РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2015Справа №910/12362/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату.

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту"

Про стягнення 16 500,00 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Главур А.О. - представник

Від відповідача Слюсар М.О. - представник

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" про стягнення 16 500,00 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2015 порушено провадження у справі № 910/12362/15 та призначено розгляд справи на 29.05.2015.

В судове засідання 29.05.2015 представник позивача з'явився, надав суду додаткові документи по справі, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 29.05.2015 представник відповідача з'явився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 29.05.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу .України судомо проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг по переробці вуглеводневої сировини № 289/6-П/Б, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе надання наступних послуг:

- по прийманню та переробці на Технологічний цех стабілізації конденсату, надалі ТЦСК "Базилівщина", на давальницьких умовах вуглеводневої сировини - широкої фракції легких вуглеводів , що належить замовнику.

- зберігання сировини та продукції замовника у сховищах виконавця

- по оформленню та відвантаженню готової продукції, отриманої в результаті переробки вуглеводневої сировини на давальницьких умовах.

За надання виконавцем зазначених послуг замовник на умовах передбачених договором здійснює оплату виконавцю вартості наданих послуг, у повному обсязі відшкодовує витрати, які останній несе в зв'язку з виконанням договору.

Відповідно до п. 2.4.1 відвантаження продукції замовника здійснюється залізничним транспортом або автомобільним транспортом замовника або виконавця з ТЦСК "Базилівщина"

Пунктом 3.4 Договору передбачені умови і порядок розрахунку за використання залізничних цистерн. а саме па умовах 100% передоплати.

Згідно з п.4.10. договору відповідач зобов'язався надати лист-заявку одночасно з надходженням коштів за залізничні послуги а Продукції, його код і поштову адресу, завірені печаткою).

На підставі листа-заявки відповідача від 11.11.2014 №388/01 позивач відвантажив Продукцію та відповідно укладеного Договору, надав послуги по оформленню та відвантаженню І Продукції (скрапленою газу) залізничним транспортом по території України в залізничних цистернах позивача.

Згідно з п.4.1.12 Договору відповідач зобов'язався повернули позивачеві залізничну цистерну власності позивача в технічно справному стані на станцію приписки (ст. Селещина) Південної залізниці або за реквізитами вказаними позивачем.

Згідно п. 3.4.4 Договору термін використання пропан - бутанових цистерн власності позивача складає:

на транспортування до 800 км від станції Селещина до станції призначення складає 19 діб від дати відвантаження цистерн до дати повернення цистерни на станцію приписки Селещина.

на відстань транспортування понад 800 км від станції Селещина до станції призначення склала дає 25 діб від дати відвантаження цистерни до дати повернення цистерни на станцію приписки Селещина.

Відповідно до п.3.4.5 Договору термін використання цистерн власності позивача починається з дати відправлення завантаженої цистерни із ст.. Селищина Південної залізниці та закінчується датою повернення порожної цистерни на ст. Селищина Південної залізниці або станцію зазначену позивачем у залізничній накладній. Дати відправлення та повернення визначаються календарним штемпелем=м станції у залізничній накладній.

Позивач зазначає, що відповідно до накладної № 437620955 цистерни зі скрапленим газом № 50861939, 50867720 що належать позивачу були відправлені 12.11.2014 із станції Селищина Південної залізниці на станцію Магала Львівської залізниці на адресу ДП "Івано-Франківськ-Пропан" на відстань 1338 км. Відповідно до накладної № 39856059 цистерни № 50861939, 50867720 відповідно до календарного штемпеля залізниці були повернуті на станцію Селищина - 02.01.2015.

Відповідно до п. 5.5 Договору за перевищення термінів використання пропан-бутанових цистерн власності виконавця, замовник сплачує штраф у розмірі 500 грн за кожну добу понаднормового використання.

Позивач зазначачає, що на підставі п. 5.5 Договору відповідачу було нараховано штраф у розмірі 26 000,00 грн. та надано рахунок № АКТ848ш від 02.01.2015 на оплату штрафу. Тпеож на адресу відповідача було направлено претензію № 06-01-482-5 від 28.01.2015 з вимогою сплатити штраф.

Позивач зазначає та не заперечується відповідачем, штраф сплачено у розмірі 9500 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступені його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно до частини 1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" ( 04073, м. Київ, проспект Московський, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі ФІЛІЇ УПРАВЛІННЯ З ПЕРЕРОБКИ ГАЗУ ТА ГАЗОВОГО КОНДЕНСАТУ штраф в розмірі 16 500 (шістнадцять тисяч п'ятсот) грн., судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.06.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко