої інстанції посилався на наявність в діях учасників процесу ознак кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 190,191 КПК України.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, а справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розгляд справи про банкрутство за редакцією Закону України № 4212-VI від 22.12.2011 року здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Оскільки провадження у справі про банкрутство порушено до 19.01.2013 року, а постанова про визнання боржника банкрутом не винесена застосуванню підлягають норми Закону про банкрутство в старій редакції.

Відповідно до преамбули Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» цей закон встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Отже, основним завданням процедури банкрутства є захист прав кредиторів щодо повернення заборгованості боржника, яка не може бути повернута іншими способами і такий захист відбувається за чіткою процедурою, встановленою Законом про банкрутство.

Така процедура передбачає виявлення кредиторів боржника-банкрута, надання їм певних прав та обов'язків в залежності від черговості та величини їхніх вимог та, як наслідок, погашення заборгованості боржника перед ними.

Процедура виявлення кредиторів боржника передбачена ст. 14 ЗУ «Про банкрутство» (в редакції закону на дату порушення провадження про банкрутство ТОВ «ЛМ-ХХІ»), а саме: 1. Конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. 2. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно зі ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Крім того, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: призначення господарським судом судової експертизи; надіслання господарським судом матеріалів до слідчих органів; заміни однієї з сторін її правонаступником.

Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, будь-які інші обставини не можуть бути підставою зупинення провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені

Зупинення провадження у справі про банкрутство означає зупинення виконання учасниками процедури будь-яких дій, пов'язаних з реалізацією процедур банкрутства, в тому числі й реалізації майна боржника та розгляду кредиторських вимог боржника.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію.

Отже, законодавство чітко і однозначно передбачає зупинення провадження у справі в цілому, а не в якісь довільно визначеній частині.

Ані Господарський процесуальний кодекс України, ані Закон України про банкрутство не передбачають зупинення провадження в частині справи, оскільки це ставить в явно нерівне становище учасників процесу.

Згідно частини 17 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинній з 04.11.2012р. господарський суд не має права зупиняти провадження у справі про банкрутство.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали господарського суду Харківської області від 20.04.2015 р. у справі № 5023/4669/12, а апеляційна скарга ФОП ОСОБА_5 має бути частково задоволена.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, п.2 ст. 103, п.4 ст. 104, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. у справі №5023/4669/12 у частині зупинення розгляду заяви ФОП ОСОБА_5 з грошовими вимогами до боржника ТОВ «ЛМ-ХХІ».

Повний текст постанови складено 05.06.2015 року.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя О.О.Крестьянінов

Суддя В.О.Фоміна