ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа № 922/3386/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Потапенко В.І., суддя Пушай В.І.

при секретарі Логвін О.О.

за участю:

прокурора -Омельченко О.С., посвідчення № 03096 від 22.12.2014 р.

представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи - Бела К.О., довіреність б/н від 08.12.2014 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу апеляційні скарги заступника прокурора Харківської області (вх. №2477 Х/3) та Харківської міської ради (вх. № 2478 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 26.03.15 р. у справі № 922/3386/14

за позовом Заступника прокурора Київського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -Департамент земельних відносин Харківської міської ради, м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -ТОВ "Юніфуд Інтернешнл", м. Харків

про внесення змін до договру

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора Київського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (відповідач), в якій просив суд внести зміни до договору оренди землі від 18.10.2005 р., укладеного між Харківською міською радою та Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк"), зареєстрованого у Харківській регіональній філії "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах", шляхом визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі в редакції, яка викладена у позовній заяві.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.09.2014 р. у справі № 922/3386/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2014 р., позов задоволено; внесено зміни до договору оренди землі від 18.10.2005 р., зареєстрованого у Харківській регіональній філії "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах", шляхом визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі в редакції, яка викладена у позовній заяві.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2015 р. касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" була задоволена частково, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2014 р. у справі № 922/3386/14 та рішення господарського суду Харківської області від 10.09.2014 р. скасовані, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26 березня 2015 року у справі № 922/3386/14 (суддя Доленчук Д.О.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням господарського суду Харківської області від 26 березня 2015 року у справі № 922/3386/14 не погодився, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Позивач також із зазначеним рішенням не погодився, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційних скарг Заступник прокурора Харківської області та позивач посилаються на те, що господарський суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про неможливість внесення змін до спірного договору оренди землі від 18.10.2005 р., пославшись на те, що він є припиненим відповідно до положень ч. 3 статті 7, статті 31 Закону України «Про оренду землі» з моменту укладення відповідачем -орендарем 19.11.2013 р. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніфуд Інтернешнл» договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, яка розташована на орендованій земельній ділянці.

При цьому апелянти вказують, що відповідно до пунктів 38, 40 спірного договору він може бути розірваний з підстав переходу права власності на будівлі та споруди, що розташовані на орендованій земельній ділянці від орендаря до іншої особи лише за взаємною згодою сторін і цим договором встановлено чіткий механізм набуття права користування земельною ділянкою та її повернення власнику, у тому числі при переході права власності на будівлі і споруди , що на ній розташовані і цей порядок не було дотримано.

Зважаючи на це, апелянти стверджують, що спірний договір оренди землі від 18.10.2005 р., укладений між позивачем та відповідачем є чинним, у встановленому законом порядку не розірваний, земельна ділянка власнику фактично не повернута, що є підставою для виконання сторонами його умов у повному обсязі, в тому числі у реалізації зміни умов, в порядку, передбаченому п. 36 Договору.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Представник третьої особи в судовому засіданні просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Сторони, які належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не скористались своїм правом на участь в ньому, у зв'язку з чим справа розглядається за відсутності їх представників.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скраги та відзиву на неї, повторно розглянувши справу відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення прокурора та представника третьої особи, перевіривши повноту встановлення господарським судом Харківської області обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Харківської міської ради від 22.02.2005 р. № 21/05 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів" Акціонерному товариству "Український інноваційний банк" (найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк") було надано в оренду земельну ділянку загальною площею 505 кв.м. для реконструкції будівлі літ. "А-2" з прибудовою та надбудовою 3-го поверху та дахової котельні для розміщення банку до 01.12.2007 р. (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації) та експлуатації цього об'єкту по вул. Мироносицькій, 52, строком до 01.12.2030 р.

На підставі вказаного рішення 18.10.2005 р. між Харківською міською радою та Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" укладено договір оренди землі, який того ж числа зареєстровано у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за № 66242/05.

Згідно з пунктом 1 договору орендодавець (Харківська міська рада) на підставі рішення Харківської міської ради від 22.02.2005 р. № 21/05 надав, а орендар (Акціонерне товариство "Український інноваційний банк") прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться в м. Харкові по вул. Мироносицькій, 52.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 р. № 1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. , згідно пункту 1.1. якого затверджено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18 грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 р. та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 2 рішення встановлено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р. застосовується з 01.01.2014 р..

Попередня вартість 1 квадратного метру землі у місті Харкові була визначена станом на 01.01.2007 р. на підставі рішення Харківської міської ради від 25.12.2007 №335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 р.", рішень Харківської міської ради від 27.02.2008 № 42/08 "Про затвердження "Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007" та була введена в дію з 01.03.2008.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 р. № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р." встановлено (пункти 2, 3), що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 р." вводиться в дію з 01.01.2014 р. Зміни до договорів оренди землі, пов'язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові.

Пунктом 5 зазначеного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі вищевказаних положень рішень Харківської міської ради Департаментом земельних відносин Харківської міської ради було одержано витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку загальною площею 505 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 52, виконано розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності станом на 01.01.2013 р. № 627/14, одержано витяг № 682 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, підготовлено проект додаткової угоди від 02.12.2013 р. до договору оренди землі, який разом із листом-пропозицією від 07.12.2013 р. № 4355/0/225-13 рекомендованим поштовим відправленням направлено на адресу Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк".

Прокурор Київського району міста Харкова в позовні заяві просив суд внести зміни до вказаного договору оренди землі ділянки шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору в редакції, наведеній у позовній заяві, посилаючись в обґрунтування позову на те, що у зв'язку із прийняттям вказаних рішень збільшилась вартість одного квадратного метру переданої відповідачу за цим договором земельної ділянки та її нормативна грошова оцінка, яка відповідно до пунктів 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України та статті 13 Закону України»Про оренду змелі» використовується при визначенні розміру земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, а тому розмір орендної плати, який сплачує за договором відповідач не відповідає вказаним положенням Податкового кодексу України та рішенням Харківської міської ради.

З матеріалів справи також вбачається, що 19.11.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніфуд Інтернешнл" (покупець) укладено договір купівлі продажу нежитлової будівлі літ. "А-2", загальною площею 500,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 52, тобто розташована на земельній ділянці, що є об'єктом оренди за спірним договором оренди землі від 18.10.2005.

Поряд з цим 28.05.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніфуд Інтернешнл" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АБ Українські Інвестиції" (покупець) був укладений договір купівлі - продажу нежитлової будівлі відповідно до умов якого (п.1 договору купівлі-продажу) продавець передає у власність, а покупець приймає у власність нежитлову будівлю літ. "А-2", загальною площею 500,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 52.

Пунктом 10 договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 28.05.2014 р. було передбачено, що покупець зобов'язаний оформити у встановленому порядку користування земельною ділянкою та сплачувати до бюджету плату за земельну ділянку, на якій розташоване вищезазначене нерухоме майно.

У пункті 40 спірного договору оренди землі сторони передбачили, що перехід права власності на будівлі та споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці до другої особи є підставою для розірвання договору та укладення договору оренди з новим власником будинків та споруд.

Згідно з частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Згідно зі статтею 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Таким чином, згідно з вищевказаними положеннями законодавства, у випадку, якщо право власності на нерухоме майно, що розташовано на орендованій земельній ділянці, переходить від орендаря до іншої особи, договір оренди з попереднім власником нерухомого майна припиняється, а тому спірний договір оренди землі від 18.10.2005 р. припинив свою дію з моменту укладення договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 19.11.2013 р., а отже, зобов'язання по даному договору між його сторонами - Харківською міською радою та Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (найменування якого було змінено на Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк") також припинились, про що було зазначено Вищим господарським судом України у постанові від 28.01.2015 р. по даній справі

Разом з тим, Вищим господарським судом України у постанові від 28.01.2015 р. у даній справі було зазначено, що чинним законодавством, так і спірним договором оренди землі передбачено, що у разі припинення договору оренди землі орендар повинен повернути земельну ділянку та сплатити орендну плату до моменту фактичного повернення ділянки, що оформлюється відповідним актом приймання-передачі, а орендодавець, відповідно, має право прийняти земельну ділянку та отримати плату, нараховану до моменту фактичного повернення.

При цьому, будь-яких інших прав та обов'язків сторін у випадку припинення договору оренди землі, в тому числі - права вносити зміни до договору, дія якого припинена, ні чинним законодавством, ні спірним договором оренди землі не передбачено.

Таким чином, чинне законодавство України не передбачає внесення змін до припиненого договору, а отже укладення додаткової угоди до договору оренди землі, який припинив свою дію між особами, які вже не перебувають у договірних правовідносинам, суперечить загальним засадам чинного законодавства та, зокрема, положенням Цивільного та Земельного кодексів України, та Закону України "Про оренду землі".

При цьому колегія суддів зазначає, що вказані норми частини 3 статті 7 та статті 31 Закону України "Про оренду землі" встановлюють імперативне правило щодо припинення договору оренди землі з моменту укладення орендарем договору про відчуження належної йому на праві власності будівлі чи споруди, що розташована на орендованій земельній ділянці іншій особі, оскільки ці норми не надають право встановити інше у договорі і таке припинення не поставлено в залежність від оформлення новим власником нерухомого майна свого права на земельну ділянку чи від виконання орендарем обов'язку з повернення земельної ділянки.

Зважаючи на це, колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи апеляційних скарг, що спірний договір оренди землі є чинним, через недотримання встановленого в ньому механізму його розірвання за взаємною згодою сторін із поверненням орендарем орендованої земельної ділянки.

З огляду на вищевикладене, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, пославшись на те, що договір оренди землі від 18.10.2005 р. припинив свою дію, а чинне законодавство України не передбачає внесення змін до припиненого договору.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні, у зв'язку з чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення -без змін.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги заступника прокурора Харківської області та Харківської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.03.2015 р. у справі № 922/3386/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційній інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 05.06.2015 р.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Потапенко В.І.

Суддя Пушай В.І.