РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015Справа №910/5667/13

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
про стягнення 2 168 797 241,91 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Бережко С.І. (дов. № 14-96 від 18.04.2014 року)
від відповідача Мицько Р.М.(дов. № 71/10 від 29.10.2014 року)
Жигадло І.Б. (дов. № 52/10 від 19.09.2014 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21 травня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі по тексту - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 2 168 797 241,91 грн., в тому числі 1 841 932 694,92 грн. основного боргу, 147 428 166,11 грн. 3 % річних, 179 436 380,88 грн. збитків від інфляції, а також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2013 року порушено провадження у справі № 910/5667/13, слухання справи призначено на 16.04.2013 року.

16.04.2013 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/5667/13, у зв'язку з тим, що Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на час розгляду даної справи перебуває на стадії припинення.

У судовому засіданні 16.04.2013 року представник позивача заперечив проти поданого клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 910/5667/13.

Представники відповідача у судовому засіданні підтримали подане клопотання про зупинення провадження у справі № 910/5667/13.

У судовому засіданні 16.04.2013 року, у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 14.05.2013 року, про що сторони були повідомлені під розписку.

У судовому засіданні 14.05.2013 року представник позивача заперечив проти поданого клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 910/5667/13.

Представник відповідача у судовому засіданні подав клопотання про продовження строків розгляду спору та підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі № 910/5667/13.

Розглянувши подане позивачем 14.05.2013 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2013 року розгляд справи було відкладено на 28.05.2013 року, у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів у справі.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 28.05.2013 року справу № 910/5667/13 передано для розгляду судді Босому В.П., у зв'язку з перебуванням судді Стасюка С.В. у відрядженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2013 року справу № 910/5667/13 прийнято до провадження суддею Босим В.П., розгляд справи призначено на 18.06.2013 року.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва від 10.06.2013 року справу № 910/5667/13 передано для розгляду судді Стасюку С.В., у зв'язку з його виходом з відрядження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.06.2013 року суддя Стасюк С.В. прийняв справу № 910/5667/13 до свого провадження, розгляд справи призначено відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 28.05.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2013 року зупинено провадження у справі №910/5667/13 до завершення реорганізації Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2013 року ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2013 року залишено без змін.

Як вбачається з офіційної вебсторінки Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" у всесвітній мережі Інтернет суду стало відомо, що наказом №650 від 18.09.2014 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України визнано таким, що втратив чинність наказ Мінерговугілля України від 26.07.2012 №545 "Про припинення Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" шляхом її реорганізації (перетворення)", на підставі якого безпосередньо провадження у справі зупинено до закінчення реорганізації відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 року, суддя Стасюк С.В., поновив провадження у справі № 910/5667/13, розгляд справи було призначено на 16.04.2015 року.

16.04.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання 16.04.2015 року не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У судовому засіданні 16.04.2015 року представник позивача не заперечив проти поданого клопотання про відкладення розгляду справи та подав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про його задоволення.

Розглянувши подане позивачем 16.04.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.04.2015 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи на 30.04.2015 року.

В судовому засіданні 30.04.2015 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву. У поданому відзиві представник відповідача надав власний контр розрахунок штрафних санкцій, заявив про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення 3 % річних нарахованих за період з 26.02.2010 року по 21.03.2010 року, надав докази часткової оплати заборгованості в розмірі 993 021 491,00 грн. Заперечував проти стягнення 3 % річних та збитків від інфляції.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 30.04.2015 року оголошено перерву до 07.05.2015 року.

07.05.2015 року представник відповідача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 07.05.2015 року оголошено перерву до 21.05.2015 року.

21.05.2015 року представник відповідача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

Суд, розгулявши подане відповідачем клопотання про призначення колегіального розгляду справи, відмовляє у його задоволенні в зв'язку з його необґрунтованістю.

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні 21.05.2015 року представники відповідача надали усні пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечували проти заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2009 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (постачальник) та Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (покупець) було укладено договір №06/09-2130 поставки природного газу (надалі по тексту - Договір), за умовами якого постачальник передає покупцеві у 2010 році імпортований природний газ, для виробничо-технологічних витрат та нормованих втрат газорозподільних підприємств, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах цього Договору.

Згідно з пунктом 2.1. Договору постачальник передає покупцеві у 2010 році природний газ в обсязі до 655 411 млн. куб.м.

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що ціна за 1000 куб. м. газу становить 2 020,25 грн., крім того, ПДВ - 20% - 404,05 грн., ціна газу разом з ПДВ - 2 424,30 грн.

До ціни газу, визначеної у пункті 4.1. цього Договору додаються тарифи на послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, які затверджені постановою НКРЕ від 07.08.08 № 935 (пункт 4.2. Договору).

Відповідно до пункту 5.1. Договору розрахунки за газ з урахуванням вартості його транспортування покупець здійснює грошовими коштами в національній валюті України шляхом їх перерахування на рахунок постачальника вартості обсягу газу з урахуванням вартості його транспортування, що поставляється у поточному місяці. Остаточні розрахунки проводяться не пізніше 25 (двадцять п'ятого) числа місяця, наступного за місяцем поставки.

На виконання умов Договору, позивач, протягом січня - грудня 2010 року поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 2 509 729 994,98 грн., що підтверджується актами прийому-передачі газу за вказаний період, а саме:

- № 01/10-НГУ-ВТВ від 31.01.2010 року на суму 403 111 662,08 грн.;

- № 01/10-НГУ-ВТВ від 28.02.2010 року на суму 403 103 947,24 грн.;

- № 02/10-НГУ-ВТВ від 28.02.2010 року на суму 326 525 074,33 грн.;

- № 03/10-НГУ-ВТВ від 31.03.2010 року на суму 285 210 734,76 грн.;

- № 04/10-НГУ-ВТВ від 30.04.2010 року на суму 131 162 829,21 грн.;

- № 05/10-НГУ-ВТВ від 31.05.2010 року на суму 80 332 546,71 грн.;

- № 06/10-НГУ-ВТВ від 30.06.2010 року на суму 75 510 330,64 грн.;

- № 07/10-НГУ-ВТВ від 31.07.2010 року на суму 72 232 224,49 грн.;

- № 08/10-НГУ-ВТВ від 31.08.2010 року на суму 85 558 057,57 грн.;

- № 09/10-НГУ-ВТВ від 30.09.2010 року на суму 106 348 104,85 грн.;

- № 10/10-НГУ-ВТВ від 31.10.2010 року на суму 230 076 891,47 грн.;

- № 11/10-НГУ-ВТВ від 30.11.2010 року на суму 295 393 209,12 грн.;

- № 12/10-НГУ-ВТВ від 31.12.2010 року на суму 408 469 207,77 грн.;

- № 12/10-НГУ-ВТВ-2 від 31.12.2010 року на суму 9 777 778,38грн.;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення умов Договору, свої зобов'язання щодо оплати вартості природного газу не виконав, внаслідок чого, у відповідача утворилась заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у розмірі 1 841 932 694,92 грн.

Зважаючи на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 841 932 694,92 грн. основного боргу, 147 428 166,11 грн. 3 % річних, 179 436 380,88 грн. збитків від інфляції.

У поданому відзиві представник відповідача заявив про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення 3 % річних нарахованих за період з 26.02.2010 року по 21.03.2010 року, надав докази часткової оплати заборгованості в розмірі 993 021 491,00 грн. Заперечував проти стягнення 3 % річних та збитків від інфляції.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов'язання щодо поставки природного газу виконав належним чином, зауважень щодо поставки продукції від відповідача не надходило, що підтверджується актами прийому-передачі газу, які підписані уповноваженими особами та скріплені печатками сторін (належним чином засвідчена копія містяться в матеріалах справи).

Спір у даній справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань в частині оплати за поставлений позивачем природний газ згідно Договору, внаслідок чого у Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" виникла заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у розмірі 1 841 932 694,92 грн., яка станом на день розгляду даної справи є непогашеною.

Відповідачем надано докази часткової оплати заборгованості на суму 993 021 491,00 грн. А саме на доказ оплати заборгованості відповідачем надано платіжне доручення № 799 від 30.07.2014 року на суму 200 000 000,00 грн., платіжне доручення № 800 від 30.07.2014 року на суму 200 000 000,00 грн., платіжне доручення № 801 від 30.07.2014 року на суму 200 000 000,00 грн., платіжне доручення № 802 від 30.07.2014 року на суму 200 000 000,00 грн., платіжне доручення № 803 від 30.07.2014 року на суму 20 310 287,97 грн., платіжне доручення № 804 від 30.07.2014 року на суму 172 711 203,03 грн.

Відповідно до пункту 1-1 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, зокрема, відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 993 021 491,00 грн. підлягає припиненню.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги те, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у розмірі 848 911 203,92 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем, в порядку статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростований, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 848 911 203,92 грн. заборгованості за Договором підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов Договору, у визначені строки оплату за поставлений позивачем природний газ не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті коштів за Договором, позивач просить суд стягнути з відповідача 147 428 166,11 грн. 3 % річних, 179 436 380,88 грн. збитків від інфляції

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Умовами Договору інший розмір процентів не визначено.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, перевіряючи правильність розрахунку наданого позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме, у розмірі 147 368 547,31 грн.

Дослідивши розрахунок збитків від інфляції, наданий позивачем, судом було виконано власний розрахунок, відповідно до якого позовні вимоги щодо стягнення збитків від інфляції підлягають частковому задоволенню в розмірі 153 554 245,52 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

2.Стягнути з Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) 848 911 203 (вісімсот сорок вісім мільйонів дев'ятсот одинадцять тисяч двісті три) грн. 92 коп. основного боргу, 147 368 547 (сто сорок сім мільйонів триста шістдесят вісім тисяч п'ятсот сорок сім) грн. 31 коп. 3 % річних, 153 554 245 (сто п'ятдесят три мільйони п'ятсот п'ятдесят чотири тисячі двісті сорок п'ять) грн. 52 коп. збитків від інфляції, 68 820 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3.Провадження у справі в частині стягнення 993 021 491,00 грн. припинити.

4.В іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.05.2015

Суддя С.В. Стасюк