номер провадження справи 12/55/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 Справа № 908/1813/15-г

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1813/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА", м. Донецьк

про стягнення 291546,97 грн.

за участю представників:

від позивача - Студенніков Д.М., довіреність №23-12/14-1 від 23.12.14 р.

від відповідача - Купирьов М.Є., довіреність б/н від 05.05.15 р.

громадянин України - Бахарева В.В., паспорт серія ВК № 16594

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" про стягнення заборгованості в сумі 291546,97 грн. за договором фінансового лізингу № LC6036-11/11 від 16.02.2012 року.

20.04.2015 року на адресу суду від відповідача у справі надійшло клопотання, в якому останній повідомляє, що копію позовної заяви та доданих до неї документів не отримав, окрім того, на сьогоднішній день значно ускладнене сполучення з містом Донецьк, яке є місцем знаходження відповідача, та де зберігаються документи, необхідні для підготовки представника відповідача для участі в судовому засіданні. При цьому зазначає, що у зв'язку з вказаними обставинами відповідач не має можливості скласти обґрунтований відзив на позовну заяву та направити свого уповноваженого представника в судове засідання. Просить відкласти розгляд справи та зобов'язати позивача надіслати на адресу для листування Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" копію позовної заяви та доданих до неї документів, що перелічені в додатках до позову.

Вказане клопотання відповідача про відкладення розгляду справи було задоволено судом про що винесена відповідна ухвала від 21.04.2015 року, якою відкладений розгляд справи на 21.05.2015 року о 12:15.

20.04.2015 року на адресу суду від позивача у справі надійшов супровідний лист, згідно якого останній просить долучити до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду наступні документи: копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ "ДПА", копію акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.08.2011 - 03.04.2015 роки, копії доказів направлення акту звіряння на поштову адресу ТОВ "ДПА" (опис та чек), докази отримання акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.08.2011 - 03.04.2015 роки відповідачем, копія довіреності представника ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль", копії банківських виписок за період: 01.08.2011 - 03.04.2015 роки, 07.06.2014 - 03.04.2015 роки.

12.05.2015 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" згідно приписів частини 1 ст. 79 ГПК України, про зупинення провадження у справі № 908/1813/15-г, яке мотивовано тим, що 07.05.2015 року відповідач подав до господарського суду м. Києва позовну заяву про внесення змін в договір фінансового лізингу № LC6036-11/11 від 16.02.2012 року. В обґрунтування вимог вказаного клопотання зазначає, що розгляд справи № 908/1813/15-г неможливий до вирішення пов'язаної з нею справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА", тобто до винесення господарським судом м. Києва рішення щодо внесення змін в договір фінансового лізингу № LC6036-11/11 від 16.02.2012 року, оскільки ці зміни безпосередньо впливають на правові відношення, що є предметом спору у справі № 908/1813/15-г.

Так, статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. (п. 3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року).

Подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі з посиланням на приписи ст. 79 ГПК України, не підлягає задоволенню, оскільки звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" про внесення змін в договір фінансового лізингу № LC6036-11/11 від 16.02.2012 року не перешкоджає встановленню господарським судом у даній справі її фактичних обставин. Разом з тим наявність спору щодо внесення змін до договору фінансового лізингу № LC6036-11/11 не може вплинути на розгляд даної справи, у зв'язку з тим, що предметом її розгляду є стягнення заборгованості за договору лізингу № LC6036-11/11 від 16.02.2012 року за період, що передує заявленню позову про зміну такого договору, тому , з урахуванням приписів ч. 3 ст. 653 ЦК України, підстави для задоволення заявленого клопотання відсутні.

18.05.2015 року на адресу суду від позивача у справі надійшов лист, згідно якого останній на виконання вимог ухвали суду від 21.04.2015 року надає для приєднання до матеріалів справи докази направлення відповідачу рахунків-фактур на його електронну адресу, яка вказана в договорі фінансового лізингу: (реквізити лізингоодержувача). Разом з тим, позивач звертає увагу суду на те, що згідно з загальними умовами фінансового лізингу - Додаток № 4 до Договору, Лізингоодержувач сплачує поточні платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку Лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу Лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. При чому у разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати свій рахунок самостійно. В цьому випадку Лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця (п. 5.3., п. 5.4. Загальних умов). Також позивач вказує, що відповідач із заявами або листами про неотримання рахунків до позивача не звертався.

21.05.2015 року на адресу суду від відповідача у справі надійшло клопотання, в якому останній зазначає, що всупереч п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позивач обґрунтований розрахунок сум, що стягуються до позовної заяви не додав. Вказує, що розрахунок, що міститься на першій сторінці позовної заяви, неможна назвати обґрунтованим, оскільки він містить лише суми рахунків, що були підготовлені позивачем, але як формувались ці суми, у цьому розрахунку не міститься. Просить суд з метою з'ясування та обґрунтування суми боргу, що стягується, зобов'язати позивача надати розрахунок, відповідно до якого можливо виконати перевірку сум, які містяться в рахунках, тобто яким чином вони сформовані. Разом з тим просить суд зобов'язати позивача направити заздалегідь такий розрахунок на адресу відповідача: 04655, м. Київ, пр. Московський, буд. 21, офіс 12 чи надати представнику Купирьову Максиму Євгеновичу нарочно.

Розглянувши подане клопотання суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, у зв'язку з тим, що в кожному із рахунків-фактур міститься пояснення для клієнта щодо того, за якими значеннями розрахований рахунок. Разом з тим, в матеріалах справи міститься додаток № 1 до Договору фінансового лізингу (Графік розрахунку заборгованості), підписаний обома сторонами у справі, який містить методику розрахунку лізингових платежів з викладенням відповідних формул. Безпосередньо в судовому зсіданні представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Разом з тим надав суду із супровідним листом копію ухвали господарського суду м. Києва про порушення провадження у справі № 910/11801/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" про внесення змін в договір фінансового лізингу № LC6036-11/11 від 16.02.2012 року. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ознайомився з її матеріалами 13.05.2015 року (а.с.81) однак, правом на надання відзиву або запереч щодо позову не скористався, а заперечуючи проти розрахунку сум, що стягуються не скористався своїм правом на надання їх контррозрахнку.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 16.02.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", далі Лізингодавець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПА", далі Лізингоодержувач, був укладений договір фінансового лізингу № LC6036-11/11, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1. Договору Лізингодавець на підставі договору поставки товару (надалі - «Договір поставки товару») зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації (Додаток № 2 до цього Договору) (надалі - «Предмет лізингу»), а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

Згідно з п. п. 1.4., 1.6., 1.7. Договору місце передачі Предмета лізингу Лізингоодержувачу визначається у Договорі поставки товару № РС6036-11/11 від 16.02.2012 року. Строк лізингу складається з Періодів лізингу у кількості 60 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього Договору та додатків до нього. На підставі ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу України сторони погодили додатково до визначення зобов'язання у гривні, визначити зобов'язання в грошовому еквіваленті іноземній валюті - долар США (надалі - «грошовий еквівалент іноземної валюти»). Зобов'язання за цим Договором попередньо визначаються в грошовому еквіваленті іноземної валюти та перераховуються у гривню в порядку, визначеному окремими положеннями цього Договору.

Умовами п. п. 4.1. - 4.5. Договору визначено, що Лізингоодержувач за цим Договором сплачує відсотки за фінансування придбання Предмета лізингу та поточні лізингові платежі. Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання Предмета лізингу за періоди: з моменту виникнення заборгованості до настання першого періоду лізингу за ставкою LІВОR ЗМ плюс 8% від всієї суми заборгованості, визначеної в

порядку п. 3.1 цього Договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за Курсом продажу (Розділ 1 «Визначення» Загальних умов Додатку 4 до цього Договору), крім того ПДВ. Лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує Лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості Предмета лізингу та комісії2 Лізингодавця (надалі - «Комісія Лізингодавця»). До настання першого періоду лізингу, визначеного за правилами пункту 5.4. Загальних умов (Додаток 4 до цього Договору), Лізингоодержувач сплачує тільки відсотки за фінансування, розраховані від заборгованості Лізингоодержувача згідно пункту 3.1. цього Договору у гривні та за ставкою, визначеною в пункті 4.2. цього Договору. Розмір Комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього Договору, від заборгованості Лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно Графіку (Додаток 1 до Договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за Курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту. Комісія Лізингодавця розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості Лізингоодержувача згідно даних колонки D Графіку (Додаток 1 до Договору). При цьому, якщо в межах певного періоду лізингу сума, що ставиться в погашення заборгованості Лізингоодержувача, в гривнях, виявиться меншою за суму, зазначену у колонці D Графіку (Додаток 1 до Договору), то при визначенні комісії у гривнях застосовується така фактично розрахована сума, а не сума зазначена в колонці D Графіку. У разі якщо в певних періодах лізингу сума, що ставиться в погашення заборгованості Лізингоодержувача, розрахована в гривнях, була меншою за суму, зазначену у колонці D Графіку (Додаток 1 до Договору), то після закінчення строку лізингу (у останній лізинговий період) Сторони здійснюють перерахунок (переоцінку) вартості Предмета лізингу в бік її зменшення про що складають та підписують Акт переоцінки вартості Предмета лізину та Розрахунок коригування вартісних та кількісних показників до податкової накладної (останній документ підписується відповідно до положень податкового законодавства, чинного на момент такої переоцінки).

Відповідно до п. п. 4.5. - 4.8. Договору перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється Лізингодавцем за Курсом продажу плюс ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку (якщо сплата такого збору передбачена чинним законодавством України), та комісія АТ «Райффайзен Банк Аваль» з купівлі валюти, згідно офіційного сайту Лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.uа. Оплата всіх платежів за цим Договором здійснюється Лізингоодержувачем в національній валюті України - гривнях шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Лізингодавця. Лізингоодержувач одночасно зі сплатою авансового лізингового платежу сплачує адміністративну комісію за організацію правочину в розмірі 13970,88 гривень (Тринадцять тисяч дев'ятсот сімдесят гривень 88 копійок) (в тому числі 20% ПДВ). Адміністративна комісія не входить до складу лізингових платежів та в будь-якому випадку не підлягає поверненню Лізингоодержувачу. Всі додаткові послуги, визначені в Загальних умовах (Додаток 4 до цього Договору), а також ті, які не визначені цим Договором та необхідність в яких може виникнути у Лізингоодержувача, оплачуються Лізингоодержувачем окремо за тарифами Лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті Лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: : http://www.rla.com.uа.

Згідно з п. п. 5.1., 5.3., 5.4. Додатка № 4 до Договору (Загальні умови фінансового лізингу) Лізингоодержувач зобов'язується сплачувати лізингові платежі. Датою сплати лізингового платежу вважається дата зарахування такого платежу на поточний рахунок Лізингодавця. Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця з урахуванням п. 5.4. цих Загальних умов на підставі рахунку Лізингодавця, направленого на вказану в Договорі електронну адресу Лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати рахунок самостійно. Лізингоодежувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. Поточний лізинговий платіж за перший період лізингу Лізингоодежувач сплачує авансом до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку Лізингодавця. У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 10 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Умовами п. п. 6.1., 6.3. Додатка № 4 до Договору (Загальні умови фінансового лізингу) Лізингодавець має право змінити суму лізингових платежів у наступних випадках (включаючи, але не обмежуючись):

- у випадку зміни встановленого на день укладення Договору розміру ставки EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7. Договору сторони обрали валюту - Євро) або розміру ставки USD LІВОR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7. Договору сторони обрали валюту - долари США) розмір комісії змінюється відповідно за кожний з періодів лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому для визначення LІВОR на період 3 місяці застосовується календарний квартал.

- у випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності Лізингодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з Предметом Лізингу та/або виконанням Лізингодавцем своїх обов'язків за Договором.

- у разі перевищення розміру комісії Лізингодавця за Договором над подвійною обліковою ставкою Національного банку України, встановленою на день нарахування такої комісії за період, який минув з дня нарахування попереднього лізингового платежу за цим Договором, розраховану від вартості Предмета лізингу, комісія у складі лізингового платежу підлягає збільшенню на суму, яка дорівнює розміру ПДВ за ставкою 20%, нарахованому на таке перевищення.

- в інших випадках, визначених Договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у Лізингодавця додаткових витрат, які виникли в період дії цього Договору та пов'язані з ним. Змінений за правилами п. 6.1. та п. 6.2. цих Загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку Лізингодавця та підлягає сплаті Лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Пунктом 8.1.4. Договору передбачений обов'язок Лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно з п. 8.1. Договору цей Договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цим Договором. Отже, умови договору є дійсними і на момент розгляду даної справи судом.

Позивач в позові вказує, що відповідач в порушення умов договору, зокрема п. п. 5.1. - 5.5., п. 8.1.4. Загальних умов фінансового лізингу (Додаток № 4 до Договору) належним чином не виконав свої зобов'язання зі сплати лізингових платежів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 291546,97 грн., яку і намагається стягнути позивач.

Специфікацією (Додаток № 2 до договору, що є його невід'ємною частиною), підписаною сторонами у справі, визначено, що предметом лізингу є ламінатор Simplex SL mod. 1300, новий, 2012 р.в., ціна якого з ПДВ складає 2794176,00 грн.

Так, на виконання умов укладеного Договору позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове володіння та користування предмет лізингу, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі предмету лізингу від 28.03.2012 року, який міститься в матеріалах справи (а.с. 23).

Матеріали справи свідчать, що у відповідності з умовами Договору позивачем були виписані відповідачу рахунки на оплату лізингових платежів на загальну суму 291546,97 грн., зокрема:

- рахунок-фактура № LC6036-11/11/33-042 (акт виконаних робіт) від 05.01.2015 року на суму 70520,71 грн.;

- рахунок-фактура № LC6036-11/11/34-043 (акт виконаних робіт) від 02.02.2015 року на суму 88287,89 грн.;

- рахунок-фактура № LC6036-11/11/35-045 (акт виконаних робіт) від 02.03.2015 року на суму 132738,37 грн.

Вказані рахунки-фактури були направлені відповідачу на його електронну адресу, зазначену в Договорі, а саме: , що узгоджується з умовами п. 5.3. Додатку № 4 до Договору (Загальні умови фінансового лізингу) та підтверджується наданими позивачем роздруківками про здійснення відправлення електронною поштою.

Втім, відповідач свої зобов'язання з оплати лізингових платежів у визначений умовами договору строк не виконав, у зв'язку з чим за ним утворився борг в сумі 291546,97 грн.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір фінансового лізингу. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Положеннями ст. 292 ГК України встановлено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» № 723/97-ВР від 16.12.1997 року за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Приписами ч. 2 ст. 11 вказаного Закону України визначені обов'язки Лізингоодержувача, зокрема:

1) прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору;

2) відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов'язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані;

3) своєчасно сплачувати лізингові платежі та інші обов'язки.

Статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати:

а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу;

б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно;

в) компенсацію відсотків за кредитом;

г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Строки та порядок сплати лізингових платежів узгоджено сторонами у Додатку № 4 до Договору, зокрема в п. 5.3. Договору. Так, вказаним пунктом передбачено, що Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця з урахуванням п. 5.4. цих Загальних умов на підставі рахунку Лізингодавця, направленого на вказану в Договорі електронну адресу Лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати рахунок самостійно.

Матеріалами справи підтверджений факт направлення позивачем згідно умов п. 5.3. Договору рахунків-фактур № LC6036-11/11/33-042 від 05.01.2015 року, № LC6036-11/11/34-043 від 02.02.2015 року, № LC6036-11/11/35-045 від 02.03.2015 року на електронну адресу відповідача, зазначену в Договорі. При цьому як вбачається з наданих позивачем роздруківок про направлення рахунків електронною поштою, вказані рахунки були направлені відповідачу в день складання рахунків, тобто 05.01.2015 року, 02.02.2015 року та 02.03.2015 року відповідно. З врахуванням умов п. 5.3. Додатка № 4 до Договору відповідач зобов'язаний був провести оплату поточних лізингових платежів за рахунком-фактурою № LC6036-11/11/33-042 від 05.01.2015 року у строк до 08.01.2015 року, за рахунком -фактурою № LC6036-11/11/34-043 від 02.02.2015 року у строк до 09.02.2015 року (оскільки 08.02.2015 року - вихідний день), за рахунком - фактурою № LC6036-11/11/35-045 від 02.03.2015 року у строк до 10.03.2015 року (оскільки 08.03.2015 року та 09.03.2015 року - вихідні дні).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлялась вимога № 314-02/2015 від 16.02.2015 року про сплату простроченої заборгованості за договором фінансового лізингу № LC6036-11/11 від 16.02.2012 року разом із загальним рахунком на сплату заборгованості та розшифровкою до загального рахунку на сплату заборгованості, що підтверджується описом вкладення від 18.02.2015 року та фіскальним чеком № 7179 від 18.02.2015 року (а.с. 41). Однак вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та виконання, заборгованість сплачена не була.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що відповідач не здійснив оплату поточних лізингових платежів за виписаними на оплату рахунками згідно умов Договору.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов'язань за договором щодо не здійснення оплати поточних лізингових платежів, а також доведено порушення відповідачем строку їх оплати, встановленого умовами договору, а наявність заборгованості в розмірі 291546,97 грн. підтверджується виписаними на оплату рахунками-фактурами, які є первинними документами, згідно яких проводяться розрахунки між сторонами у справі. Відповідач доказів сплати боргу станом на день розгляду справи суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" заборгованості в сумі 291546,97 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо відсутності обґрунтованого розрахунку стягуваних сум в позовній заяві та щодо сум рахунків, підготовлених позивачем, в яких не міститься зазначення про те, як сформовані суми рахунків, судом не приймаються з огляду на наступне. В кожному із рахунків-фактур, надісланих на електронну адресу відповідача, міститься пояснення для клієнта щодо того, за якими значеннями розрахований рахунок. Разом з тим, в матеріалах справи міститься додаток № 1 до Договору фінансового лізингу (Графік розрахунку заборгованості), підписаний обома сторонами у справі, який містить методику розрахунку лізингових платежів з викладенням відповідних формул. Крім того, на адресу відповідача була надіслана вимога № 314-02/2015 від 16.02.2015 року про сплату простроченої заборгованості за договором фінансового лізингу № LC6036-11/11 від 16.02.2012 року разом із загальним рахунком на сплату заборгованості та розшифровкою до загального рахунку на сплату заборгованості. При цьому в розшифровці до загального рахунку заборгованості детально визначені складові елементи лізингових платежів, які вказані в рахунках-фактурах № LC6036-11/11/33-042 від 05.01.2015 року та № LC6036-11/11/34/043 від 02.02.2015 року. Натомість відповідач, заперечуючи проти сум, вказаних позивачем в рахунках-фактурах про сплату лізингових платежів, контррозрахунку сум поточних лізингових платежів суду не надав.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 5830,94 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПА", відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.05.2015 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 530, 599, 629, 638, 639 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 193, 292 ГК України, ст. ст. 1, 2, 11, 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст. ст. 42, 43, 33, 34, 43, 44, 49, 82-84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА", 83009, м. Донецьк, вул. Новоросійська, 9, поштова адреса: 04655, м. Київ, пр. Московський, буд. 21, офіс 12, , на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", 04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101, , заборгованість в сумі 291546 (двісті дев'яносто одна тисяча п'ятсот сорок шість) грн. 97 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 5830 (п'ять тисяч вісімсот тридцять) грн. 94 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 26.05.2015 року

Суддя О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.