ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р. Справа № 917/321/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивача - Бережок С.І. (довіреність №14-96 від 18.04.2014 року);

відповідача - Міняйло Г.Ю. (довіреність №29-14/17 від 05.01.2015 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№2610П/1-43) на рішення господарського суду Полтавської області від 08.04.2015 року у справі №917/321/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м. Полтава

про стягнення 1405731,29 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з відповідача 1186552 грн. 69коп. інфляційних та 219178грн. 60коп. річних. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 25.09.2013р. між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивачем) та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (відповідачем) був укладений договір №13/3980-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу, за умовами якого позивач передав у вересні - грудні 2013р. відповідачу природний газ на суму 54973776грн. 69коп. У зв'язку з несвоєчасним здійснення відповідачем оплати по договору позивачем нараховано інфляційні та річні.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 08.04.2015 року у справі №917/321/15 (суддя Тимошенко К.В.) у позові відмовлено повністю.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 08.04.2015 року у справі №917/321/15 повністю та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 1186552 грн. 69коп. інфляційних та 219178грн. 60коп. річних.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 року апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 08.06.2015 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивачем) та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (відповідачем) був укладений договір №13/3980-ТЕ-24 купівлі-продажу природного газу, за умовами якого позивач передав у вересні - грудні 2013р. відповідачу природний газ на суму 54973776грн. 69коп. У зв'язку з несвоєчасним здійснення відповідачем оплати по договору позивачем нараховано інфляційні та річні.

Відповідно до умов договору, продавець (позивач) зобов'язався передати у власність покупцю (відповідачу) з 01 вересня 2013р. по 31 грудня 2013р. природний газ, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах договору.

Факт поставки позивачем природного газу відповідачу підтверджується наданими позивачем копіями актів приймання-передачі природного газу (т. 1 а.с.15-25), підписаних сторонами та засвідчених печатками обох сторін.

Також відповідно до матеріалів справи, рішенням господарського суду Полтавської області від 26.08.2014р. у справі №917/1591/14 за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" встановлено факт поставки газу відповідачу та наявність у відповідача боргу за договором купівлі-продажу природного газу №13/3980-ТЕ-24 від 25.09.2013р. в сумі 28673902грн. 42коп.

Як зазначено позивачем та встановлено судом першої інстанції, відповідач повністю розрахувався за поставлений у вересні-грудні 2013 року природний газ. (т.1 а.с.123).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

02.10.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Полтавській області, Департаментом фінансів Полтавської облдержадміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської облдержадміністрації, позивачем та відповідачем був укладений договір про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік"). (т.1 а.с.119-122)

Предметом вказаного договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014рік" і Порядку та умов надання у 2014році субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014р. №30.

Відповідно до п. 7 договору про організацію взаєморозрахунків Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" перераховує на рахунок публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" кошти в сумі 28673902грн. 42коп., у тому числі ПДВ 4778983грн. 74коп., для погашення заборгованості за природний газ за 2013рік згідно з договором від 25 вересня 2013р. №13/3980-ТЕ-24.

Згідно п. 9 договору про організацію взаєморозрахунків, сторони у графі платіжного доручення "призначення платежу" додатково зазначають "пункт 24 статті 14 та пункт 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014рік", а також дату і номер договору.

Крім того, згідно п. 15 вказаного договору сторони засвідчують, що після виконання договору, вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

За цим договором про організацію взаєморозрахунків відповідач перерахував позивачу кошти в сумі 28673902грн. 42коп., що підтверджується наданою відповідачем копією платіжного доручення №7 від 03.10.2014р., у графі "призначення платежу" якого зазначено "П.24 ст.14 та п.2 ст.16 ЗУ "Про ДБУ на 14р" ПКМУ від 29.01.14р. №30 дог№570/30 від 02.10.14р. пог. заб. за прир. газ13. зг. дог. від 25.09.13р№13/3980-ТЕ-24,ПДВ-4778983,74грн."(т.1 а.с.123).

Верховним Судом України в аналогічних справах, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 25.03.2015р. у справі №924/1265/13, від 09.09.2014р. у справі №5011-35/1533-2012-19/522-2012, від 09.09.2014р. у справі №5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 09.09.2014р. у справі №5011-35/1272-2012-42/527-2012 та від 16.09.2014р. у справі №5011-42/1230-2012-69/542-2012., висловлена правова позиція, що умовами договору про організацію взаєморозрахунків передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору про постачання газу; що договір про організацію взаєморозрахунків не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог та оскільки розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків, то строки виконання зобов'язання відповідачем було дотримано, а тому підстав для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України не було.

Верховний Суд України також зазначив, що для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, матеріали справи не містять доказів здійснення оплати поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, натомість, як зазначалось вище, у платіжному дорученні №7 від 03.10.2014р. у графі "призначення платежу" відповідно до п. 9 договору про організацію взаєморозрахунків зазначено "П.24 ст.14 та п.2 ст.16 ЗУ "Про ДБУ на 14р" ПКМУ від 29.01.14р. №30 дог№570/30 від 02.10.14р. пог. заб. за прир. газ13. зг. дог. від 25.09.13р№13/3980-ТЕ-24,ПДВ-4778983,74грн."(т.1 а.с.123).

Таким чином, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, а господарським судом першої інстанції правильно оцінені обставини справи, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги позивача колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 33, 43, 85, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 08.04.2015 року у справі №917/321/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 09.06.2015 р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.