ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року Справа № 915/548/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю представників сторін:

від позивача - Заливчого Я.В., дов. від 19.01.2015 р. № 149-К-0;

від відповідача - ОСОБА_2, дов. від 07.05.2015 р. № 17;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК",

49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ,

адреса для листування: 49027, а/с 1800, м. Дніпропетровськ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3,

АДРЕСА_1,

про стягнення основного боргу, відсотків та комісії за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, а всього грошових коштів у сумі 25488 грн. 52 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - Банк) пред'явлено позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення з останньої грошових коштів у загальній сумі 25488 грн. 52 коп., із яких: 15225 грн. 09 коп. - заборгованість з повернення кредитних коштів; 5929 грн. 33 коп. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 1233 грн. 27 коп. - заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 3100 грн. 83 коп. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором, з посиланням на неналежне виконання підприємцем зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua, котрі разом із заявою підприємця від 22.05.2013 р. про приєднання до Умов та відкриття рахунку складають договір банківського обслуговування від 22.05.2013 р., а саме, зобов'язань щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування ними та комісійної винагороди, у зв'язку з чим на підставі Умов на суми заборгованості нараховано пеню, а також про стягнення грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

У відзиві від 04.05.2015 р. представник відповідача позов не визнав повністю, стверджуючи, що договір банківського обслуговування, на який посилається позивач, є нікчемним, так як не відповідає вимогам ст. 1055 ЦК України щодо письмової форми укладення кредитного договору та вимогам ч. 1 ст. 346 ГК України щодо зобов'язання позичальника надати Банку клопотання (заяву), в якому зазначається характер кредитної угоди, мета використання кредиту, сума позички і строк користування нею, техніко-економічне обґрунтування кредитного заходу та розрахунок економічного ефекту від його реалізації, й інші необхідні документи.

На думку представника відповідача підприємець ОСОБА_3 не підписувала з Банком договір та не ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, розміщеними в мережі Інтернет на сайті http:/privatbank.ua., а тому Умови не можуть визнаватися частиною договору банківського обслуговування, на який посилається Банк.

До суду від представника підприємця ОСОБА_3 також надійшла письмова заява від 21.05.2015 р. про застосування позовної давності до вимог позивача в частині стягнення пені.

Вислухавши представників сторін, які підтримали доводи, викладені у позовній заяві та у відзиві на неї відповідно, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Доводи представника відповідача щодо нікчемності спірного договору банківського обслуговування від 22.05.2013 р. спростовуються дослідженими судом доказам та положеннями чинного законодавства України.

Законодавством України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст.207 ЦК України, ч. 1 ст. 181 ГК України).

Укладання у спрощений спосіб договору банківського обслуговування від 22.05.2013 р. між Банком і підприємцем ОСОБА_3 підтверджується заявою останньої від 22.05.2013 р. про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Із змісту заяви випливає, що підприємець ОСОБА_3 приєдналася та погодилася з Умовами, та тарифами Банку, розміщеними на його офіційному сайті http:/privatbank.ua, котрі разом із заявою та карткою зі зразком підписів та відтиску печатки складають договір банківського обслуговування

Згідно цієї заяви підприємець ОСОБА_3 власноручним підписом засвідчила і підтвердила свої зобов'язання виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах Банку - договорі банківського обслуговування в цілому, то що відносини між нею і Банком можуть вирішуватися як шляхом підпису окремих договорів або додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну між Банком і нею інформацією/погодженням з банківського обслуговування через web-сайт Банку (www.pb.ua або інший інтернет-/SMS-ресурс, зазначений Банком). Крім того, ОСОБА_3 погодилась, що при укладанні договорів, а також додаткових угод до них сторони допускають використання факсимільного відтворення печатки Банку та підпису особи, уповноваженої підписувати договори та угоди до них від імені Банку, здійсненого за допомогою засобів копіювання.

Отже, суд визнає, що між сторонами укладено договір банківського обслуговування від 22.05.2013 р., при цьому невід'ємною частиною договору є Умови, які діяли в редакції до 01.07.2014 р.

Умовами, які діяли в редакції до 01.07.2014 р., передбачено таке.

Банк при наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснювати обслуговування кредитного ліміту відповідача на вказаному рахунку, про розміри якого позивач повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та відповідача. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами, Тарифами банка, розміщеними в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів відповідача в межах кредитного ліміту. Позивач здійснює обслуговування ліміту відповідача, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку відповідача, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (пп. 3.18.1.1 Умов).

Ліміт може бути змінений відповідачем в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами позивача. Підписавши угоду, відповідач висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться позивачем в односторонньому порядку шляхом повідомлення відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку сторін (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms - повідомлення або інших) (пп. 3.18.1.6 Умов).

Проведення платежів відповідача в порядку обслуговування кредитного ліміту, здійснюється позивачем протягом одного року з моменту, зокрема, підписання угоди про приєднання відповідача до Умов. При порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених Умовами, позивач, на власний розсуд, має право змінити умови кредитування, встановити інший строк повернення кредиту. При належному виконанні відповідачем зобов'язань, передбачених Умовами, здійснення платежів відповідача в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено позивачем на той же строк (пп. 3.18.1.8 Умов).

Періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування кредитним лімітом становить не більше 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченню якого на поточному рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо (пп. 3.18.1.11 Умов).

При укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання відповідача до Умов, сторони допускають використання підписів відповідача у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований позивачем через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі відповідача з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі (пп. 3.18.1.16 Умов).

Підприємець зобов'язалася сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом, проводити погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом та повністю повернути кредит у строки, передбачені Умовами (п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.2.2.3 та 3.18.2.2.5 Умов). Банк має право при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від відповідача дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом у повному обсязі (пп. 3.18.2.3.4 Умов).

За користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня останній сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, відповідач сплачує позивачу за користування кредитом проценти в розмірі 24 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню. У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання відповідача щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні відповідачем будь-якого з грошових зобов'язань, він сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення відповідачем будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права позивача на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1315 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (пп. 3.18.4 Умов).

Підприємець сплачує позивачу винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2. Умов 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами (пп. 3.18.4.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, процентів у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими (п.п. 3.18.4.9, 3.18.4.10 Умов).

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є змішаним договором здійснення банківських операцій, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

У відповідності до чинного законодавства України банками здійснюється фінансове посередництво у формі банківських операцій, зокрема розрахункових, кредитних (ст.339 ГК України).

Розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері (ч.1 ст.341 ГК України), а кредитні операції полягають у розміщені банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян (ст.345 ГК України).

Для здійснення розрахунків суб'єкти господарювання зберігають грошові кошти в установах банків на відповідних рахунках (ч.2 ст.341 ГК України). Громадяни-підприємці мають право відкривати рахунки для зберігання грошових коштів і здійснення всіх видів банківських операцій у будь-яких банках України за своїм вибором (ч.4 ст. 342 ГК України). За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1 ст.1066 ЦК України). Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч.4 ст.1068 ЦК України). Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом (ст.1069 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

На виконання умов укладеного сторонами договору Банком встановлено для підприємця ОСОБА_3 кредитний ліміт у розмірі 15975 грн. 35 коп., починаючи з 02.03.2014 р., що випливає з довідки Банку від 23.03.2015 р. №08.7.0.0.0/16 та з виписки з особового рахунку підприємця.

Згідно виписки з особового рахунку у період з 21.03.2014 р. по 21.05.2015 р. підприємець ОСОБА_3 використала кредитний ліміт, проте, порушуючи свої грошові зобов'язання за договором, не здійснила обнуління у визначені Умовами строки кредитного ліміту, і тому на даний час заборгованість з повернення кредитних коштів становить суму 15225 грн. 09 коп.

Із вказаної виписки також випливає, що підприємець не повністю оплатила Банку передбачену договором комісійну винагороду за використання ліміту.

Згідно поданих позивачем розрахунків заборгованість з оплати комісійної винагороди за використання ліміту протягом 01.05.2014 р.- 01.01.2015 р. складає суму 1233 грн. 27 коп.

З розрахунком суми такої заборгованості суд погоджується.

Із цих же розрахунків заборгованості випливає, що Банком у період з 21 березня по 27 квітня 2014 року не нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами, але, оскільки підприємець ОСОБА_3 не здійснила усупереч Умовам обнуління дебетового сальдо в одну із дат 20-го до 25-го числа наступного місяця, то за користування кредитними коштами у період 28.04.2014 р.- 30.06.2014 р. Банком нараховані відсотки, виходячи із ставки 24 % річних, у період 01.07-31.07.2014 р., - виходячи із ставки 36% річних, і у період 01.08.2014 р.-23.02.2015 р., - виходячи із ставки 56 % річних, а всього відсотків у сумі 5929 грн. 33 коп.

Здійснення нарахування відсотків за користування кредитними коштами у період з 28.04.2014 р. по 30.06.2014 р. із застосуванням передбаченої Умовами, які діяли станом на дату укладення договору, відсоткової ставки у розмірі 24% річних суд визнає обґрунтованим.

Щодо застосування у період 01.07-31.07.2014 р. відсоткової ставки у розмірі 36% річних та у період 01.08.2014 р.-23.02.2015 р. у розмірі 56% річних суд приходить до такого.

Зазначені відсоткові ставки Банком застосовано на підставі Умов, які діють у редакції з 01.07.2014 р.

На підтвердження обґрунтованості застосування таких відсоткових ставок Банк послався на

1) п.п. 3.18.1.12 та 3.18.2.3.1 Умов, які діяли в редакції на момент укладення сторонами договору, тобто до 01.07.2014 р., якими передбачено, що відсоткова ставка за користування кредитом може бути підвищена Банком, у разі якщо підвищиться облікова ставка Нацбанку України на 1 чи більше пунктів, чи/або курс гривні до іноземної валюти 1-ї групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше процентів. При цьому підвищена відсоткова ставка застосовується після того, як Банком буде повідомлено про викладені вище події клієнтові, а клієнт не погасить заборгованості перед Банком у порядку та строки, передбачені Умовами;

2) рішення кредитного комітету Банку, оформленого протоколом від 27.05.2014р. (реєстраційний № Э.DN/201/3/2/6-6782641), згідно якого з 01.07.2014 р. підвищено відсоткові ставки за кредитним лімітом на рахунках після пільгового періоду з 24% річних до 36 % річних - понад 45 днів, 56 % річних - понад 3 місяці.

3) виписку з Приват 24 з особового рахунку підприємця ОСОБА_3, з якої випливає, що підприємця 05.06.2014 р. повідомлено про підвищення відсоткової ставки з 01.07.2014 р. з підстав значного підвищення курсу долара США по відношенню до гривні.

Суд відхиляє твердження Банку про те, що у відповідності до пп. 3.18.2.3.1 Умов, які діяли в редакції на момент укладення договору, передбачений цими Умовами розмір відсоткових ставок є змінюваним, а тому Банк, підвищивши з 01.07.2014 р. відсоткові ставки з 24 % річних до 36% річних і з 48% річних до 56% річних відповідно діяв правомірно, не ґрунтується на умовах укладеного сторонами договору і положеннях чинного законодавства України.

Підпунктом 3.18.2.3.1 Умов, які діяли в редакції на день укладення договору, сторонами передбачено застосування змінюваної (диференційованої) відсоткової ставки. Сторони узгодили підстави зміни відсоткової ставки, якими є строк обнуління кредиту, та максимальний розмір відсоткової ставки у разі не здійснення обнуління кредиту на конкретну дату.

Зміна Банком визначених у вказаному пп. 3.18.2.3.1 Умов, які діяли у редакції на момент укладення договору, максимальних розмірів відсоткової ставки у разі не обнуління кредиту, суперечить положенням ст.1056-1 ЦК України, якими передбачено, зокрема, що кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Суд також визнає, що доводи Банку щодо права останнього змінювати на свій розсуд відсоткову ставку не узгоджуються з іншими умовами укладеного сторонами договору, зокрема заяві підприємця ОСОБА_3 від 22.05.2013 р., яка є його невід'ємною частиною.

Із змісту вказаної заяви, як зазначалося вище, випливає, що сторони узгодили, що відносини між ними можуть вирішуватися як шляхом підпису окремих договорів або додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну між ними інформацією/погодженням з банківського обслуговування через web-сайт Банку (www.pb.ua або інший інтернет-/SMS-ресурс, зазначений Банком).

Позивачем не подано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що підприємець ОСОБА_3 надала у визначений в заяві спосіб згоду на зміну умов договору, а саме, Умов, які діяли в редакції на момент підписання договору, і зокрема, застосування відсоткових ставок у розмірах, передбачених у пп.3.2.1.4.1.3 пп.3.2.1.4 Умов у редакції, що діє з 01.07.2014 р., згідно якого за кредитним лімітом на рахунках після пільгового періоду застосовується відсоткова ставка в розмірі 36 % річних, а після 90 днів - 56 % річних.

Отже, у поданих розрахунках сум заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами Банк в односторонньому порядку безпідставно застосовував у період 01.07-31.07.2014 р. відсоткову ставку в розмірі 36 % річних і у період 01.08.2014 р.-23.02.2015 р. відсоткову ставку в розмірі 56% річних, котрі визначені Умовами, які діють в редакції з 01.07.2014 р.

За огляду на викладене, суд визнає, що при розрахунках сум відсотків за користування підприємцем ОСОБА_3 кредитними коштами належить застосовувати відсоткові ставки у розмірі 24% річних у період 28.04.2014 р.-31.07.2014 р., а у період 01.08.2014 р.-23.02.2015 р. - у розмірі 48% річних, котрі вказані у пп.3.18.4 Умов, які діяли в редакції на момент укладення договору.

Визначений судом розмір заборгованості відповідача зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у період з 28.04.2014 р. по 23.02.2015 р. складає загальну суму 5186 грн. 67 коп.

У відповідності до ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд визнає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з повернення кредитних коштів у сумі 15225 грн. 09 коп. та зі сплати комісійної винагороди в сумі 1233 грн. 27 коп. підлягають задоволенню повністю, а вимоги про стягнення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами частково, а саме, в сумі 5186 грн. 67 коп.

Суд визнає, що за прострочення повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісійної винагороди позивачем обґрунтовано нараховано пеню на підставі умов укладеного сторонами кредитного договору та чинного законодавства України.

Так, ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Частиною 6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконаним.

У відповідності з пп. 3.18.5.1. Умов, які діяли на момент укладення договору, при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань: сплати відсотків за користування кредитом, строків повернення кредиту, комісії чи винагороди відповідач сплачує позивачу за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Із письмових пояснень позивача від 20.05.2015 р. випливає, що у період з 04.06.2014 р. по 01.08.2014 р., що становить 59 днів, пеня нараховувалася у відповідності до пп. 3.18.5.4 Умов, які діяли в редакції на момент укладення договору, а в подальшому до 23.02.2015 р. - на підставі пп. 3.2.1.5.4 Умов, які діють в редакції з 01.07.2014 р., відповідно до яких нарахування пені на прострочену заборгованість здійснюється протягом 3-х років.

Суд визнає, що при визначені суми пені належить виходити з положень пп. 3.18.5.4 Умов, які діяли в редакції на момент укладення договору, котрими іншого, ніж визначено ч.6 ст.232 ГК України порядку нарахування пені не передбачено, та наявності вказаної вище письмової заяви відповідача про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені.

Поряд з викладеним, суд вважає за можливе при визначені розміру підлягаючої до стягнення пені врахувати обставини відносно підприємця ОСОБА_3, про які повідомив його представник у судовому засіданні, зокрема, що у підприємця ОСОБА_3 склалося тяжке фінансове становище, що відповідач до цього виконувала свої грошові зобов'язання за договором шляхом погашення отриманих кредитних коштів, про що свідчать здійснення нею платежі, а також ураховує, що розмір збитків Банку в значній мірі нівелюється стягненням підвищених відсотків за користування кредитними коштами; що відсутні негативні наслідки і впливи на діяльність Банку від порушення підприємцем ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, як виняткові обставини, які, з урахуванням інтересів сторін, дають право зменшити розмір пені, виходячи із положень ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України, п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України, котрими передбачено право суду зменшити розмір неустойки, за наявності обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, суд вважає за можливе зменшити розмір підлягаючої до стягнення пені до суми 2000 грн.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача.

Отже, витрати Банку на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 19.03.2015 р. № BOK39B0HKG в сумі 1827 грн., яка є мінімальним розміром судового збору, встановленого Законом України "Про судовий збір" за позови майнового характеру, підлягають відшкодуванню за рахунок підприємця ОСОБА_3.

У судовому засіданні 04.06.2015 р., згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", 49094, вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 14360570, грошові кошти в загальній сумі 23942 (двадцять три тисячі дев'ятсот сорок дві) грн. 03 коп., із яких: 15522 (п'ятнадцять тисяч двісті двадцять п'ять) грн.. 09 коп. - заборгованість з повернення кредитних коштів; 5186 (п'ять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 67 коп. - заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 1233 (одна тисяча двісті тридцять три) грн. 27 коп. - заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 2000 (дві тисячі) грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 09.06.2015 р.

Суддя Ю.М. Коваль.