ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 915/564/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Цуріці І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго", 54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40

до відповідача: Комунального підприємства "Водопостачання м. Вознесенська", 56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Щорса, 2

про: стягнення 435400,67 грн.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Пронь Д.С., дов. № 01/53-470 від 19.03.2015р.

Від відповідача: Вербицька Л.М., дов. від 24.02.2015р.

Публічне акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електроенергію за період з листопада 2014р. по січень 2015р. включно в сумі 407413,44 грн., заборгованість за надання послуг з перетікань реактивної електроенергії за період з листопада 2014р. по січень 2015р. включно у сумі 27987,23 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 06.04.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

Між сторонами у справі було укладено договір № 50/248 від 26.03.2012 року про постачання електричної енергії.

На підставі вищевказаного договору позивач за період з листопада 2014р. по січень 2015р. відпустив відповідачу активну електричну енергію в кількості 465324 кВт.год. на суму 560713,44 грн.

Позивач вказує, що відповідач оплату за використану активну електричну енергію здійснив частково, в сумі 153300,00 грн. Таким чином, станом на день подачі позову до суду заборгованість відповідача за спожиту активну електроенергію склала 407413,44 грн.

Зазначає, що за період листопада 2014р. по січень 2015р. на підставі отриманих рахунків, відповідач повинен був сплатити за перетікання реактивної електроенергії 27987,23 грн.

Разом з тим, відповідачем оплата за перетікання реактивної електроенергії не здійснювалась.

Враховуючи вищенаведене, із посиланням на приписи ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України та умови договору позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 435400,67 грн., з яких 407413,44 грн. борг за активну електроенергію, 27987,23 грн. - борг за перетікання реактивної електроенергії.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. У письмовому відзиві посилається Постанову Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. № 30 «Деякі питання надання у 2014р. субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування», згідно якої різниця в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості тарифам, що затверджувалися має бути відшкодована за рахунок бюджетних коштів.

Протоколами Комісії було погоджено суму заборгованості з різниці в тарифах яка повинна бути відшкодована за рахунок бюджетних коштів на суму 206592,00 грн.

Відповідач вказує, що найближчим часом кошти в сумі 206592,00 грн. будуть виділені з державного бюджету і надійдуть на розрахунковий рахунок позивача на погашення заборгованості.

Вказує, що станом на 01.01.2015р. залишилася не профінансована державою сума заборгованості 1032661,87 грн., що підтверджено протоколом комісії № 2 від 05.03.2015р.

Посилається на те, що станом на 17.04.2015р. відповідачем перераховано на рахунок позивача кошти за постачання електроенергії, які зараховано в оплату за січень 2015р., згідно платіжних доручень № 2 від 02.04.2015р. на суму 52221,00 грн. та № 2 від 16.04.2015р. на суму 100000,00 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 (із змінами та доповненнями) визначено, що договір є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачити попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Між сторонами у справі 26.03.2012р. укладено договір № 50/248 про постачання електричної енергії і про технічне забезпечення електропостачання споживача, який є чинним по теперішній час.

Згідно з п.п. 2.3, 2.3.1, 2.3.3, 2.3.9 вказаного договору відповідач зобов'язався виконувати умови цього договору, оплачувати постачальнику вартість електричної енергії, а також здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатків № 10 та № 4, користуватись електроенергією виключно на підставі та умовах цього договору.

Пунктами 1,2,3,5 додатку № 4 від 26.03.2012р. до договору сторони домовились, що покази розрахункових засобів обліку для здійснення розрахунків знімаються споживачем щомісячно 31 числа (або інший останній день місяця) та в цей же день направляються споживачем постачальнику по встановленій формі, згідно зразку «Акту про використану електричну енргію». Постачальник, не пізніше наступного робочого дня визначеного п. 1 цього додатку надає споживачу рахунки на оплату електроенергії.

Згідно з п. 1 додатку № 10 до договору розрахунковим вважається період з 31 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

На підставі вищевказаного договору позивач за період з листопада 2014р. по січень 2015р. відпустив відповідачу активну електричну енергію в кількості 465324 кВт.год. на суму 560713,44 грн. Позивач вказує, що відповідач оплату за використану активну електричну енергію здійснив частково, в сумі 153300,00 грн., просить суд стягнути з відповідача заборгованість по активній електричній енергії в сумі 407413,44 грн.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення № 2 від 02.04.2015р. (а.с. 92) вбачається, що до звернення позивачем із позовом до суду, відповідач здійснив оплату за електроенергію в загальному розмірі 52221,00 грн., що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині.

Після звернення позивача із позовом до суду, відповідач погасив борг по активній електроенергії за січень 2015р. в сумі 100000,00 грн. Вказаний факт підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 2 від 16.04.2015р. та листом від 17.04.2015р. № 185 (а.с. 94, 95).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне в частині стягнення з відповідача 100000,00 грн. боргу по активній електроенергії за січень 2015р. провадження у справі припинити на підставі п. 1.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення боргу по активній електричній енергії підлягають задоволенню частково, в сумі 255192,44 грн.

Пунктом 6.33 ПКЕЕ зазначено, що величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до «Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами», затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002 № 19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 лютого 2002 року за № 93/63811, розділ 3 якої передбачає укладання додатків до договору для розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Пункт 2.3.4 договору зобов'язує відповідача здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Пунктом 3 додатку № 10 до договору сторони передбачили, що рахунок на оплату за перетікання реактивної електроенергії має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня отримання.

За період з листопада 2014р. по січень 2015р. на підставі отриманих рахунків, відповідач повинен був сплатити за перетікання реактивної електроенергії 27987,23 грн. Разом з тим, відповідачем оплата за перетікання реактивної електроенергії до звернення позивача із позовом до суду не здійснювалась.

Після звернення позивача із позовом до суду, відповідач погасив борг по перетіканню реактивної електроенергії в сумі 9915,01 грн. Вказаний факт підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 350 від 28.04.2015р.

За таких обставин, в частині стягнення з відповідача 9915,01 грн. боргу по перетіканню реактивної електроенергії провадження у справі припинити на підставі п. 1.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Таким чином, заборгованість відповідача за перетікання реактивної електроенергії цілком обґрунтовано становить 18072,22 грн.

Ст. ст. 525, 526, 629, Цивільного кодексу України встановлюють, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 5 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідач не надав суду відповідні докази, які свідчать про повну відсутність заборгованості перед кредитором за договірними зобов'язаннями.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи діючого законодавства, в зв'язку з чим позивач правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконання договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір підлягає стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам - в сумі 7663,59 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Водопостачання м. Вознесенська" /56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Щорса, 2, / на користь Публічного акціонерного товариства "Миколаївобленерго" /54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська, 40, / 255192,44 грн. боргу за активну електричну енергію, 18072,22 грн. боргу за надання послуг з перетікань реактивної електроенергії, 7663,59 грн. судового збору.

Видати наказ.

В частині стягнення 52221,00 грн. вартості спожитої активної електроенергії відмовити.

Провадження у справі в частині стягнення 100000,00 грн. за активну електроенергію та 9915,01 грн. за послуги з перетікання реактивної електроенергії припинити.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.I. Васильєва

Повний текст рішення складено та підписано 05.06.2015р.