ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 915/355/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Цуріці І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Інгул» /54028, м.Миколаїв, вул. Гмирьова, 8/

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго"

/юридична адреса: 54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська, 40 /

про: стягнення 3153,83 грн., зобов'язання здійснити перерахунок.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Бабій С.А дов.від 05.01.2015р.

від відповідача: Гайдаржий А.в. дов. від 18.02.2015р.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в сумі 3153,83 грн., та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та повернути кошти, стягнуті в рахунок оплати послуг з перетікання реактивної електроенергії за субспоживачів, починаючі з 31.05.2013р. відповідно до Додаткової угоди від 26.12.2014р. з протоколом розбіжностей.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 12.03.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

Між сторонами у справі було укладено договір № 44/23 від 16.01.2012р. про постачання електричної енергії.

Пунктом 2.3.4. вказаного договору сторони передбачили обов'язок позивача здійснювати оплату за перетікання реактивної електроенергії згідно з Додатком №5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

14 травня 2013р. сторони уклали Додаткову угоду з додатками №2 та №5, яка набрала чинності з 31.05.2013р., якою виклали у новій редакції додатки №2 та №5.

Зміни до додатку №2 та п.6 додатку №5 стосуються обов'язку позивача здійснювати оплату за перетікання реактивної електроенергії не тільки за себе, але й за його субспоживачів.

12 січня 2015 року відповідач надіслав позивачу пропозиції щодо внесення змін до Договору про постачання електричної енергії № 44/23 від 16 січня 2012 року, оформлені як додаткова угода від 26 грудня 2014 року до Договору про постачання електричної енергії № 44/23 від 16.01.2012р. Відповідно до вказаної Додаткової угоди відповідачем внесена пропозиція змінити Договір, зокрема:

- у пункті 1 запропоновано Додаток № 5 до договору № 44/23 від 16.01.2012 р., підписаний 14.05.2013 вважати таким, що втратив чинність та викласти його у новій редакції від 26 грудня 2014, що додається.

- у пункті 2 запропоновано із додатку № 2 до договору № 44/23 від 16.01.2012, підписаного 14.05.2013 виключити рядки № 8 та № 9.

- у пункті 3 визначено, що сторони дійшли згоди в тому, що всі положення договору, в які не було внесено змін даною додатковою угодою, залишаються незмінними.

Сторони дійшли до згоди в тому, що згідно з частиною третьою статті 631 Цивільного кодексу України, умови цього договору застосовуються до правовідносин, що виникли між ними з 31.05.2013р.

- у пункті 4 визначено, що дана додаткова угода разом із додатком № 5 набирає чинності з дати підписання, є невід'ємною частиною договору № 44/23 від 16.01.2012 та діє протягом дії договору.

Враховуючи наявність заперечень щодо пунктів 1 та 2 Додаткової угоди, із дотриманням порядку передбаченого частиною четвертою статті 181 Господарського кодексу України, Позивачем був складений протокол розбіжностей від 28 січня 2015 року, про що зроблено застереження у Додатковій угоді, та в межах двадцятиденного строку з моменту її отримання (Додаткова угода отримана 12 січня 2015 року), передано безпосередньо до канцелярії відповідача два примірники протоколу розбіжностей разом із підписаною Додатковою угодою із супровідним листом № 85 від 29 січня 2015 року (копія-додається).

Пункти 3 та 4 Додаткової угоди прийняті позивачем в редакції відповідача без зауважень та розбіжностей.

Факт отримання протоколів розбіжностей від 28 січня 2015 року та Додаткової угоди підтверджується листом відповідача від 05 лютого 2015 року № 01/30-885 .

З посиланням на частину 7 статті 181 Господарського кодексу України позивач вважає, що його пропозиції вважаються прийнятими, тому кошти в сумі 3153,83 грн., які він сплатив за субспоживачів за перетікання електричної енергії, є безпідставно отриманими коштами , які відповідач повинен повернути в силу положень статті 1213 Цивільного кодексу України.

Позивач також вважає, що відповідач повинен здійснити перерахунок та повернути сплачені ним кошти за перетікання електроенергії за субспоживачів, починаючі з 31.05.2013р. - з дати набрання чинності змін до договору на постачання електроенергії.

Відповідач проти позову заперечує, вважає доводи позивача помилковими з тих підстав, що частина 7 статті 181 Господарського кодексу України стосується порядку укладання господарських договорів.

В даному випадку між сторонами склалися правовідносини щодо внесення змін до договору. Порядок внесення змін до договору встановлений статтею 188 Господарського кодексу України, відповідно з вимогами якої позивач, як заінтересована особа, повинен був передати спір на вирішення господарського суду. Отже, вимоги в повному обсязі задоволенню не підлягають.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд,-

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір № 44/23 від 16 січня 2012 року про постачання електричної енергії, за умовами якого постачальник зобов'язався передати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 1800 кВт, а споживач оплатити постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

В тому числі, сторони передбачили обов'язок позивача здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії (п. 2.3.4. договору та додаток № 5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії»).

14 травня 2013 року до Договору укладена додаткова угода, яка набрала чинності з 31 травня 2013 року, відповідно до пункту першого якої, додатки до договору викладені в новій редакції, зокрема і додатки № 2 та 5(а.с.21-24).

В новій редакції додатку № 5 до пункту 6 додані нові рядки № 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 - характеристики точок розрахункового обліку електроенергії субспоживачів Позивача - ТОВ «Миколаївський хлібзавод № 1», ВАТ «МШРЗ», ФОП Шкуринський О.М., ТОВ «Керуюча компанія Ідея», ПП «МНМ», ТОВ «ОСД» (№ 7 та 8), ФОП Черняк Е.С.

В новій редакції додатку № 2 до переліку об'єктів споживача (Позивача) включені субспоживачі - ТОВ «ОСД» (рядки № 5, 6), ФОП Черняк Е.С. (рядок № 7), ТОВ «Миколаївський хлібзавод № 1» (рядок № 8), ПАТ Миколаївський шиноремонтний завод (рядок № 9), ТОВ «Керуюча компанія Ідея» (рядок № 10), ФОП Шкуринський О.М. (рядок № 11), ПП «МНМ» (рядок № 12).

Як вказує позивач, зазначені зміни додатку № 2 та пункту 6 додатку № 5 до Договору від 16.01.2012р. фактично зобов'язали позивача здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії не тільки за себе, а і за вказаних субспоживачів.

12 січня 2015 року відповідач звернувся з пропозицією до позивача (від 29 грудня 2014 року № 01/30-7363) щодо внесення змін до Договору про постачання електричної енергії № 44/23 від 16 січня 2012 року (а.с.25) : додаткова угода від 26 грудня 2014 року до Договору про постачання електричної енергії № 44/23 від 16.01.2012р.(а.с.26).

Запропоновано внести зміни, в тому числі:

- у пункті 1 запропоновано Додаток № 5 до договору № 44/23 від 16.01.2012 р., підписаний 14.05.2013р. вважати таким, що втратив чинність та викласти його у новій редакції від 26 грудня 2014, що додається.

- у пункті 2 запропоновано із додатку № 2 до договору № 44/23 від 16.01.2012, підписаного 14.05.2013 виключити рядки № 8 та № 9.

- у пункті 3 визначено, що сторони дійшли згоди в тому, що всі положення договору, в які не було внесено змін даною додатковою угодою, залишаються незмінними.

Сторони дійшли до згоди в тому, що згідно з частиною третьою статті 631 Цивільного кодексу України, умови цього договору застосовуються до правовідносин, що виникли між ними з 31.05.2013.

- у пункті 4 визначено, що дана додаткова угода разом із додатком № 5 набирає чинності з дати підписання, є невід'ємною частиною договору № 44/23 від 16.01.2012 та діє протягом дії договору.

Позивач не погодився з запропонованою редакцією змін до договору, склав протокол розбіжностей від 28 січня 2015 року та передав безпосередньо до канцелярії відповідача два примірники протоколу розбіжностей разом із підписаною Додатковою угодою із супровідним листом № 85 від 29 січня 2015 року (а.с.29-33).

Пункти 3 та 4 Додаткової угоди прийняті позивачем в редакції відповідача без зауважень та розбіжностей.

Факт отримання протоколів розбіжностей від 28 січня 2015 року та Додаткової угоди підтверджується листом відповідача від 05 лютого 2015 року № 01/30-885(а.с.34).

Оскільки відповідач не повернув підписаний протокол розбіжностей та не звернувся до суду з позовом щодо розбіжностей, що залишились неврегульованими, то в силу частини 7 статті 181 Господарського кодексу України позивач вважає його пропозицію прийнятою. В зв'язку з цим вважає, що його обов'язок по оплаті послуг з перетікання реактивної енергії за субспоживачів відсутній, кошти в сумі 3153,83 грн. по рахунку від 02.03.15р.(а.с.38) є такими, що отримані відповідачем безпідставно, він просить їх стягнути з відповідача у судовому порядку.

З зазначених вище підстав, просить зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та повернути кошти, стягнуті в рахунок оплати послуг з перетікання реактивної електроенергії за субспоживачів, починаючі з 31.05.2013р. відповідно до Додаткової угоди від 26.12.2014р. з протоколом розбіжностей.

Суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими з огляду на наступне:

Припис статті 1 Господарського кодексу України визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного договору від 16.01.2012р. № 44/23. В процесі дії цього договору сторони неодноразово вносили до нього зміни.

Порядок зміни та розірвання господарських договорів регулюється статтею 188 Господарського кодексу України, відповідно приписів якої:

1. Зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

2. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

3. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

4. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

5. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що позивачем 12.01.2015р. отримано пропозицію відповідача про внесення змін до договору від 16.01.2012р. № 44/23(а.с.25-28), яку він повернув відповідачу з протоколом розбіжностей 29.01.2015р.(а.с.29-33).

Однак,відповідач не погодився на пропозицію позивача, протокол розбіжностей у встановлений 20-денний строк не підписав, для врегулювання розбіжностей до суду не звернувся.

Своїм правом на звернення до суду для врегулювання розбіжностей не скористався й позивач, отже в силу частини 4 статті 181 Господарського кодексу України договір від 16.01.2012р. № 44/23 є чинним в редакції, яка узгоджена сторонами, за винятком тих положень, що вказані в протоколі розбіжностей.

Суд вважає помилковим посилання позивача на частину 7 статті 181 Господарського кодексу України, оскільки її приписи стосуються загального порядку укладання господарських договорів, а не внесення змін в уже діючі договори, саме порядок зміни та розірвання господарських договорів, як зазначено вище, регулюється статтею 188 Господарського кодексу України.

Приймаючи до уваги вищезазначене та діючу редакцію пункту 6 додатку №5 до договору від 16.01.2012р., обов'язок позивача щодо оплати вартості перетікання реактивної енергії, в тому числі й за субспоживачів, є чинним.

За таких обставин вимоги щодо стягнення з відповідача коштів в сумі 3153,83 грн., як безпідставно набутих та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та повернути кошти, стягнуті в рахунок оплати послуг з перетікання реактивної електроенергії за субспоживачів, починаючі з 31.05.2013р. (відповідно до Додаткової угоди від 26.12.2014р. з протоколом розбіжностей) не ґрунтуються на чинному договорі від 16.01.2012р. та задоволенню не підлягають. В позові необхідно відмовити в повному обсязі, судові витрати покласти на позивача згідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України

набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.I. Васильєва

Повний текст рішення складено та підписано 04.06.2015р.