КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"29" травня 2015 р. Справа №922/249/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації

Державної казначейської служби України

про стягнення 58 879,32 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 позовні вимоги були задоволені частково.

Стягнуто з Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 3% річних в розмірі 6 436,66 грн. та інфляційні втрати в розмірі 18 014,78 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням відповідач -1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду м. Києва від 15.04.2015, та постановити нове яким, відмовити ФОП ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв'язку з пропуском позовної давності.

В апеляційній скарзі, відповідач -1 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, мотивуючи тим, що департамент знаходиться у скрутному матеріальному становищі, та не має змоги сплатити судовий збір, у визначеному законодавством розмірі.

Частина 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 12 Інформаційного листа Вищого Господарського Суду України № 01-06/1175/2011 в редакції від 04.03.2013 року визначено, що єдиною підставою для вчинення судом дій зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Відповідно частини 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На обґрунтування свого клопотання відповідачем -1 надано копію кошторису на 2015 рік, де не передбачено кошти для сплати судового збору. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, апелянт зазначає, що Департамент соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації є державною спеціалізованою бюджетною установою та його утримання здійснюється за рахунок коштів загального фонду державного бюджету в обсягах, що передбачені Законом України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Колегія суддів, вивчивши доводи даного клопотання вважає, його не обґрунтованим та безпідставним, оскільки з наданого апелянтом кошторису не вбачається, що дана установа фінансується лише з фонду державного бюджету України.

Апелянтом не надано доказів того, що Департамент соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації є неприбутковою організацією, він є суб`єктом господарювання, а факт наявності статусу державної спеціалізованої бюджетної установи не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що ст. 5 Закону України « Про судовий збір» встановлений вичерпний перелік осіб, установ тощо, які підлягають звільненню від сплати судового збору при зверненні до суду і в даному переліку Департамент соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації не зазначений як установа, що звільняється від сплати судового збору.

До того ж Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України» визначено, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а отже в тому числі й органів державної влади, тому самі лише обставини пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутність у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно із ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 складає 1218 грн.

Як вбачається з апеляційної скарги, відповідач -1 оскаржує рішення господарського суду повністю, яким було присуджено до стягнення 24 451,44 грн., а отже, за подання апеляційної скарги апелянт має сплатити судовий збір в розмірі 913,50 грн.

Утім, в матеріалах апеляційної скарги відсутні докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 913,50 грн. за подання апеляційної скарги.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, апеляційна скарга Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації Київським апеляційним господарським судом до апеляційного провадження не приймається і повертається з доданими до неї документами скаржнику без розгляду, оскільки не надано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги по справі № 922/249/15.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст.ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У клопотанні про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації - відмовити.

Не приймати до розгляду апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Луганської обласної державної адміністрації на рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.2015 у справі № 922/249/15 та повернути її заявникові.

Матеріали справи № 922/249/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко