РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015Справа №910/2480/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Ойл Україна»

до Приватного підприємства «Неллі»

про розірвання договору купівлі-продажу

Головуючий суддя: Демидов В.О.

Суддя: Комарова О.С.

Суддя: Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача - Якимова І.І. (довіреність від 12.01.2015),

від відповідача - не прибув

ВСТАНОВИВ:

05.02.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Ойл Україна» звернулося до суду із позовною заявою, у якій просить розірвати договір купівлі-продажу частини виробничої бази від 20.01.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Ойл Україна» та Приватним підприємством «Неллі», посвідчений Ковальчуком Тарасом Петровичем, приватним нотаріусом Рожнятівського районного нотаріального округу 20.01.2012.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом надсилання за його належною юридичною адресою ухвали суду. Відзив на позовну заяву відповідачем не наданий.

З урахуванням викладеного, а також положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

20.01.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Ойл Україна» (далі за текстом - позивач, продавець) як оператором по договору про спільну діяльність між ТОВ «Капітал Ойл Україна» та «Богородчанинафтогаз» №1-06/12-2006 від 06.12.2006, та Приватним підприємством «Неллі» (далі за текстом - відповідач, покупець) був укладений договір купівлі-продажу частини виробничої бази (далі за текстом - договір), посвідчений Ковальчуком Тарасом Петровичем, приватним нотаріусом Рожнятівського районного нотаріального округу 20.01.2012, зареєстрований в реєстрі за № 152.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у власність і оплатити частину виробничої бази, а саме: літера «В» газорозподільчий пункт загальною площею 17,9 кв. м; літера «Д» піднавіс для техніки загальною площею 544,2 кв. м; літера «Ж» склад №1 загальною площею 406,9 кв. м; літера «И» заправочний пункт загальною площею 61,6 кв. м; літера «К» біочистка загальною площею 29,1 кв. м., літера «Л» склад №2 загальною площею 553,8 кв. м; літера «Н» трансформаторна підстанція загальною площею 44,8 кв. м; літера «О» вбиральня, що становить 26/100 ідеальних часток з належних продавцю 74/100 ідеальних часток нерухомого майна (далі за текстом - майно). Частина виробничої бази знаходиться за адресою: Івано-Франківська обл., смт. Рожнятів, вул. Максима Рильського, буд. 26.

Відповідно до п. 2.1. договору продаж за домовленістю сторін вчинено за 1059000 грн., в тому числі ПДВ 176500 грн., які покупець повинен сплатити до 27.11.2014. З моменту нотаріального посвідчення договору покупець зобов'язується внести рівними частинами у строки, визначені договором для виплати договірної ціни за майно, загальну суму 1059000 грн.

Оплата договірної ціни в повному обсязі повинна бути здійснена до 27.11.2014.

Сплата за майно здійснюється щомісячно не пізніше 27 числа поточного місяця рівними частинами від договірної ціни у розмірі 31500 грн. протягом 33 календарних місяців, а залишок суми продажу 19500 грн. оплачується покупцем до 27.11.2014. Розрахунки за придбане майно здійснюються покупцем у безготівковій формі або готівкою на розрахунковий рахунок продавця. Сторони визначили, що вони вважатимуть кожний черговий платіж, здійснений до моменту повного розрахунку (моментом повного розрахунку за цим договором є момент здійснення останнього платежу), завдатком, який забезпечує виконання зобов'язань покупця за цим договором (п. п. 2.1 -2.3 договору).

Згідно з п. 3.1 договору покупець зобов'язаний прийняти продану частину виробничої бази протягом 10 днів з моменту повного розрахунку з продавцем шляхом підписання акту приймання-передачі, який є невід'ємною частиною цього договору.

Право власності на вищевказане майно виникає у покупця з моменту повного розрахунку за договором, що повинно підтверджуватися нотаріальною заявою про повний розрахунок (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 3.3 Договору, підставою виникнення права власності на частину виробничої бази у покупця є нотаріальне посвідчення договору, повний розрахунок та державна реєстрація договору. Покупець зобов'язаний утриматися від державної реєстрації договору до моменту проведення повного розрахунку та підписання акту приймання-передачі.

Здійснення державної реєстрації права власності до моменту проведення повного розрахунку та підписання акту приймання-передачі сторони вважають скасувальною умовою договру, яка спричиняє припинення дії договору та повернення сторін у попереднє становище. (п. 3.4 Договору).

Пунктом 4.5 договору визначено, що у випадку затримки чергового платежу, встановленого п. 2.2 договору, більш як на 45 банківських днів, дія договору припиняється, договір підлягає обов'язковому розірванню, майно, відчужене договором, підлягає поверненню продавцю, а проплати (загальна сума всіх здійснених на момент припинення договору чергових платежів), здійснені покупцем, залишаються у власності продавця, в порядку, визначеному ст. 571 Цивільного кодексу України.

Згідно картки-рахунку 6811 за період з 20.01.2012 по 23.01.2015 відповідачем сплачено за договором чергові платежі на загальну суму 172500 грн. Заборгованість відповідача за укладеним тсоронами договором станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом склала 867000 грн. 00 коп.

Доказів повної та своєчасної оплати майна, придбаного за договором, відповідач суду не надав.

Позивач, посилаючись на те, що відповідач в порушення договірних зобов'язань не виконав свої обов'язки щодо сплати грошових коштів за договором у повному обсязі, звернувся до суду із вимогою про розірвання укладеного сторонами у справі договору.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Внаслідок укладення договору купівлі-продажу частини виробничої бази 20.01.2012 між сторонами виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець)передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність

другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що згідно з п. 2.2 договору з моменту нотаріального посвідчення договору покупець зобов'язується внести рівними частинами у строки, визначені договором для виплати договірної ціни за майно, загальну суму 1059000 грн. Оплата договірної ціни в повному обсязі повинна бути здійснена до 27.11.2014. Сплата за майно здійснюється щомісячно не пізніше 27 числа поточного місяця рівними частинами від договірної ціни у розмірі 31500 грн. протягом 33 календарних місяців, а залишок суми продажу 19500 грн. оплачується покупцем до 27.11.2014.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається із умов укладеного сторонами у справі договору, відповідач повну оплату договірної ціни 1059000 грн. у повному обсязі повинен був здійснити в строк до 27.11.2014.

Судом встановлено, що відповідач не виконав вищенаведене зобов'язання щодо повної сплати грошових коштів в сумі 1059000 грн. в строки, передбачені пунктом 2.2 договору, оскільки станом на час подання позову, так само, як і на момент вирішення спору по суті, відповідачем сплачено лише 172500 грн. На спростування вказаних обставин відповідачем належних доказів суду не надано.

Відповідач жодних доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав, у судові засідання не з'явився.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, за змістом статті 651 Цивільного кодексу України - договір може бути розірвано за наявності істотного порушення умов договору.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Разом з тим, передбачене статтею 188 Господарського кодексу України надсилання іншій стороні пропозиції про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує та може звернутися за захистом свого порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Наведена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 19.09.2011 р. № 22/110.

Відповідно до положень ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. 1 і п. 2 частини першої статті 111-16 Господарського процесуального кодексу України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Отже, за відсутності в матеріалах справи доказів надсилання позивачем відповідачу пропозиції про розірвання спірного договору в порядку ст. 188 Господарського кодексу України позивач не позбавлений права звернутись за захистом свого порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Зі змісту укладеного сторонами договору вбачається, що за своєю правовою природою він є договором купівлі-продажу; згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи те, що належних доказів повного виконання відповідачем умов п. 2.2 договору суду станом на момент вирішення спору по суті не надано, а позивачем заперечується здійснення відповідачем оплати повної ціни продажу майна за договором, зазначене порушення відповідачем умов оспорюваного договору щодо оплати вважається судом істотним, внаслідок чого позивач був позбавлений того, на що він розраховував під час укладання даного договору.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе за договором обов'язків з опалти прилбаного за договором майна є істотним порушенням умов договору і надає позивачу право вимагати його розірвання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про розірвання договору купівлі-продажу частини виробничої бази від 20.01.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Ойл Україна» та Приватним підприємством «Неллі», посвідченого Ковальчуком Тарасом Петровичем, приватним нотаріусом Рожнятівського районного нотаріального округу 20.01.2012, зареєстрованого в реєстрі за № 152.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За умови повного задоволення позовних вимог позивача, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір купівлі-продажу частини виробничої бази від 20.01.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Ойл Україна» (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 7, корпус 3, код 34572962) та Приватним підприємством «Неллі» (54028, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. 16/4), посвідчений Ковальчуком Тарасом Петровичем, приватним нотаріусом Рожнятівського районного нотаріального округу 20.01.2012, зареєстрований в реєстрі за № 152.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Неллі» (54028, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. 16/4) на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Капітал Ойл Україна» (03039, м. Київ, вул. Голосіївська, буд. 7, корпус 3, код 34572962) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 28.05.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 02.06.2015.

Головуючий суддя: Демидов В.О.

Суддя: Комарова О.С.

Суддя: Ковтун С.А.