ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Справа № 911/1520/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «АВТОКРАЗБАНК»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид»

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління Національного банку України в Полтавській області

про стягнення 4198666,66 доларів США та 16131336,84 грн.

секретар судового засідання (пом. судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «АВТОКРАЗБАНК» (далі - ПАТ «АВТОКРАЗБАНК», позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид» (далі - ТОВ «Краєвид», відповідач) про стягнення 4198666,66 доларів США та 16131336,84 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладення 12.09.2012 р. з ТОВ «Краєвид» кредитного договору № 69-К/Л, за яким у зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань з оплати кредиту у останнього утворилась заборгованість, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суми заборгованості за кредитом у розмірі 12762133,57 грн. та 3700000,00 доларів США, заборгованості за поточними процентами у розмірі 109083,33 доларів США та 737013,21 грн., заборгованості за простроченими процентами у розмірі 389583,33 доларів США та 2632190,06 грн., а також судові витрати покласти на відповідача.

Крім того, позивач просив суд провести розгляд справи за відсутності представника ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» на підставі наявних у матеріалах справи доказах та наданих сторонами пояснень.

Розгляд справи відкладався.

05.05.2015 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 05/117-05 від 27.04.2015 р. (вх. № 10382/15 від 05.05.2015 р.) про долучення документів на виконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 10.04.2015 р.

05.05.2015 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 05/117-06 від 27.05.2015 р. (вх. № 10381/15 від 05.05.2015 р.) про розгляд справи без участі останнього, в якому позивач заявив про підтримання позовних вимог та про необхідність залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Управління Національного банку України в Полтавській області (36020, м. Полтава, вул. Жовтнева, б. 17, ).

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.05.2015 р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління Національного банку України в Полтавській області.

28.05.2015 р. до господарського суду Київської області від Управління Національного банку України в Полтавській області надійшли пояснення № 08-020/1915 від 21.05.2015 р., відповідно до яких третя особа просить суд задовольнити позовні вимоги у даній справі у повному обсязі.

У судове засідання 28.05.2015 р. представник позивача та третьої особи не з'явилися.

Відповідач у судові засідання 12.05.2015 р. та 28.05.2015 р. представника не направив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належно.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

14.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством «АВТОКРАЗБАНК» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краєвид» (позичальник) було укладено договір про кредитну лінію № 69-К/Л, відповідно до п. 1.1 якого банк надає позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 41495000,00 грн. на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і своєчасно в повному обсязі повернути банку кредит та сплатити проценти, а також комісію.

Строк дії кредитної лінії з 14.09.2012 р. до 12.09.2014 р. включно (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 1.3 договору кредитні кошти надаються шляхом сплати платіжних документів позичальника з рахунку № 1790 або шляхом перерахування коштів з рахунку № 1790 на поточний рахунок позичальника. Позичальник використовує отримані кошти з цільовим призначенням на поповнення обігових коштів.

У відповідності з п. 1.4 договору позичальник щоквартально, не пізніше останнього робочого дня поточного кварталу, сплачує проценти за користування кредитом на рахунок із розрахунку 20% річних. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється банком щомісячно, станом на 25 число кожного місяця.

Пунктом 1.6 договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються з моменту отримання позичальником коштів (зарахування на поточний рахунок позичальника, або сплати платіжних документів з позичкового рахунку позичальника) до повного погашення кредиту. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за методом «факт/360». Кількість днів у році умовно приймається за 360 днів. При розрахунку процентів враховується день надання і не враховується день погашення кредиту.

Відповідно до п. 5.1 договору позичальник зобов'язаний використати кредит на зазначені у договорі цілі і повернути одержаний кредит та сплатити нараховані проценти в строки, обумовлені цим договором.

23.03.2013 р. між ПАТ «АВТОКРАЗБАНК» та ТОВ «Краєвид» було укладено додатковий договір № 4 до договору про кредитну лінію № 69-К/Л, відповідно до пп. 1.1.1 та пп. 1.1.2 п. 1.1 якого ліміт кредитування складає 34062000,00 грн. і 1000000,00 доларів США та надається на строк до 12.09.2014 р.

Кредит надається позичальнику в гривні та доларах США впродовж строку дії кредитної лінії в повному обсязі або окремими частинами (траншами) в межах ліміту кредитування на підставі письмової заяви на отримання кредиту/траншу позичальника та за умови належного виконання позичальником своїх зобов'язань згідно із договором. Позичальник має можливість упродовж строку дії кредитної лінії, неодноразово отримувати та погашати кредит/транш в межах вільного залишку встановленого ліміту кредитування. Ліміт кредитування автоматично відновлюється на суму погашеного кредиту/траншу. Зобов'язання банку перед позичальником надати кредит обмежуються сумою, визначеною в заяві, належним чином підписаною сторонами. Вказані зобов'язання виникають у банку з моменту підписання сторонами заяви та припиняються в момент надання кредиту/траншу позичальнику в сумі, визначеній в заяві. Процентна ставка за користування кредитом у гривні 27 процентів річних та 26 процентів річних за користування кредитом у доларах США. Тип процентної ставки за цим кредитним договором - фіксована. Кредит надається позичальнику на поповнення обігових коштів (пп. 1.1.3 п. 1.1 додаткового договору).

Відповідно до п. 3.1 додаткового договору, банк відкриває для обслуговування траншів кредиту у національній валюті рахунок № 22737, для траншів кредиту, отриманих в іноземній валюті, рахунок № 2737, та для обліку процентів рахунку нарахованих доходів за траншами кредиту, отриманими в національній валюті, рахунок № 2737, за траншами кредиту, отриманими в іноземній валюті, рахунок № 2737.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.4, 4.5 додаткового договору, проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту з дня надання кредиту до дня, що передує настанню строку погашення на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за кредитом. Нарахування процентів здійснюється в порядку, передбаченому внутрішніми положеннями банку, але не рідше одного разу на місяць за період з 25 числа попереднього місяця до 24 числа поточного місяця (включно) та в день строку погашення. При розрахунку процентів враховується день отримання кредиту і не враховується день погашення кредиту. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за методом «факт/360» виходячи із фактичної кількості днів в календарному місяці та 360 днів у році. Позичальник сплачує нараховані станом на 25-те число відповідного місяця проценти у валюті кредиту, щоквартально, не пізніше останнього робочого дня поточного кварталу та в день настання строку погашення кредиту.

Позичальник зобов'язаний повернути банку кредит у день строку погашення кредиту, дотримуватись графіка погашення кредиту та/або графіка зменшення загального ліміту кредитування, сплачувати банку в строки, передбачені цим договором, суму нарахованих процентів, сплатити банку комісії, штрафні санкції та відшкодувати збитки у розмірі, строки та порядку встановленому цим договором (пп. 8.2.1 п. 8.2 додаткового договору).

07.05.2013 р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 5 до кредитного договору № 69-К/Л від 14.09.2012 р., згідно якої ліміт кредитування за кредитною лінією - 35660600,00 грн. та 800000,00 доларів США.

05.08.2013 р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 6 до кредитного договору № 69-К/Л від 14.09.2012 р., згідно якої ліміт кредитування за кредитною лінією - 41133000,00 грн. та 0,00 доларів США.

04.12.2013 р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 7 до кредитного договору № 69-К/Л від 14.09.2012 р., згідно якої ліміт кредитування за кредитною лінією - 33140000,00 грн. та 1000000,00 доларів США. Процентна ставка за користування кредитом у національній валюті - 27 процентів річних, за користування кредитом в іноземній валюті - 15 процентів річних.

26.02.2014 р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 8 до кредитного договору № 69-К/Л від 14.09.2012 р., згідно якої ліміт кредитування за кредитною лінією - 33140000,00 грн. та 3400000,00 доларів США.

27.02.2014 р. між банком та позичальником було укладено додаткову угоду № 9 до кредитного договору № 69-К/Л від 14.09.2012 р., згідно якої кредитна лінія відкривається по 11.09.2015 р.

Факт видачі кредитних коштів за кредитним договором № 69-К/Л від 14.09.2012 р. підтверджується випискою з позичкового рахунку позичальника, долученою до матеріалів справи.

Таким чином, позивач як кредитор виконав свої зобов'язання перед відповідачем як боржником за кредитним договором № 69-К/Л від 14.09.2012 р. (із змінами та доповненнями).

Проте, позичальник не виконував належним чином свої зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати процентів за вказаним кредитним договором, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість за кредитом та заборгованість за нарахованими процентами, що і спричинило звернення банку до суду.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем порушені умови кредитного договору № 69-К/Л від 14.09.2012 р. та додаткових договорів до нього, що призвело до виникнення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 12.03.2015 р. становить 12762133,57 грн. та 3700000,00 доларів США заборгованості за кредитом, заборгованості за поточними процентами у розмірі 109083,33 доларів США та 737013,21 грн., заборгованості за простроченими процентами у розмірі 389583,33 доларів США та 2632190,06 грн.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1049 цього ж кодексу передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як встановлено судом, відповідач у встановлений кредитним договором строк взятих на себе договірних зобов'язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків.

Відповідач у судові засідання не з'явився, відзив на позов, контррозрахунок заборгованості або докази внесення коштів на погашення кредиту за кредитним договором № 69-К/Л від 14.09.2012 р. суду не надав.

З урахуванням викладеного та з'ясування судом факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за неповернутим кредитом у сумі 12762133,57 грн. та 3700000,00 доларів США підлягають задоволенню.

Також позов містить вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом.

Розмір відсотків визначений банком за поточними процентами - у розмірі 109083,33 доларів США та 737013,21 грн., а також за простроченими процентами у розмірі 389583,33 доларів США та 2632190,06 грн. (розрахунок міститься в матеріалах справи, підтверджується виписками з особового рахунку позичальника), є обґрунтованим, у зв'язку з чим відсотки за користування кредитом підлягають стягненню з відповідача в заявленій позивачем сумі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «АВТОКРАЗБАНК» у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних зі здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи, що приписами Закону України «Про судовий збір» відповідач у справі не звільнений від сплати судового збору, відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача шляхом стягнення судового збору до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 69, код 31204318) на користь Публічного акціонерного товариства «АВТОКРАЗБАНК» (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вул. Київська, 8, код 20046323) - 3700000 (три мільйони сімсот тисяч) доларів США 00 центів та 12762133 (дванадцять мільйонів сімсот шістдесят дві тисячі сто тридцять три) грн. 57 коп. заборгованості за кредитом, 109083 (сто дев'ять тисяч вісімдесят три) долари США 33 центи та 737013 (сімсот тридцять сім тисяч тринадцять) грн. 21 коп. заборгованості за поточними процентами, 389583 (триста вісімдесят дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят три) долари США 33 центи та 2632190 (два мільйони шістсот тридцять дві тисячі сто дев'яносто) грн. 06 коп. заборгованості за простроченими процентами.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краєвид» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Ватутіна, 69, код 31204318) в доход Державного бюджету України 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 02.06.2015 р.

Суддя В.М. Бабкіна