РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015Справа №910/8628/15-г

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр»
до про Державного підприємства «Український науково - дослідний інститут зв'язку» стягнення заборгованості в розмірі 262 493 грн. 15 коп.

Представники:

від Позивача: Двуреченська О.А. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Державне підприємство «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Український науково - дослідний інститут зв'язку» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості в розмірі 262 493 грн. 15 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 20.06.2012 року між Державним підприємством «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» (Одеський ОРТПЦ) та Державним підприємством «Український науково - дослідний інститут зв'язку» (Підприємство) було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги №10/06, відповідно до умов якого Одеський ОРТПЦ надав підприємству поворотну фінансову допомогу, а Підприємство зобов»язалось повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором. Як зазначає Позивач, він належним чином виконав умови Договору, надавши грошові кошти, проте Відповідач в порушення умов вказаного Договору допустив прострочення виконання договірних зобов'язань. Таким чином, заборгованість Державного підприємства «Український науково - дослідний інститут зв'язку» перед Державним підприємством «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» становить 250 000 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Український науково - дослідний інститут зв'язку» 3% річних у розмірі 12 493 грн. 15 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.04.2015 р. порушено провадження у справі № 910/8628/15-г, судове засідання призначено на 29.04.2015 р.

29.04.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 08.04.2015 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 08.04.2015 року.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача надати докази на підтвердження повернення грошових коштів у розмірі 250 000, 00 грн. за Договором №10/06 від 20.06.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2015 року відкладено розгляд справи на 28.05.2015 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

В судовому засіданні 28 травня 2015 року представник Позивача надав усні пояснення по суті позову, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви. В судове засідання представник Відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу Суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 12.05.2015 року уповноваженій особі підприємства Відповідача, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 28 травня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

20.06.2012 року між Державним підприємством «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» (Одеський ОРТПЦ) та Державним підприємством «Український науково - дослідний інститут зв'язку» (Підприємство) було укладено Договір про надання поворотної фінансової допомоги №10/06, відповідно до умов якого Одеський ОРТПЦ надав підприємству поворотну фінансову допомогу, а Підприємство зобов»язалось повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п.2.1 Договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 250 000 грн. 00 коп.

Згідно з п.2.3 Договору поворотна фінансова допомога надається шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства з поточного рахунку Одеського ОРТПЦ.

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що поворотна фінансова допомога надається строком на 1 рік і повинна бути повернута Одеському ОРТПЦ не пізніше 31.07.2013 р.

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню шляхом погашення рівними частинами щомісяця до кінця поточного місяця, починаючи з липня 2012 року. (п.3.1 Договору)

Відповідно до п.3.2 Договору повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Одеського ОРТПЦ.

У п.8.1 Договору встановлено, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до виконання Підприємством своїх зобов»язань згідно цього Договору.

Додатковою угодою №1 від 22.06.2012 року до Договору про надання поворотної фінансової допомоги №10/06 від 20.06.2012 р. Сторони виклали п.3.1 в новій редакції.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що він належним чином виконав умови Договору, надавши грошові кошти, проте Відповідач в порушення умов вказаного Договору допустив прострочення виконання договірних зобов'язань. Таким чином, заборгованість Державного підприємства «Український науково - дослідний інститут зв'язку» перед Державним підприємством «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» становить 250 000 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Український науково - дослідний інститут зв'язку» 3% річних у розмірі 12 493 грн. 15 коп.

Позивачем неодноразово за вих. №303/12 від 05.04.2013 р., №464/12 від 22.07.2014 р. були надіслані на адресу Відповідача претензії з вимогою повернути поворотну фінансову допомогу в розмірі 250 000 грн. 00 коп., які були відхилені Відповідачем у зв»язку з накладенням арешту державним виконавцем на рахунки підприємства.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання поворотної фінансової допомоги №10/06 від 20.06.2012 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги №10/06 від 20.06.2012 року Позивачем видано Державному підприємству «Український науково - дослідний інститут зв'язку» грошові кошти в розмірі 250 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №1909 від 20.06.2012 року із зазначенням призначення платежу: «згідно договору №10/06 від 20.06.2012 року про надання поворотної фінансової допомоги».

Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Державним підприємством «Український науково - дослідний інститут зв'язку» Державному підприємству «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» грошових коштів за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/06 від 20.06.2012 року в розмірі 250 000 грн. 00 коп. у строк до 31.07.2013 року.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги №10/06 від 20.06.2012 року, не здійснив повернення грошових коштів в розмірі 250 000 грн. 00 коп., тобто не виконав свої зобов'язання належним чином.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з Державного підприємства «Український науково - дослідний інститут зв'язку» 250 000 грн. 00 коп. суми поворотної фінансової допомоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 01.08.2013 р. по 01.04.2015 р. у розмірі 12 493 грн. 15 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем повернення грошових коштів за Договором про надання поворотної фінансової допомоги №10/06 від 20.06.2012 року за загальний період прострочки з 01.08.2013 р. по 01.04.2015 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому Позивачем розмірі та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних у розмірі 12 493 грн. 15 коп., як плати за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання за загальний період з 01.08.2013 року по 01.04.2015 року.

Таким чином, до стягнення з Державного підприємства «Український науково - дослідний інститут зв'язку» на користь Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» підлягає заборгованість у розмірі 250 000 грн. 00 коп. та 3% річних у розмірі 12 493 грн. 15 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Український науково - дослідний інститут зв'язку» (03110, м.Київ, ВУЛИЦЯ СОЛОМ'ЯНСЬКА, будинок 13, Ідентифікаційний код юридичної особи 01181529) на користь Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» (65063, Одеська обл., місто Одеса, ФОНТАНСЬКА ДОРОГА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 01188477) заборгованість у розмірі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 12 493 (дванадцять тисяч чотириста дев'яносто три) грн. 15 (п'ятнадцять) коп. та судовий збір у розмірі 5 249 (п'ять тисяч двісті сорок дев'ять) грн. 86 (вісімдесят шість) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 02 червня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин