ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

04 червня 2015 р. Справа № 902/522/15

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

ОСОБА_1Нестеров

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2-згідно довіреності;

відповідача: ОСОБА_3- згідно довіреності;

відповідача: ОСОБА_4- згідно довіреності.

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" (вул.Щусєва, 36, м. Київ, 04060; вул.Борисоглібська, 6Б, м. Київ, 04070)

до:Державного підприємства "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України (площа Шкільна, буд.7, м. Калинівка, Калинівський район, Вінницька область, 22400) за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національної академії аграрних наук України (01010, м.Київ, Печерський р-н, вул.Суворова, 9)

про стягнення 255 219, 50 грн.- попередньої оплати згідно форвардного контракту № ФК 07/09-10-01 від 07.09.2010 р.

ВСТАНОВИВ :

Третя особа вимог ухвали суду від 07.05.2015 р. про явку в судове засідання представника не виконала. Копія ухвали від 07.05.2015 р. вручена третій особі 19.05.2015 р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (вх.№ 4132 від 22.05.2015 р.). Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із копією ухвали третій особі та, як належне повідомлення останньої про час і місце судового розгляду справи за його участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення третьої особи про час і місце судового розгляду справи за його участю.

03.06.2015 р. від третьої особи до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи в судовому засіданні яке викладене в письмових поясненнях.

З огляду на подані в справу докази, суд приходить до висновку про те, що неявка представника третьої особи в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору, тому клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи підлягає задоволенню. Спір відповідно до положень ст.75 ГПК України підлягає вирішенню за наявними в справі матеріалами.

Представник відповідача в письмових поясненнях б/н від 03.06.2015 р. та в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з наступних підстав.

Зазначає про те, що Додатковою угодою №2 до форвардного контракту № ФК 07/09-10-01, було змінено базовий актив, його кількість та ціна, були укладені з порушенням умов договору та вимог цивільного законодавства, а саме статей 629, 630, 632 Цивільного кодексу України про те, що згідно з накладними, доданими Позивачем до матеріалів справи, були здійснені поставки пшениці 3 класу, яка не є базовим активом відповідно до Форвардного контракту, при цьому по тій же ціні, що й фуражна пшениця 5 класу - 1150,00 грн. як зазначено у Додатковій угоді № 2 від 04.07.2011, тобто по заниженим цінам, які не відповідають законодавчо визначеним нормам. Вказує про те, що відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України «Питання діяльності Аграрного фонду на організованому аграрному ринку у 2011/2012 маркетинговому періоді» від 10.02.2011 № 17 (у редакції наказу Мінагрополітики України від 25.08.2011 № 424) мінімальна інтервенційна ціна (з урахуванням податку на додану вартість) на пшеницю 3 класу становила 1683,00 грн/т, на пшеницю 5 класу - 1568,00 грн/т, таким чином, ціни на продукцію (базовий актив) були визначені без урахування принципу розумності, справедливості та взаємовигоди для сторін Форвардного контракту. Зазначає про те, що дані обставини додатково створюють соціальну напругу у колективі Господарства, оскільки працівники враховуючи такі неспіврозмірні умови Форвардного контракту, змушені отримувати меншу заробітну плату, для поповнення обігових коштів Господарства з метою погашення заборгованості по даному форвардному контракту. зазначає про те ,що наслідком укладення такого форвардного контракту стало звільнення бувшого Директора Відповідача - ОСОБА_5, який підписав даний контракт від імені Відповідача. Вказує про те, що Фактично з урахуванням цін визначених у вищевказаному наказі Міністерства аграрної політики та продовольства України «Питання діяльності Аграрного фонду на організованому аграрному ринку у 2011/2012 маркетинговому періоді» від 10.02.2011 № 17 (у редакції наказу Мінагрополітики України від 25.08.2011 № 424) Відповідач повністю виконав свої зобов'язання перед позивачем. Зазначає про те, що на адресу Відповідача (Продавець), з урахуванням аналізу журналу реєстрації вхідної кореспонденції Відповідача, вимога №264 від 14.10.2013 року на суму 255219,5 грн., не надходила. Про її наявність стало відомо при отриманні матеріалів з позовною заявою по даній справі, що фіскальний чек та повідомлення про вручення поштового відправлення не є доказом Направлення саме вимоги №264 від 14.10.2013 року на суму 255219,5 грн. Також зазначає, що згідно п. 3.2. ОСОБА_6 кінцевий строк поставки товару за цим контрактом встановлюється сторонами до 31.07.2011 року, що таким чином, прострочення виконання зобов'язання за Договором, а отже і строк позовної давності, починає відлік з 01.08.2011 р. Отже, загальний строк позовної давності у 3 роки щодо вимоги про оплату за Договором сплив 01.08.2014 р. Вказує про те, що як видно вихідної реєстрації позовної заяви, вона (позовна заява) була відправлена 06.04.2015 р. Зазначає про те, що позивач, звернувшись із позовною заявою 06.04.2015 р. пропустив трьохрічний строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Третя особа в письмових поясненнях № 14юр-116 від 25.05.2015 р. проти задоволення позову заперечив з наступних підстав.

Зазначає про те, що 7 вересня 2010 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Форвардний контракт № ФК 07/09-10-01, за умовами якого Продавець зобов'язується передати Покупцю у власність базовий актив, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити його у кількості, строки та за ціною передбачених цим контрактом. Вказує , що у преамбулі цього контракту Сторони зазначили, що уклали форвардний контракт керуючись, в тому числі і Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1999 року № 632 «Про затвердження Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів». Посилається на те, що згідно пункту 1 зазначеної Постанови, дериватив - це стандартний документ, що засвідчує право та/або зобов'язання придбати або продати базовий актив на визначених ним умовах в майбутньому. Вказує про те, що пункт 9 Постанови встановлює, що форвардний контракт - це двостороння угода за стандартною (типовою) формою, яка засвідчує зобов'язання особи придбати (продати) базовий актив у визначений час та назначених умовах у майбутньому, з фіксацією цін такого продажу під час укладення форвардного контракту. Зазначає про те, що водночас і в пункті 4.4 Форвардного контракту зазначено, що встановлена ціна Товару є кінцевою і зміні не підлягає. Вказує про те, що Додатковою угодою № 2 від 04.07.2011 до Форвардного контракту № ФК 05/01-11-02 було підвищено ціну на Товар з 750,00 грн. до 1150,00 грн. за тонну, у зв'язку з чим, збільшено загальну вартість контракту на 1 208 250,00 грн. Зазначає про те, що Сторони, укладаючи Форвардний контракт, домовились про розповсюдження Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1999 року № 632 «Про затвердження Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів» на правовідносини, що виникли за договором, тому, виходячи зі змісту статті 630 ЦК України, типові умови є обов'язковими для сторін, оскільки це встановлено в самому договорі. Вказує про те, що оскільки сторони, при укладені форвардного контракту керувались Постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1999 року № 632 «Про затвердження Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів», вони тим самим погодились на те, що обмеження, встановленні в Постанові поширюються на умови та зміст укладеного контракту. Крім того, посилається на те, що оскільки ані законодавством, ані умовами укладеного договору не тільки не було передбачено права сторони на зміну ціни, але і встановлено заборону перегляду ціни товару (пункт 4.2 Форвардного контракту, пункт 9 «Положення про вимоги до стандартної (типової) форми деривативів»), така зміна умов Договору є порушенням умов зобов'язання. Вказує про те, що Сільськогосподарська продукція, яка підлягала поставці за умовами Форвардного контракту була визначена індивідуальними ознаками, а саме: роком виробництва, ціною поставки, відповідністю ДСТУ. Зазначає про те, що базовий актив будь-якого форвардного контракту завжди індивідуалізований вищевказаними ознаками і є незамінним, оскільки такий спосіб індивідуалізації обумовлений законодавчою суттю форвардного контракту, його терміновістю, спеціальними цілями і намірами сторін при його укладанні, отже, в рамках форвардного контракту (як базовий актив) сільськогосподарські культури наділені лише їм притаманними індивідуальними ознаками, що,, робить базовий актив форвардного контракту незамінним. Вказує про те, що у пункті 2 Форвардного контракту № ФК 07/09-10-01 від 07.09.2010 базовим активом виступила фуражна пшениця 5-6 класу власного урожаю 2011 року, що відповідає ДСТУ-П-3768:2009, у Додатковій угоді № 2 від 04.07.2011 було змінено базовий актив на пшеницю власного урожаю 2011 року (без зазначення класу), що відповідає іншому ДСТУ- П-3768:2010, по технічним умовам якого можна визначити, що це 3 клас. Посилається на те, що Додаткова угода № 2 до форвардного контракту, якою було змінено базовий актив, його кількість та ціна, були укладені з порушенням умов договору та вимог цивільного законодавства, а саме статей 629, 630, 632 Цивільного кодексу України. Зазначає про те, що згідно з накладними, доданими Позивачем до матеріалів справи, були здійснені поставки пшениці 3 класу, яка не є базовим активом відповідно до Форвардного контракту, при цьому по тій же ціні, що й фуражна пшениця 5 класу - 1150,00 грн. як зазначено у Додатковій угоді № 2 від 04.07.2011, тобто по заниженим цінам, які не відповідають законодавчо визначеним нормам, так як, відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України «Питання діяльності Аграрного фонду на організованому аграрному ринку у 2011/2012 маркетинговому періоді» від 10.02.2011 № 17 (у редакції наказу Мінагрополітики України від 25.08.2011 № 424) мінімальна інтервенційна ціна (з урахуванням податку на додану вартість) на пшеницю 3 класу становила 1683,00 грн/т, на пшеницю 5 класу - 1568,00 грн/т.. Вказує про те, що важливою обставиною даної справи також є те, що додаткові угоди до форвардного контракту були підписані представником Позивача без належних на підписання такої угоди повноважень, позивач - юридична особа у формі товариства з обмеженою відповідальністю, створена відповідно до Закону України "Про господарські товариства". Відповідно до статті 143 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону Закону України "Про господарські товариства", установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Вказує про те, що як вбачається з довідки Єдиного державного реєстру, розпорядником якого є Державна реєстраційна служба України, керівник (з 12 листопада 2010 року) ТОВ «ТД «Украгропром» - ОСОБА_7 має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори на суму, що не перевищує 500 000 (п'ятсот тисяч) гривень 00 копійок, фактично, загальна вартість укладеного Форвардного контракту становить 1 500 000,00 грн., Додатковою угодою № 2 вартість збільшено до 2 708 250,00 грн. Таким чином, підписання додаткової угоди до контракту ОСОБА_7 є порушенням передбачених установчими документами обмежень повноважень керівника.

Представники сторін в судовому засіданні пояснили, що додаткові, інші докази чи клопотання у них відсутні.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, повно, всебічно, об'єктивно і в сукупності дослідивши надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд, на підставі ст. 11, 16, 20, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 655, 692, 712 ЦК України, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в сумі 255 219, 50 грн.- попередньої оплати.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

07.09.2010 р. між позивачем (в договорі - "Покупець") та відповідачем (в договорі - "Продавець") було укладено форвардний контракт № ФК 07/09-10-01 (надалі ОСОБА_6).

27.12.2010 р. сторонами було укладено додаткову угоду №1 до форвардного контракту № ФК 07/09-10-01.

04.07.2011 р. сторонами було укладено додаткову угоду №2 до форвардного контракту № ФК 07/09-10-01.

Відповідно до п. 1.1. ОСОБА_6 в порядку та на умовах визначених цим ОСОБА_6 Продавець зобов'язується передати Покупцю у власність базовий актив, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити його у кількості, строки та за ціною передбачених цим ОСОБА_6.

Відповідно до п.2.1, 2.2. ОСОБА_6 (з урахуванням додаткової угоди №2) Базовим активом (далі за текстом «Товар») за цим ОСОБА_6 виступає пшениця власного урожаю 2011 року, або набута Продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ ДСТУ-П-3768:2010 «Пшениця. Технічні умови»:

- вологість - 13,5 % макс. смітна домішка - 3 % макс.

- зернова домішка - 10 % макс.

- натурна вага - 720 г/л

- без насіння карантинних рослин і сторонніх запахів.

Кількість базового активу (Товару): 2 355 тон в заліковій вазі Елеватора.

Відповідно до п.3.1, 3.2, 3.3 ОСОБА_6 поставка товару за цим ОСОБА_6 здійснюється на умовах Інкотермс 2000 ЕХW (франко -елеватор) сертифікований Калинівський ХПП, який розташований за адресою: Вінницька обл.,м.Калинівка (далі - Елеватор). Кінцевий строк поставки Товару за цим ОСОБА_6 встановлюється Сторонами 31 липня 2011 року. Поставка вважається здійсненою в момент підписання Акта приймання-передавання Товару на базисі поставки відповідно до умов п.3.1 цього ОСОБА_6.

Відповідно до п.4.1, 4.4 ОСОБА_6 (з урахуванням додаткової угоди № 2) Ціна однієї тони товару в заліковій вазі на базисі поставки EXW (франко-елеватор), відповідно до умов п.3.1. цього ОСОБА_6, встановлюється Сторонами у сумі 958,34 грн., ПДВ - 191,66 грн., загальна вартість 1 150 грн. Вартість цього ОСОБА_6 складає 2 256 875 грн.,ПДВ - 451 375,00 грн., загальна вартість 2 708 250 грн. є кінцевою і зміні не підлягає.

Відповідно до п.5.1, 5.2, 5.3, 5.4 ОСОБА_6 Оплата вартості Товару проводиться Покупцем на умовах 100% попередньої оплати траншами за наступним графіком, узгодженим Сторонами:

- перший транш в розмірі 60% вартості Товару у строк до 30 листопада 2010 року;

- другий транш в розмірі 20% вартості Товару у строк до 31 березня 2011 року;

- третій транш в розмірі 20% вартості Товару у строк до 15 червня 2011 року. Оплата проводиться у гривнах в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця, відкритий у відділенні банку «ОСОБА_8 Аваль». Зобов'язання Покупця щодо оплати Товару вважаються виконаними з моменту списання останнього траншу з розрахункового рахунку Покупця. Продавець у день надходження кожного траншу на свій поточний рахунок видає Покупцю податкову накладну на відповідну суму.

Відповідно до п.8.4.1 ОСОБА_6 Продавець за цим ОСОБА_6 зобов'язаний Поставити Товар у кількості, строки та якості, передбачені умовами цього ОСОБА_6.

Відповідно до п.12.1, 12.3 ОСОБА_6 цей ОСОБА_6 набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором. Цей ОСОБА_6 припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги; за згодою сторін і на інших умовах, визначених цим ОСОБА_6. При цьому будь-яка Сторона цього ОСОБА_6 має право відмовитися від його виконання виключно за наявності згоди іншої Сторони цього ОСОБА_6 або у випадках, визначених цивільним законодавством.

Згідно платіжних доручень № 897, 952, 956, 1013, 1022, 1039, 1054, 1769, 1824, 1946, 1995, 2150, 2178, 2272, 2342, 2393, 430202, 430323, 430394, 430441, 430504, 449877, 586338 позивач в період з 20.10.2010 р. по 17.11.2011 р. (а.с. 20-42)перерахував відповідачу всю суму ОСОБА_6 (з урахуванням додаткової угоди № 2) - 2 708 250 грн..

Відповідач в період з 31.10.2011 р. по 08.06.2012 р. частково поставив позивачу визначений договором товар на загальну суму 2 453 030, 50 грн., що стверджується накладними № 744, 768, 786, 20, 50, 53, 54, 51, 73, 112, 113, 117, 118, 119 (а.с. 43-56).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 255 219, 50 грн..

Наявність боргу в сумі 255 219, 50 грн. і стала причиною виникнення спору.

Позивач виставив відповідачу вимогу № 264 від 14.10.2013 р., яку відповідач отримав 05.11.2013 р., що стверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.66).

Зміст ОСОБА_6, взятих в ньому зобов'язань свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з поставки, купівлі-продажу товару, які регулюються ст. 712, ст.655 ЦК України.

Згідно ст. 655, ст.712 ЦК України за договором купівлі -продажу, положення якого застосовуються до договорів поставки згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України одна сторона (продавець) зобов'язується передати у власність другій стороні (покупцеві) товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 525, ст.526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із приписів ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Статті 628, 629 ЦК України передбачають, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610, ст.612 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.І ст.202 ГК України, ст.599 ЦК України зобов'язання, зокрема, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Заперечення відповідача, третьої особи судом до уваги не береться, оскільки спростовуються зобов'язаннями взятими в п.14.3 ОСОБА_6, в якому передбачено, що всі доповнення і зміни до цього ОСОБА_6 вважаються дійсними, якщо вони оформлені письмово, підписані уповноваженими представниками Сторін та скріплені печатками Сторін та приписам ст.204 ЦК України згідно якої Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Сторонами не надано доказів визнання додаткових угод 1,2 недійсними, в накладних про відпуск товару відповідачем самим зазначено ціни товарів.

Позивач перерахував кошти по договору тому це розцінюється як схвалення позивачем ОСОБА_6 та додаткових угод до нього.

Тому заперечення відповідача, третьої особи до уваги не беруться.

Згідно додаткової угоди № 2 від 04.07.2011 р. мало місце збільшення ціни, тому це не порушило прав відповідача.

Окрім того, строк повернення попередньої оплати у випадку непоставки на суму попередньої оплати товару в ОСОБА_6 сторонами не встановлений.

З огляду на це, в даному випадку, згідно ч.2 ст.530 ЦК України має застосовуватися вимога.

У відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України позивач 30.10.2013 р .направив відповідачеві лист № 264 від 14.10.2013 р., який відповідачем отримано зокрема, 05.11.2013 р. ОСОБА_5 (без зазначення ініціалів) із заявленням вимоги про повернення залишку попередньої оплати в сумі 255 219,50 грн. Це стверджується копією вказаного листа (а.с.64), фіскального чеку органу поштового зв'язку (а.с.65), копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.66).

Згідно пояснень представника відповідача наданими в судовому засіданні особа яка розписалась за отримання вказаного листа - ОСОБА_5, 05.11.2013 р. працював на посаді керівника відповідача.

Відтак, згідно вимог ч.2 ст.530 ЦК України відповідач зобов'язаний був повернути позивачеві попередню оплату в сумі 255 219,50 грн. не пізніше 12.11.2013 р. але не виконав цього обов'язку.

В зв'язку з цим та з огляду на вимоги ч.5 ст.261, ст.253 ЦК України початок перебігу позовної давності почався з 13.11.2013 р., а тому строк позовної давності передбачений ст.247 ЦК України позивачем не пропущений.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 255 219, 50 грн.- попередньої оплати згідно форвардного контракту № ФК 07/09-10-01 від 07.09.2010 р..

Судові витрати на судовий збір в сумі 1827, 00 грн., на підставі ст. 49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 49, ст.ст.82 - 84, 115, 116, 117 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 255 219, 50 грн.- попередньої оплати. Судові витрати на судовий збір в сумі 5 104,40 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Артеміда" Інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України, (площа Шкільна, буд.7, м. Калинівка, Калинівський район, Вінницька область, 22400) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром", (вул.Щусєва, 36, м. Київ, 04060; вул.Борисоглібська, 6Б, м. Київ, 04070) 255 219, 50 грн.- попередньої оплати, 5 104,40 грн. - судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити третій особі рекомендованим листом або вручити її уповноваженому представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 04.06.2015 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 09 червня 2015 р.. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - третій особі (01010, м.Київ, Печерський р-н, вул.Суворова, 9)5