ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа № 922/183/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Курченко В.А.

сторони не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове Товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", м. Київ (вх. № 1991 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2015р. по справі №922/183/15

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове Товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків

про стягнення 93406,50 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015р. Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове Товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", м. Київ звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 83406,50 грн. заборгованості за договором Доручення.

27.01.2015р. позивач звернувся до господарського суду Харківської області з заявою № 0303-ЮС про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 93406,50 грн. Вказану заяву позивач мотивує виникненням у позивача зобов'язання щодо сплати додаткового гарантійного внеску до ФСГ у розмірі 5000,00 грн. за несвоєчасно не відзвітовані і не внесені ФОП ОСОБА_1 до ЦБД МТСБУ поліси «Зеленої карти» №10337658, № 10609025.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2015р. у даній справі, заяву позивача про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.03.2015 року у справі № 922/183/15 (суддя Лаврова Л.С.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61031, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове Товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" 83406 (вісімдесят три тисячі чотириста шість) гривень 50 коп., судові витрати у розмірі 1827,00 гривень. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Позивач з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позову не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2015р. у справі № 922/183/15 в частині відмови у задоволенні позову, прийняти нову постанову, якою задовольнити збільшені позовні вимоги, а саме: стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове Товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" 93406,50 грн. у порядку відповідальності за Договором доручення та судовий збір.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.04.2015р. вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.05.2015р., у наступному складі суддів: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

29.04.2015р. від апелянта надійшло клопотання (вх. №7026), в якому він просить розглянути справу №922/183/15 призначену на 12.05.2015р. до вирішення питання по суті без участі його представника

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2015р. розгляд справи відкладено на 02.06.2015р.

02.06.2015р., у зв'язку з відпусткою суддів Шевель О.В., розпорядженням Секретаря другої судової палати, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О.. суддя Шутенко І.А.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до п. 9-2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

02.06.2015р. в судове засідання представники сторін не з`явились, відповідач про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що явку сторін судом обов'язковою не визнано, а також достатність матеріалів справи для вирішення спору по суті, колегія суддів вирішила розглядати справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

18.11.2013 року між ТДВ «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (страховик) та ФОП ОСОБА_1 (страховий агент) укладено договір доручення №0515-DВК. Предметом даного договору є представництво страховим агентом інтересів страховика щодо консультування, пропонування потенційним страхувальникам страхових послуг, укладання Договорів страхування, одержання страхових платежів, виконання робіт з обслуговування Договорів страхування, в тому числі здійснення Страховим агентом посередницької діяльності з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Пунктом 2.1.4 цього договору встановлене право страхового агента на отримання від страховика матеріальних цінностей, необхідних для виконання договору.

Пунктом 2.2.5 передбачено, що страховий агент зобов'язаний забезпечити зберігання і правомірність використання бланків договорів страхування та страхових полісів та копій (других примірників) укладених Договорів страхування до передачі страховику, за встановленим страховиком порядком, визначеним у БД «УХО», що є ВНА страховика.

Пунктом 2.4.3. договору визначений обов'язок страховика в забезпеченні страхового агента необхідною кількістю БСЗ (бланків договорів (полісів) страхування) по Актам прийому-передачі матеріальних цінностей.

Відповідно до п. 2.2.9 страховий агент зобов'язаний щодекадно представляти страховику Звіти по результатам укладення Договорів (полісів) страхування за видами страхування по формі, затвердженій страховиком, а також банківські квитанції, виписки по рахунку, а в окремих випадках - у строки, узгоджені сторонами.

Пунктом 2.2.16 даного договору передбачено, що страховий агент, на вимогу страховика, зобов'язаний передати йому всі, одержані від страховика матеріальні цінності, у зв'язку з виконанням доручення. А також на вимогу страховика або в період інвентаризації, - пред'явити та/або передати страховику отримані відповідачем БСЗ, а також копії укладених Договорів (полісів) страхування. У разі невиконання відповідної вимоги Страховика протягом 7 (семи) календарних днів з моменту її надіслання або, якщо в період інвентаризації позивачу не було надано бланки документів суворої звітності - полісів страхування та письмове пояснення причини недостачі позивач вправі вжити заходи щодо визнання втраченими відповідних БСЗ та/чи копій ДС. (пункт 2.2.20).

Відповідно до п. 5.1, страховий агент несе відповідальність у повному обсязі за шкоду, заподіяну страховику, внаслідок невиконання або неналежного виконання своїх обов'язків.

Також пунктом 5.5. сторони узгодили, що у випадку недбалості при збереженні або використанні (включаючи помилки в заповненні) отриманих бланків договорів (полісів) страхування відповідач несе відповідальність у розмірі встановленому пунктами 5.5.1, 5.5.1.2

Відповідно до акту прийому-передачі бланків Договорів страхування (Полісів) (від ШК у РП), підписаного страховиком 25.11.2013р., страховик (позивач) передав страховому агенту (відповідачу) бланки «Зелена карта» (UA 022) (новий) 50 шт. - з № 10119320 по № 10119369, 20 шт. з № 9746778 по № 9746797, 28 шт. з № 9860023 по №9860050, 34 шт. з № 9860117 по № 9860150, 50 шт. з № 9866001 по № 9866050, 100 шт. з № 9863501 по 9863600, 15 шт. 9865586 по № 9865600, всього по акту 297 шт.

Відповідно до акту прийому-передачі бланків Договорів страхування (Полісів) (від ШК у РП) підписаного страховиком 05.02.2014р., страховик (позивач) передав страховому агенту (відповідачу) бланки «Зелена карта» (UA 022) (новий) 300 шт. - з № 10240501 по № 10240800.

Відповідно до акту прийому-передачі бланків Договорів страхування (Полісів) (від ШК у РП), підписаного страховиком 12.03.2014р., страховик (позивач) передав страховому агенту (відповідачу) бланки «Зелена карта» (UA 022) (новий) 250 шт. - з № 10342251 по № 10342500, 100 шт. з № 10350001 по № 10350100., всього по акту 350 шт.

Відповідно до акту прийому-передачі бланків Договорів страхування (Полісів) (від ШК у РП) підписаного страховиком 03.04.2014р., страховик (позивач) передав страховому агенту (відповідачу) бланки строгой отчетності ОСЦПВ серії (АІ) 100 шт. з № 0363001 по № 0263100, спецзнак 100 шт. з № 0263001 по № 0263100, бланки «Зелена карта» (UA 022) (новий) 40 шт. - з № 10318241 по № 10318280, 300 шт. з № 10345701 по № 10346000, всього по акту 540 шт.

Відповідно до акту прийому-передачі бланків Договорів страхування (Полісів) (від ШК у РП), підписаного страховиком 17.04.2014р., страховик (позивач) передав страховому агенту (відповідачу) бланки «Зелена карта» (UA 022) (новий) 200 шт. - з № 10330751 по № 10330950.

Відповідно до акту прийому-передачі бланків Договорів страхування (Полісів) (від ШК у РП), підписаного страховиком 08.05.2014р., страховик (позивач) передав страховому агенту (відповідачу) бланки «Зелена карта» (UA 022) (новий) 300 шт. - з № 10353001 по № 10353300.

Відповідно до акту прийому-передачі бланків Договорів страхування (Полісів) (від ШК у РП), підписаного 11.06.2014р., страховик (позивач) передав страховому агенту (відповідачу) бланки «Зелена карта» (UA 022) 100 шт. - з № 10346901 по № 10347000, 250 шт. з № 10333751 по № 10334000, всього по акту 350 шт.

Відповідно до акту прийому-передачі бланків Договорів страхування (Полісів) (від ШК у РП), підписаного страховиком 11.07.2014р., страховик (позивач) передав страховому агенту (відповідачу) бланки «Зелена карта» (UA 022) (новий) 250 шт. - з № 10609001 по № 10609250.

Звертаючись з даним позовом, позивач зазначив, що відповідачем порушені умови договору доручення, оскільки за результатами аналізу наданих страховим агентом консолідованих Звітів по результатам роботи з реалізації договорів (полісів) страхування по видам страхування в РП-50-21-03 за період 01.12.2013р. по 30.09.2014р. та їх співставленням із банківською випискою за цей же період, страховиком встановлено розбіжність між сумою реалізації полісів страхування та сумою фактичних надходжень на рахунок страховика.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума вартості втрачених відповідачем бланків страхових полісів становить 83406,50 грн.

Відповідачу була направлена вимога №3810-ЮРС від 13.10.2014 про необхідність повернення отриманих від позивача бланків суворої звітності протягом 7-ми днів з моменту отримання Вимоги. В зазначеній вимозі позивач також попереджає відповідача, що у разі неповернення вказаних бланків суворої звітності у вищезазначений строк, вони вважатимуться втраченими, а на відповідача в свою чергу буду покладена відповідальність передбачена п. 5.5. Договору доручення. Дана вимога відповідачем не отримана та повернута позивачу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення ( а.с.29-32).

Інформація про визнання недійсними втрачених ФОП ОСОБА_1 страхових полісів була опублікована в засобах масової інформації - газеті "Україна Бізнес Ревю" №47-48 від 24.11.2014 року (а.с.33-35).

Задовольняючи частково позовні вимоги, місцевий господарський суд вказав, що позовні вимоги в частині стягнення вартості страхових полісів з відповідача на суму 83406,50 грн. є обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача додаткового заявлених 10000,00 грн. збитків, місцевий господарський суд зазначив, що в матеріалах справи відсутній документ, який би встановлював дійсний перелік порушень та розмір санкцій МТСБУ до Страховика.

Проте, апеляційний господарський суд частково не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача 83406,50 грн., як відповідальності за договором Доручення.

Статтями 626, 627 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Статтею 1006 ЦК України, повірений зобов'язаний повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення.

Частиною 1 статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦКУ).

Відповідно до пунктів 5.5, 5.5.1, 5.5.1.2 Договору доручення, у випадку недбалості при збереженні або використанні (включаючи помилки у заповненні) отриманих БСЗ (бланків договорів (полісів) страхування), страховий агент несе відповідальність за нестачу БСЗ (бланків суворої звітності - бланків договорів (полісів) страхування), отриманих від страховика, в т.ч. - у зв'язку із втратою або з не встановленням причин, - штраф у розмірі річного максимального тарифу страхування (що встановлений за відповідним Договором страхування), але не менше: 50 грн. - за кожен втрачений БСЗ ЗК ЕU (бланк страхового Сертифікату «Зелена карта» формату «Вся система») або 10 грн. - за кожний втрачений БСЗ ЗК БМР (бланк страхового Сертифікату «Зелена карта» формату «Білорусь, Молдова та Росія»).

Відповідно до Акту інвентаризації БСЗ в РП 50-21-03 станом на 04.12.2014р., наданого позивачем до матеріалів справи, в ході інвентаризації встановлена нестача бланків суворої звітності «Зелена карта» (номери бланків перелічені в акту інвентаризації). В зазначеному акті ФОП ОСОБА_1 надано пояснення, що відсутні у неї бланки полісів було роздано агентам. На даний період нею проводяться розшукові дії агентів, з якими вона співпрацювала.

Виходячи з наведеного, факт нестачі (відсутності) у ФОП ОСОБА_1 страхових полісів, перелік яких вказано в зазначеному Акті, не заперечується відповідачем та підтверджується останньою в даному Акті.

Втім, колегія суддів зауважує, що даний Акт міститься в матеріалах справи, однак не був предметом дослідження судом першої інстанції, оскільки отриманий судом після прийняття судового рішення. Проте, враховуючи, що Акт інвентаризації фактично підтверджує обставини справи, які встановлювались судом першої інстанції при розгляді даної справи, колегія суддів приймає його як належний доказ, у розумінні ст. 36 ГПК України, підтверджуючий факт відсутності (нестачі) у ФОП ОСОБА_1 зазначених у переліку цього акту бланків страхових полісів.

До того ж, на думку колегії суддів, неприйняття таких доказів судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи призвело б до неповного з`ясування всіх обставин справи та дослідження доказів по справі, в межах повноважень наданих суду апеляційної інстанції статтею 101 ГПК України.

Отже, враховуючи, що факт нестачі (втрати) у ФОП ОСОБА_1 бланків договорів страхування («Зелена карта»), підтверджений нею в примітці (графі - пояснення причин нестачі) в Акті інвентаризації БСЗ в РП 50-21-03 станом на 04.12.2014р., в якому зазначено перелік втрачених бланків, а позивачем сповіщено про це у засобах масової інформації з метою вжиття заходів щодо пошуку та виявлення цих бланків та запобігання вчинення сторонніми особами шахрайських дій, а також врегулювання сторонами у договорі міри відповідальності за нестачу страхових полісів (бланків) у страхового агента, та враховуючи наведені норми чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 83406,50 грн. вартості бланків страхових полісів є цілком обґрунтованими, правомірними та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 10000,00 грн., як додаткової відповідальності за договором, колегія суддів зазначає наступне.

Позивач, заявляючи збільшені позовні вимоги про стягнення з відповідача додатково 10000,00 грн., посилається на вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро (МТСБУ) №5-41/245 та № 5-41/247 від 12.01.2015р. до ТДВ «СТДВ «Глобус» про сплату додаткового членського внеску за несвоєчасні внесення до Системи «ЦБД МТСБУ» інформації щодо отримання страхової вимоги або повідомлення про ДТП. Згідно витягу з реєстру, наданого позивачем до заяви про збільшення позовних вимог, вбачається що, повідомлення про ДТП протягом жовтня 2014р. несвоєчасно внесені до системи «ЦБД МТСБУ» за номерами бланків «Зелена карта»: №10337658, № 10609075. Порядковий номер порушень з початку року за бланком № 10337658 - « 3», за бланком № 10606075 - « 4».

З матеріалів справи вбачається, що бланки страхових полісів «Зелена карта» за вказаними номерами передано відповідачу на підставі Актів прийому передачі бланків договорів страхування (полісів) підписаного страховиком 23.07.2014р. (а.с. 27 т.) та 11.07.2014р. (а.с. 26 т.1).

Відповідно до п. 5.12. договору, сторонами врегульовано, що страховик вправі стягнути із Страхового агента штрафні санкції, які передбачені ВНА (внутрішніми нормативними актами) МТСБУ або рішеннями його повноважених органів, у випадку їх застосування до страховика. Перелік порушень та розміри санкцій МТСБУ, які страховий агент зобов'язаний відшкодувати страховику, у випадку їх застосування до страховика з боку МТСБУ, визначається у Додатковій угоді.

В ході розгляду справи апеляційним господарським судом, на вимогу суду, позивачем надано до матеріалів справи належним чином завірену (читаєму) копію договору від 18.11.2013р. №0515-DBK. До вказаного договору позивачем також надано копію Додаткової угоди до Договору про особливості відповідальності за окремі порушення при здійсненні діяльності із використанням бланків полісів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та/або страхових сертифікатів «Зелена карта», укладеної сторонами 18.11.2013р.

Так, в силу частини 1 статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення з відповідача 10000,00 грн., суд першої інстанції послався на відсутність у матеріалах справи документу, який би встановлював дійсний перелік порушень та розмір санкцій МТСБУ до страховика.

Наданою позивачем суду апеляційної інстанції додатковою угодою передбачено наявність санкцій МТСБУ до страховика та їх розмір, у випадку порушення умов договору страхування.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне прийняти такі докази до уваги та дослідити їх при розгляді даної справи, тому що неприйняття таких доказів судом апеляційної інстанції призвело б до неповного з`ясування всіх обставин справи та дослідження доказів по справі, в межах повноважень наданих суду апеляційної інстанції статтею 101 ГПК України, а також до порушених прав позивача, за захистом яких він і звернувся до суду.

До того ж, необхідно зазначити, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, господарський суд створює сторонам та особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства (ст. 4-3 ГПК України).

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів (п. 2.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Проте, всупереч вимогам ст. 65 ГПК України, місцевим господарським судом вказані дії здійснені не були, справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Отже, розглядаючи вказану додаткову угоду, як підставу нарахування МТСБУ санкцій до страховика, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до п. 1.1 цієї Додаткової угоди, у випадку отримання МТСБУ страхової вимоги або повідомлення про ДТП за Договором міжнародного страхування «Зелена карта» з початком дії після 31.12.2012 р., інформація про який, на дату отримання МТСБУ зазначеної вимоги чи повідомлення про ДТП, не внесена емітентом (страховиком) до Системи «ЦБД МТСБУ» та, при цьому порушені строки подання такої звітності, або внесена недостовірна інформація, яка призвела до заниження розміру страхової премії, - до страховика застосовуються наступні санкції за кожний випадок (Протокол Загальних зборів повних членів МТСБУ від 25.01.2013р. №114/2013): за випадок під порядковими номерами « 3» або « 4» застосовуються: збільшення гарантійного внеску до ФСГ у розмірі 2500,00 грн., сплата додаткового членського внеску у розмірі 2500,00 грн.

Тому, позивач зазначає, що на підставі наведених порушень з боку відповідача, у товариства виникло зобов'язання щодо сплати додаткового гарантійного внеску до ФСГ у розмірі 5000,00 грн. та додаткового членського внеску у розмірі 5000,00 грн.

Вказані суми були перераховані МТСБУ на підставі платіжних доручень 403 від 19.01.2015р. та №404 від 19.01.2015р. з відповідним призначенням платежу. (а.с.58, 59 т.1).

Отже, у відповідності до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 ГК України передбачено, що Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Отже, підставою для стягнення збитків є наявність в діях заподіювача шкоди складу цивільно-правової відповідальності: протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди, прямого причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та шкодою, наявність вини.

Відповідно до статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати (штрафна санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

В даному разі, обставини справи свідчать про наявність протиправної поведінки відповідача у вигляді невнесення інформації про ДТП або пред'явлення страхової вимоги до ЦБД МТСБУ, що спричинило для позивача додаткові зобов'язання у вигляді санкцій перед МТСБУ.

Як зазначалось раніше, договором передбачено обов'язок відповідача щодо своєчасного внесення до ЦБД МТСБУ необхідної інформації, як то: повідомлення про ДТП або пред'явлення страхової вимоги.

Отже, наведеними вище обставинами, в їх сукупності, підтверджується вина відповідача за спричинену позивачу матеріальну шкоду у вигляді збитків. Причинний зв'язок, в даному випадку, полягає в виникненні у позивача додаткових зобов'язань перед МТСБУ за порушення саме відповідачем вимог Договору доручення із страховим агентом - фізичною особою від 18.11.2013р. та Додаткової угоди до нього.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні підтверджуватися певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, відповідно й розмір збитків визначений МТСБУ у вимозі до позивача і обраховується відповідно до приписів Додаткової угоди від 18.11.2013р., укладеної між позивачем та відповідачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач довів належними засобами доказування наявності всіх умов, необхідних для застосування цивільно-правової (господарсько-правової) відповідальності та за змістом положень статті 22 ЦК України, статей 224, 225 ГК України, на підставі встановлених обставин справи, набув право на відшкодування спричинених йому збитків.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 10000,00 грн. збитків спричинених страховику за неналежне виконання страховим агентом договору доручення від 18.11.2013р. законними та обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2015р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та прийняття в цій частині нового рішення - про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 10000,00 грн.

Враховуючи задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне покласти судові витрати за подання апеляційної скарги на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись 99, 101, 102, п. 2, ст. 103, п.1 ч.1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.03.2015р. у справі №922/183/15 скасувати в частині відмови в позові.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61031, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» 10000 (десять тисяч) гривень 00 коп.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61031, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» 913,50 (дев`ятьсот тринадцять) гривень 50 коп. судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Зобов`язати господарський суд Харківської області видати відповідні накази.

Повний текст постанови складено 08.06.2015 року.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.А. Шутенко