ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.06.15р. Справа № 904/2801/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6

до Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго", 53213, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 12 А

про стягнення 503 848,41 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача Букоємський Р.В. - головний юрисконсульт Відділу правового забезпечення зовнішньоекономічної діяльності Управління договірної роботи за довіреністю від 13.05.2014 року за № 14-138

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго" про стягнення інфляційних втрат в сумі 396447,53 грн., 3% річних в сумі 107400,88 грн., судового збору.

Позивач обґрунтовує свої вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу за № 14/2591/11 від 30.09.2011 року та рішень суду від 05.11.2012 року у справі № 44/5005/8039/2012, від 11.03.2014 року у справі № 904/9550/13 в частині своєчасної та повної оплати за отриманий природний газ.

Відповідач мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання 19.05.2015 року, 02.06.2015 року не з'явився.

Відповідача своєчасно та належним чином повідомлено про місце, час і дату розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення за № 670, № 750.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", як продавцем, та Нікопольським комунальним підприємством "Нікопольтеплоенерго", як покупцем, укладено договір на купівлю-продаж природного газу за № 14/2591/11 за умовами п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ (за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтобаз України") для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями.

Згідно з п. 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01.10.2011 року до 31.12.2012 року газ в обсязі до 14481,6 тис. куб. м.

Продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ (п. 3.1 договору).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Ціна (граничний рівень ціни) на природний газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування встановлюється Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ) (п. 5.1 договору).

Ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифу на транспортування природного газу магістральними трубопроводами та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м природного газу - 1091,00 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 1309,20 грн. (п. 5.2 договору).

Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається з сум вартості місячних поставок газу (п. 5.5 договору).

За приписами п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Даний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представникам сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01.10.2011 року до 31.12.2012 року, а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до повного погашення заборгованості (п. 11.1 договору).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2012 року у справі № 44/5005/8039/2012 позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково та присуджено до стягнення з НКП "Нікопольтеплоенерго" основного боргу в сумі 12 016 378,87 грн., пені в сумі 729 846,98 грн., штрафу в сумі 1 192 923,08 грн., інфляційних втрат в сумі 63771,37 грн., 3% річних в сумі 182167,17 грн., судового збору в сумі 64380,00 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

Вказаним рішенням суду від 05.11.2012 року встановлено, що позивачем поставлено відповідачу газ на загальну суму 20096003,96 грн., однак, відповідач частково в сумі 8 079 625,09 грн. оплатив отриманий газ, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 12016378,87 грн., яка і присуджена до стягнення.

Крім того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2014 року у справі № 904/9550/13 в зв'язку з невиконанням відповідачем вищевказаного рішення частково задоволено позов ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та присуджено до стягнення з НКП "Нікопольтеплоенерго" основного боргу в сумі 6218415,89 грн., пені в сумі 228245,96 грн., штрафу в сумі 217644,55 грн., інфляційних втрат в сумі 54886,41 грн., 3% річних в сумі 483515,80 грн., судового збору в сумі 68820,00 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням суду від 11.03.2014 року у справі № 904/9550/13 встановлено, що протягом періоду з жовтня 2011 року по квітень 2012 року та з жовтня 2012 року по грудень 2012 року позивач передав у власність відповідачу імпортований природний газ на загальну суму 26314419,86 грн., за який відповідач не розрахувався у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 6218 415,89 грн.

Як встановлено судом та свідчать матеріали справи, відповідач вищевказані рішення суду не виконав, борг позивачу сплатив у жовтні 2014 року.

Отже, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 396447,53 грн. за загальний період грудень 2013 року - вересень 2014 року та 3% річних в сумі 107400,88 грн. за період з 03.12.2013 року до 15.10.2014 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Зобов`язання в силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у пункті 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Пунктом 7.1 вищевказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України передбачено наступне: за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 599, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Нікопольського комунального підприємства "Нікопольтеплоенерго" (53213, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, пр.Трубників, б. 12А, ідентифікаційний код 05472525) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 107400 (сто сім тисяч чотириста) грн. 88 коп. - 3% річних, 396447 (триста дев'яносто шість тисяч чотириста сорок сім) грн. 53 коп. - інфляційних втрат, 10076 (десять тисяч сімдесят шість) грн. 97 коп. - судового збору, про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 05.06.2015 року.

Суддя С.П. Панна