ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Справа № 911/986/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства «Агроцентр»

до Білоцерківської міської ради

за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр культури та дозвілля»

про визнання права користування земельною ділянкою, скасування пункту рішення та зобов'язання вчинити дії

секретар судового засідання: пом. судді Новікова І.С.

від позивача: Абрамович А.А. (довіреність № 1 від 27.03.2015 р.)

від відповідача: Швець С.С. (довіреність № 1165/1-7 від 21.04.2015 р.)

від третьої особи: не з'явились

Обставини справи:

Приватне підприємство «Агроцентр» (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Білоцерківської міської ради (далі - відповідач) про визнання права користування земельною ділянкою, скасування пункту рішення та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги підприємства ґрунтуються на тому, що у 2008 році ПП «Агроцентр» було придбано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр культури та дозвілля» нежитлові приміщення, розташовані на земельній ділянці за адресою: м. Біла Церква, вул. Леваневського, 53 г, що належала продавцеві на праві постійного користування. ПП «Агроцентр» звернулось до Білоцерківської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г, орієнтовною площею 0,3600 га, однак підпунктом 15.1 пункту 15 рішення Білоцерківської міської ради від 18.12.2014 р. № 1352-67-VІ «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям» підприємству було невмотивовано відмовлено в наданні зазначеного дозволу.

У зв'язку з наведеним позивач просив суд визнати за ПП «Агроцентр» право користування земельною ділянкою площею 0,3600 га, на якій розташовані нежитлові приміщення, придбані ПП «Агроцентр» на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2008 р.; скасувати підпункт 15.1 пункту 15 рішення Білоцерківської міської ради від 18.12.2014 р. № 1352-67-VІ «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям», яким відмовлено ПП «Агроцентр» в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г, орієнтовною площею 0,3600 га; зобов'язати Білоцерківську міську раду розглянути згідно вимог чинного законодавства питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ПП «Агроцентр» під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г, орієнтовною площею 0,3600 га; стягнути з Білоцерківської міської ради на користь ПП «Агроцентр» судовий збір в сумі 3654,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.03.2015 р. за вказаним позовом було порушено провадження у даній справі № 911/986/15.

Розгляд справи відкладався.

До господарського суду Київської області 30.03.2015 р. відповідачем було подано відзив на позовну заяву № 884/1-13 від 27.03.2015 р., за змістом якого Білоцерківська міська рада проти позову заперечує з огляду на таке.

14 листопада 2014 року до міської ради ПП «Агроцентр» було подано заяву № 2205 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення атракціону та альтанки по вул. Леваневського, 53 г, орієнтовною площею 0,3600 га, до якої було додано копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію довідки з Єдиного державного реєстру підприємців та організацій України; копію свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість; копію статуту ПП «Агроцентр»; копію договору купівлі-продажу від 25 грудня 2008 року за № 3924; копію справи Білоцерківського міжміського бюро технічної інвентаризації по вул. Леваневського, 53 г; схему розміщення бажаного місця розташування земельної ділянки по вул. Леваневського, 53 г.

Відповідно до Положення про постійні комісії Білоцерківської міської ради, яке затверджено рішенням Білоцерківської міської ради від 17 грудня 2010 року № 06-02-VІ, заява ПП «Агроцентр» була розглянута на засіданні постійної комісії з питань ефективного використання земель всіх форм власності і за рекомендацією постійної комісії була включена в проект рішення міської ради «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям», який розглядався на черговій сесії міської ради 18 грудня 2014 року.

Виходячи з того, що Білоцерківська міська рада не приймала рішень щодо вилучення (припинення) частини земельної ділянки з постійного користування ТОВ «Центр культури і дозвілля» по вул. Леваневського, 53 г, площею 0,3600 га, в сесійній залі під час голосування міською радою було прийнято рішення відмовити в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ПП «Агроцентр».

При цьому відповідач наголошував, що рішенням виконавчого комітету міської ради від 01 грудня 1999 року № 337 в постійне користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр культури та дозвілля» було передано земельну ділянку площею 1,2000 га в м. Біла Церква по вул. Леваневського, 53 під розміщення дитячого містечка. На підставі вказаного рішення було виготовлено Державний акт на право постійного користування, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 68 від 15 березня 2000 року.

Відповідач зазначає, що згідно з ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом, а статтею 149 ЗК України передбачено, що земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених даним Кодексом.

16.04.2015 р. до господарського суду Київської області відповідачем були подані пояснення № 1100/1-13 від 15.04.2015 р. у справі, згідно з якими міська рада зазначила, що відповідно до частини третьої статті 142 Земельного кодексу України припинення права користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2008 р. ТОВ «Центр культури та дозвілля» зобов'язувалось відмовитись від права постійного користування земельною ділянкою площею 0,3600 га, на якій розташовані нежитлові приміщення. Водночас, із заявою щодо відмови від права постійного користування земельною ділянкою площею 0,3600 га ТОВ «Центр культури та дозвілля» до міської ради не зверталось. Натомість, 28 листопада 2014 року до міської ради ТОВ «Центр культури та дозвілля» було подано заяву від 27 листопада 2014 року щодо скасування та відкликання наданої 25.12.2008 р. згоди на вилучення частини земельної ділянки за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 53-Г, площею 0,3600 га.

Враховуючи те, що на сьогоднішній день згідно Державного акту на право постійного користування земельна ділянка по вул. Леваневського, 53 перебуває в постійному користуванні ТОВ «Центр культури та дозвілля» та відповідно до пункту а) статті 141 Земельного кодексу України припинити право користування частиною земельної ділянки площею 0,3600 га по вул. Леваневського, 53 можливо лише у разі добровільної відмови землекористувача (Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр культури і дозвілля») за заявою до власника земельної ділянки - Білоцерківської міської ради.

Також 16.04.2015 р. до господарського суду Київської області відповідачем було подано клопотання № 1101/1-13 від 15.04.2015 р. про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ТОВ «Центр культури та дозвілля», яке було задоволено судом ухвалою від 16.04.2015 р.

У судовому засіданні 16.04.2015 р. представником позивача було подано суду клопотання б/н від 16.04.2015 р. про продовження строку вирішення спору у даній справі на 15 днів, понад строк, встановлений ст. 69 ГПК України, яке було задоволено судом ухвалою від 16.04.2015 р., і строк вирішення спору був продовжений на 15 днів до 26 травня 2015 р.

14.05.2015 р. до господарського суду Київської області представником позивача подано пояснення б/н від 14.05.2015 р. з приводу позовної вимоги про визнання права користування земельною ділянкою.

Крім того, 14.05.2015 р. до господарського суду Київської області представником третьої особи подано письмові пояснення б/н від 14.05.2015 р. щодо вимог позивача та стосовно відкликання раніше наданої третьою особою згоди на вилучення земельної ділянки.

У засіданні суду 14.05.2015 р. було оголошено перерву до 26.05.2015 р.

У судовому засіданні 26.05.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримував; представник відповідача поти позову заперечував, представник третьої особи у засідання суду не з'явився.

У судовому засіданні 26.05.2015 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Приватне підприємство «Агроцентр» є власником нежитлових будівель площею 5,1 кв.м та площею 9,9 кв.м, що знаходяться в м. Біла Церква, вул. Леваневського, буд. 53 г, на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2008 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр культури та дозвілля» (продавець) та Приватним підприємством «Агроцентр» (покупець), що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21509415 від 10.01.2009 р.

Вказані нежитлові приміщення розташовані на земельній ділянці, яка згідно Державного акту на право постійного користування землею серія І-КВ № 000442 від 15.03.2000 р. перебуває в постійному користуванні ТОВ «Центр культури та дозвілля».

Відповідно до приписів ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2008 р.) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України (в редакції станом на момент укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2008 р.) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Отже, за змістом ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на земельній ділянці, переходить право власності або користування цією земельною ділянкою.

Як слідує з матеріалів справи, у травні 2009 року ПП «Агроцентр» звернулось до Білоцерківської міської ради із заявою про оформлення в оренду земельної ділянки під нежитловими приміщеннями, які були придбані на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2008 р.

04.06.2009 р. Білоцерківська міська рада прийняла рішення № 1049 «Про передачу земельних ділянок в оренду», згідно з пп. 1.1 п. 1 якого передала Приватному підприємству «Агроцентр» під розміщення торгово-молодіжного комплексу в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 Д земельну ділянку загальною площею 0,4077 га терміном на 5 років (у тому числі - земельну ділянку розміром 0,3600 га під нежилими приміщеннями, які були придбані на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2008 р.).

25.06.2009 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було винесено постанову у справі № 2-а-8721/09, якою визнано незаконними рішення, прийняті на 47 сесії Білоцерківської міської ради від 04.06.2009 р. та скасовано їх (у тому числі - рішення № 1049 «Про передачу земельних ділянок в оренду»).

У листопаді 2014 р. ПП «Агроцентр» знову звернулось до Білоцерківської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г.

18.12.2014 р. Білоцерківська міська рада прийняла рішення № 1352-67-VІ, яким відмовила ПП «Агроцентр» в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г.

Звертаючись з позовом до суду, підприємство наголошує на невмотивованості вказаного рішення та просить, зокрема, скасувати підпункт 15.1 пункту 15 рішення Білоцерківської міської ради від 18.12.2014 р. № 1352-67-VІ «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям», яким відмовлено ПП «Агроцентр» в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г, орієнтовною площею 0,3600 га, та зобов'язати Білоцерківську міську раду розглянути згідно вимог чинного законодавства питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ПП «Агроцентр» під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г, орієнтовною площею 0,3600 га.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на час укладення договору купівлі-продажу від 25.12.2008 р.) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 123 ЗК України (в редакції на час звернення позивача до Білоцерківської міської ради у листопаді 2014 року та прийняття оспорюваного рішення) надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (ч. 2 ст. 123 ЗК України).

У відповідності з приписами ч. 3 тієї ж статті 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з приписами ст. 19 Конституції України, ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти тільки на підставі та в межах повноважень і засобами, які передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує з долученого до матеріалів справи витягу з рішення Білоцерківської міської ради від 18.12.2014 р. № 1352-67-VІ, що містить оскаржуваний ПП «Агроцентр» підпункт 15.1 пункту 15 рішення, останній, всупереч наведеним вище приписам ст. 123 ЗК України, взагалі не містить зазначення підстав відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, оскільки саме лише посилання в преамбулі рішення на ст. 123 Земельного кодексу України, на якому наголошує відповідач, не може вважатися мотивом відмови.

Водночас, згідно з п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» у разі встановлення факту правомірного набуття особою права на нерухоме майно за наявності у попереднього власника належно оформленого права на земельну ділянку, на якій воно розміщене, необхідно враховувати, що така особа набула права на відповідну земельну ділянку. З виникненням прав власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право одержати земельну ділянку в користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Отже, ПП «Агроцентр» як власник нежитлових приміщень має право на оформлення свого права користування земельною ділянкою, на якій розташовані придбані ним нежитлові приміщення, у порядку, встановленому чинним законодавством.

Слід зазначити, що за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема, розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору. Водночас суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято (п. 2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин»).

З урахуванням викладеного, а також враховуючи встановлення судом відсутності в оспорюваному рішенні відповідача мотивів відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для отримання в користування земельної ділянки під об'єктами нерухомості, які були придбані ПП «Агроцентр» у третьої особи, що суперечить наведеним вище вимогам законодавства, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог позивача про скасування підпункту 15.1 пункту 15 рішення Білоцерківської міської ради від 18.12.2014 р. № 1352-67-VІ «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям», яким відмовлено ПП «Агроцентр» в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г, орієнтовною площею 0,3600 га, та про зобов'язання Білоцерківської міської ради розглянути згідно вимог чинного законодавства питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ПП «Агроцентр» під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г, орієнтовною площею 0,3600 га.

Водночас, як зазначено у п. 2.12 тієї ж постанови Пленуму Вищого господарського суду України, відповідно до частини другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок (будівлю, споруду), що знаходяться на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Він (набувач) за необхідності може звернутися до господарського суду також з позовом про визнання за ним права користування земельною ділянкою (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Щодо вимоги позивача про визнання за ПП «Агроцентр» права користування земельною ділянкою площею 0,3600 га, на якій розташовані нежитлові приміщення, придбані ПП «Агроцентр» на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2008 р., слід зазначити таке.

Відповідно до приписів ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Поряд з цим, згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання.

Окрім того, й у згадуваному вище п. 2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» зазначено про те, що новий власник житлового будинку (будівлі, споруди) може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку і за необхідності може звернутися до господарського суду з позовом про визнання за ним права користування земельною ділянкою.

Звертаючись до суду з вимогою про визнання за ПП «Агроцентр» права користування земельною ділянкою, позивач конкретно визначає розмір земельної ділянки (0,3600 га), щодо якої підприємство як новий власник нерухомих будівель, розташованих на ній, просить визнати право.

Водночас, слід зазначити, що згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34 ГПК України).

Як слідує з приписів статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено, що позивачем належними та допустимими доказами в розумінні наведених вище приписів ст.ст. 32-34 ГПК України не доведено того факту, що він має право користування земельною ділянкою саме такої визначеної площі, в той час як дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення позивачеві земельної ділянки орієнтовною площею 0,3600 га на даний час ще не наданий, і, відповідно, проект землеустрою щодо відведення позивачеві земельної ділянки не затверджений.

Водночас, слід зазначити, що чинним законодавством господарському суду не надано повноважень визначати розмір земельної ділянки, право на користування якою просить визнати у відповідному позові позивач.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимоги позивача про визнання права користування земельною ділянкою площею 0,3600 га.

Відтак, позовні вимоги ПП «Агроцентр» підлягаю частковому задоволенню судом.

Решта доводів та посилань учасників судового процесу, зокрема, в частині обставин надання третьою особою письмової згоди на вилучення земельної ділянки та подальшого її відкликання новим директором ТОВ «Центр культури та дозвілля», а також в частині внесення змін до статті 141 ЗК України в якості підстави припинення права користування земельною ділянкою пункту е) «набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці» після укладення договору купівлі-продажу між позивачем та третьою особою, а також щодо звернення/незвернення до міської ради ТОВ «Центр культури та дозвілля» із заявою щодо відмови від права постійного користування земельною ділянкою площею 0,3600 га наведених вище висновків господарського суду не спростовують.

Стосовно розподілу судових витрат у даній справі слід зазначити наступне.

Згідно з приписами ст. 44 Господарського процесуального кодексу України до складу судових витрат належить, зокрема, судовий збір.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Скасувати підпункт 15.1 пункту 15 рішення Білоцерківської міської ради від 18.12.2014 р. № 1352-67-VІ «Про оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки юридичним особам та фізичним особам-підприємцям», яким відмовлено ПП «Агроцентр» в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г, орієнтовною площею 0,3600 га.

3. Зобов'язати Білоцерківську міську раду (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15, код 26376300) розглянути згідно вимог чинного законодавства питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Приватному підприємству «Агроцентр» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Січневого прориву, 39-в, код 30797840) під розміщення атракціону та альтанки в місті Біла Церква по вул. Леваневського, 53 г, орієнтовною площею 0,3600 га.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Білоцерківської міської ради (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 15, код 26376300) на користь Приватного підприємства «Агроцентр» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Січневого прориву, 39-в, код 30797840) 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 02.06.2015 р.

Суддя В.М. Бабкіна