ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Справа № 925/557/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Лавріненку С.І., за участю представників сторін: позивача - Вінницький М.А. особисто, відповідача - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Вінницького Миколи Андрійовича до Кам'янської міської ради про стягнення 85997 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Вінницький Микола Андрійович звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до Кам'янської міської ради (далі - відповідач) про стягнення, на підставі догорів від 25.03.2013 року та від 08.08.2013 року, 26145 грн. основного боргу за надані послуги, 55882 грн. штрафу, 3194 грн. 40 коп. інфляційних нарахувань, 775 грн. 50 коп. 3% річних, та відшкодування судових витрат.

В судовому засіданні позивач визнав сплату відповідачем суми основного боргу, тому просив стягнути штраф, інфляційні, 3% річних та відшкодувати судові витрати в сумі 114,64 грн., пов'язані із прибуттям в судове засідання, та зазначив, що при здійсненні розрахунку річних та інфляційних допустив арифметичні помилки, внаслідок чого фактично обраховані суми виявились більшими від заявлених у позові, тому заявив усне клопотання про вихід за межі позовних вимог та стягнення повної суми річних і інфляційних.

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву, у якому вказав, що на виконання умов договорів, укладених з позивачем у 2013 році, міська рада повністю виконала взяті на себе зобов'язання та 09.04.2015 року перерахувала позивачу заборгованість в сумі 26145 грн. Явку представника у судове засідання відповідач не забезпечив без поважних причин, його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

З урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, суд розглянув справу без участі представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позов частково з наступних підстав.

24.01.2013 року Кам'янська міська рада прийняла рішення № 29-5/VI «Про регулювання чисельносты тварин в м. Кам'янка, що не утримуються людиною», яким вирішила провести регулювання чисельності тварин, що не утримуються людиною в м. Кам'янка в період з 01.03.2013 р. по 01.04.2013 р., з 01.10.2013 р. по 20.11.2013 р. методом евтаназії.

25.03.2013 року відповідач - Кам'янська міська рада, як замовник, та позивач - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Вінницький Микола Андрійович, як виконавець, уклали Договір № б/н, відповідно до якого виконавець зобов'язався на свій ризик виконати за дорученням замовника та у відповідності до умов даного Договору роботи, а замовник прийняти ці роботи та оплатити їх. У Договорі сторони, зокрема, домовились про наступне:

виконавець виконує роботи по благоустрою міста (вжиття дієвих заходів щодо відлову та знешкодження бродячих тварин, захисту і збереження здоров'я населення та запобіганню виникнення епізоотій) на замовлення та за дорученням замовника по мірі необхідності (п.2);

вартість робіт визначається по фактичним обсягам виконаних робіт, враховуючи що за одну знешкоджену тварину встановлюється тариф: за 1 собаку - 105 гривень (п.4.3);

розрахунок проводиться згідно акту виконаних робіт не пізніше 10 банківських днів після підписання акту виконаних робіт уповноваженими представниками сторін (п.4.4);

датою сплати вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п.4.5);

несвоєчасний розрахунок за виконані роботи після підписання акту виконаних робіт, тягне за собою штрафні санкції у розмірі 10% вартості виконаних робіт за кожний місяць прострочки (п.4.8).

30.03.2013 року сторонами підписано Акт № 1 приймання виконаних робіт за березень 2013 року, згідно якого вартість виконаних робіт становить 15540 грн.

08.08.2013 року відповідач - Кам'янська міська рада, як замовник, та позивач - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Вінницький Микола Андрійович, як виконавець, уклали Договір № б/н, відповідно до якого виконавець зобов'язався на свій ризик виконати за дорученням замовника та у відповідності до умов даного Договору роботи, а замовник прийняти ці роботи та оплатити їх. Умови Договору від 08.08.2013 року ідентичні умовам Договору від 23.03.2013 року, які зазначені вище.

14.08.2013 року сторонами підписано Акт № 2 здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг), згідно якого вартість виконаних робіт становить 10605 грн.

Відповідач у встановлений Договорами строк не виконав свої зобов'язання щодо проведення оплати за надані роботи.

16.09.2014 року позивач направив відповідачу претензію, у якій вимагав в місячний строк до 16.09.2014 року розглянути претензію та перерахувати суму основного боргу, що складає 26145 грн., та суму штрафних санкцій, передбачених договорами.

01.12.2014 року сторонами складений Акт звірки взаємних розрахунків, згідно якого заборгованість відповідача становить 26145 грн.

09.04.2015 сторонами укладено Договір № 63, відповідно до якого виконавець зобов'язався на свій ризик виконати за дорученням замовника та у відповідності до умов даного Договору роботи, а замовник прийняти ці роботи та оплатити їх. У Договорі від 09.04.2015 року сторони, зокрема, домовились про наступне:

загальна вартість наданих послуг складає 26145,00 грн. (за фактично виконані роботи за договорами 2013 року: березень - 15540,00 грн., серпень - 19605,00 грн.) (п.4.3.1);

розрахунок проводиться згідно акту виконаних робіт не пізніше 10 банківських днів після підписання акту виконаних робіт уповноваженими представниками сторін (п.4.4);

датою сплати вважається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п.4.5);

роботи виконані на протязі 2013 року лише по заявці замовника (п.4.6);

після підписання цього Договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні угоди та протоколи про наміри з питань, що так чи інакше його стосуються, втрачають юридичну силу (п.10.3).

09.04.2015 року сторонами підписано Акт № 1 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг), відповідно до якого загальна вартість робіт становить 26145 грн. (за роботи виконані за договорами 2013 року: березень - 15540,00 грн., серпень - 19605,00 грн.).

Платіжним дорученням від 09.04.2015 року № 69 відповідач перерахував позивачу 26145 грн., з посланням у призначенні платежу на Договір № 63 від 09.04.2015 року та акт виконаних робіт № 1 від 09.04.2015 року. Згідно банківської виписки кошти надійшли на рахунок позивача 10.04.2015 року.

Отже, спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань підряду, виникли із договорів від 25.03.2013 року, 08.08.2013 року, вимоги позивача та заперечення відповідача витікають із суті прав та обов'язків сторін за цими договороми.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 837 ч. 1 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач прийняв виконані позивачем роботи без зауважень, що підтверджується актами приймання виконаних робіт, однак у встановлений договорами строк роботи не оплатив. Виконання зобов'язання є простроченим з 10.04.2013 року по акту № 1 від 30.03.2013 року на суму 15540 грн. та з 26.08.2013 року по акту № 2 від 14.08.2013 року на суму 10605 грн. по 10.04.2015 року, тобто по день зарахування сплачених коштів основного боргу на рахунок позивача

Після порушення провадження у справі (31.03.2015 року) сторони уклали Договір № 63 від 09.04.2015 року, яким змінили порядок розрахунків за роботи, виконані у серпні 2013 року, та домовились що попередні угоди втрачають юридичну силу.

Відповідно до ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Отже, зобов'язання відповідача про сплату штрафних санкцій, визначені пунктами 4.8. Договорів від 25.03.2013 року, 08.08.2013 року є припиненими з дати укладання Договору № 63 від 09.04.2015 року. Відповідач, на виконання вказаного Договору № 63, сплатив суму основного боргу в розмірі 26145 грн., тому в цій частині провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутності предмету спору.

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання; у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У Договорах від 25.03.2013 року та від 08.08.2013 року сторони встановились відповідальність за несвоєчасний розрахунок за виконані роботи у вигляді штрафних санкції у розмірі 10% вартості виконаних робіт за кожний місяць прострочки.

У Договорі № 63 від 09.04.2015 року сторони не встановили відповідальності у вигляді штрафних санкцій, тому в силу положень ст. 604 ЦК України, вказані додаткові зобов'язання є припиненими, отже вимога позивача про стягнення 55882 грн. штрафу задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем нараховані 3194,40 грн. інфляційних (1896,70 грн. по акту № 1 від 30.03.2013 року за період з 10.04.2013 по 10.03.2015, та 1297,70 по акту № 2 від 14.08.2013 року за період з 24.08.2013 по 10.03.2015), та нараховані 775,5 грн. 3% річних (462 грн. по акту № 1 від 30.03.2013 року за період з 10.04.2013 по 10.03.2015, та 313,50 по акту № 2 від 14.08.2013 року за період з 24.08.2013 по 10.03.2015).

У розрахунках інфляційних та 3% річних позивачем допущені арифметичні помилки, а також невірно визначений початок прострочення виконання грошового зобов'язання по Акту № 2. Згідно розрахунку, зробленого судом, по Акту № 1 за період прострочення з 10.04.2013 по 10.04.2015 року розмір інфляційних становить 7894 грн. 23 коп., розмір 3% річних становить 933 грн. 68 коп., по Акту № 2 за період прострочення з 26.08.2013 по 10.04.2015 року розмір інфляційних становить 7894 грн. 23 коп., розмір 3% річних становить 516 грн. 88 коп., а разом 17239 грн. 02 коп.

Пунктом 2 частини 1 статті 83 ГПК України встановлено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи те, що відповідач з 2013 року по 2015 рік не сплатив позивачу вартість наданих послуг, позивач є інвалідом другої групи та постраждалим від аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідними посвідченнями, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача про вихід за межі позовних вимог та присудити до стягнення з відповідача на користь позивача повну суму 3% річних та інфляційних втрат, яка разом складає 17239 грн. 02 коп.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи та вимог законодавства, суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов'язання щодо порядку розрахунків за виконані позивачем роботи, тому позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання зазначеного грошового зобов'язання, визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються повністю.

На підставі статей 44, 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 114,64 грн. витрат на проїзд у судове засідання за маршрутом "Умань-Черкаси", згідно фіскального чеку від 19.05.2015 року. Судовий збір в сумі 1827 грн., від сплати якого позивач звільнений, стягується з відповідача в доход держави.

Керуючись ст. 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Кам'янської міської ради Черкаської області, місцезнаходження: 20800, Черкаська область, м. Кам'янка, вул. Героїв Майдану, 37, ідентифікаційний код 25872304 на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Вінницького Миколи Андрійовича, місце проживання: 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Комарова, 5а/7, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків - 15788 грн. 46 коп. інфляційних втрат, 1450 грн. 56 коп. 3% річних та 114,64 грн. судових витрат.

В задоволенні позову в частині стягнення 55882 грн. штрафу - відмовити.

Провадження у справі в частині стягнення 26145 грн. основного боргу припинити.

Стягнути з Кам'янської міської ради Черкаської області, місцезнаходження: 20800, Черкаська область, м. Кам'янка, вул. Героїв Майдану, 37, ідентифікаційний код 25872304 в доход державного бюджету України через Кам'янську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Черкаській області, місцезнаходження: 20800, Черкаська область, м. Кам'янка, вул. Декабристів, 2, із зарахуванням на рахунок № 3002, отримувач - УДКСУ м. Черкаси, Черкаської області, код - 38031150, банк - ГУДКСУ у Черкаській області, МФО - 854018, код бюджетної класифікації - 22030001 - 1827 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 29.05.2015 року.

Суддя В.М. Грачов