ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Справа № 911/975/15

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод енергетичного обладнання «ДАН»

про стягнення 10 001,90 грн

За участю представників:

від позивача Павлюк І.І. (дов. №1-257 від 25.12.2014);

від відповідача Шудренко О.П. (дов. б/н від 20.05.2015);

Катаев О.В. (дов. б/н від 21.11.2014).

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод енергетичного обладнання «ДАН» (далі - відповідач) про стягнення 10 001,90 грн заборгованості, з яких: 7 623,71 грн основного боргу, 1 890,69 грн інфляційних втрат та 487,50 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати отриманого згідно договору № 140671-ПГ/12 від 28.12.2011 газу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.03.2015 порушено провадження у справі № 911/975/15, розгляд справи призначено на 23.04.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.04.2015 продовжено строк вирішення спору у справі №911/975/15 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 21.05.2015.

21.05.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання від 21.05.2015 (вх. №11822/15 від 21.05.2015) про долучення до матеріалів справи документів, а саме копії платіжних доручення №107 від 05.02.2013 та №110 від 06.02.2013, копії банківської виписки по рахунку станом на 05.02.2013 та 06.02.2013.

В судовому засіданні 21.05.2015 оголошено перерву до 28.05.2015.

27.05.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшли пояснення №1594 від 27.05.2015 (вх. №12465/15 від 27.05.2015), які прийняті судом.

В судовому засіданні 28.05.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2011 між Дочірнім підприємством «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод енергетичного обладнання «ДАН» (споживач) укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб промислових споживачів №140671-ПГ/12, згідно якого постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Згідно п.п. 2.6, 2.9 договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаними сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Відповідно до п. 4.6 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами шляхом 100% оплати до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки із розрахунку договірного обсягу постачання протягом періоду оплати відповідно до додатка 2 до договору. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 10.1 договору визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.01.2012. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Судом встановлено, що на виконання п. 1.1 договору позивач за грудень 2012 року поставив відповідачу природного газу на загальну суму 21 612,16 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №140671 від 31.12.2012, підписаним і скріпленим печатками обох сторін договору.

Як зазначає позивач, відповідач лише частково, у розмірі 13 988,45 грн, провів оплату щодо поставленого за грудень 2012 року природний газ, залишивши при цьому заборгованість у розмірі 7 623,71 грн.

31.12.2012 між ДП «Києво-Святошинське УЕГГ» та ТОВ «ЗЕО «ДАН» було підписано та скріплено печатками обох сторін договору акт звірки взаєморозрахунків по оплаті за природний газ та його транспортування, згідно якого заборгованість ТОВ «ЗЕО «ДАН» станом на 31.12.2012 становила 7 623,71 грн.

12.03.2015 між Дочірнім підприємством «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ПАТ «Київоблгаз» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (новий кредитор) укладено договір №191/03-13 про відступлення права вимоги, згідно якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника первісного кредитора, Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод енергетичного обладнання «ДАН», за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб промислових споживачів від 28.12.2011 №140671-ПГ/12, в сумі 7 623,71 грн основного боргу за отриманий природний газ.

Пунктом 1.2 зазначеного договору відступлення крім передачі права вимоги оплати спожитого природного газу за основним договором, до нового кредитора переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за основним договором.

28.03.2013 позивач вручив під підпис представнику відповідача повідомлення про відступлення права вимоги №220 із зазначенням назви та реквізитів нового кредитора.

06.02.2014 на адресу відповідача була направлена претензія №106, згідно якої позивач просив погасити заборгованість у розмірі 7 623,71 грн, яка залишилась без відповіді.

В заперечення позовних вимог відповідач через канцелярію господарського суду Київської області 21.05.2015 подав клопотання від 21.05.2015 (вх. №11822/15 від 21.05.2015), згідно якого просив долучити до матеріалів справи наступні документи: платіжні доручення №107 від 05.02.2013 та №110 від 06.02.2013, виписки по рахунку станом на 05.02.2013 та 06.02.2013, які підтверджують відсутність заборгованості відповідача.

Судом встановлено, що відповідач 05.02.2013 здійснив оплату заборгованості у розмірі 7 623,71 на рахунок ДП «Києво-Святошинське УЕГГ», що підтверджується платіжним дорученням №107 від 05.02.2013 з призначенням платежу «оплата за природний газ за грудень зг.рах№140671-ПГ/12*6398 від 31.12.2012 зг.Дог.№140671-ПГ/12 від 28.12.11».

06.02.2013 суму у розмірі 7 623,71 грн було повернуто банком на рахунок відповідача з вимогою уточнення реквізитів отримувача.

06.02.2013 відповідач здійснив оплату за природний газ за грудень 2012 на підставі рахунку №140671-ПГ/12*6398 від 31.12.2012 згідно договору №140671-ПГ/12 від 28.12.11 у розмірі 7 623,71грн на розрахунковий рахунок ПАТ «Київоблгаз», що підтверджується платіжним дорученням №110 від 06.02.2013.

Таким чином, відповідач стверджує, що у нього відсутня заборгованість з оплати природного газу згідно договору №140671-ПГ/12 від 28.12.2011, яка є предметом спору у справі №911/975/15.

Позивач згідно наданих ним письмових пояснень №1594 від 27.05.2015 (вх. №12465/15 від 27.05.2015) зазначає, що кошти у розмірі 7 623,71 грн згідно платіжного доручення №110 від 06.02.2013 були помилково зараховані в оплату спожитого природного газу за договором №2013-П-ПР-2734-140671 від 28.12.2012, а не за договором №140671-ПГ/12 від 28.12.2011.

Крім того, позивач в наданих поясненнях зазначає, що оплата в сумі 7 623,71 грн була проведена на неналежного контрагента до укладання договору про відступлення права вимоги.

Суд критично ставиться до зазначених заперечень позивача, оскільки сплачені відповідачем кошти у розмірі 7 623,71 грн з призначенням платежу «оплата за природний газ за грудень зг.рах№140671-ПГ/12*6398 від 31.12.2012 зг.Дог.№140671-ПГ/12 від 28.12.11» були прийняті ПАТ «Київоблгаз» та не повертались відповідачу як безпідставно набуті.

З огляду на вищезазначене, судом встановлено, що заборгованість у розмірі 7 623,71 грн була сплачена відповідачем до порушення провадження у справі №911/975/15 (до 12.03.2015).

Предметом позову є вимоги про стягнення 7 623,71 грн основного боргу, 1 890,69 грн інфляційних втрат та 487,50 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач сплатив суму боргу у розмірі 7 623,71 грн до порушення провадження у справі, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 7 623,71 грн основного боргу є такою, що не підлягає задоволенню судом.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язання за договором № 140671-ПГ/12 від 28.12.2011 позивачем за період з 11.01.2013 по 28.02.2015 нараховано 1 890,69 грн інфляційних втрат та 487,50 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач фактично сплатив суму заборгованості 05.02.2013, суд обмежив періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних, періодом з 11.01.2013 (дата виникнення у відповідача обов'язку зі сплати поставленого за грудень 2012 року природний газ на суму 7 623,71 грн) по 05.02.2013 (останній день існування заборгованості до сплати), відтак арифметично вірний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних складає 15,25 грн інфляційних втрат та 16,29 грн 3 % річних. Тому, вимоги про стягнення 1 890,69 грн інфляційних втрат та 487,50 грн 3% річних підлягають частковому задоволенню у розмірі 15,25 грн інфляційних втрат та 16,29 грн 3% річних.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод енергетичного обладнання «ДАН» (08113, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петрушки, вул. Миру, буд. 25В; ідентифікаційний код 23242734) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (08150, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178; ідентифікаційний код 20578072) 15 (п'ятнадцять гривень) 25 коп. інфляційних втрат, 16 (шістнадцять гривень) 29 коп. 3 % річних та 5 (п'ять гривень) 76 коп. судового збору.

3. В задоволенні решти позову - відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 05.06.2015.

Суддя В.М. Антонова