ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"26" травня 2015 р. Справа № 911/1701/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Парк», м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпідводтрубопровідбуд», смт. Макарів

про стягнення 61 765,96 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: Денисюк О.І., уповноважений, довіреність від 28.04.2015р. б/н;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ :

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сан Парк», м. Київ, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 14.04.2015р. № 52 до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпідводтрубопровідбуд», смт. Макарів Київської області, в якому просив стягнути з відповідача 61765,96 грн. заборгованості за договором № 17/02/2 на виконання електромонтажних робіт від 17.02.2014р., в тому числі 52400,00 грн. основного боргу та 9365,96 грн. пені та покласти на відповідача судовий збір в сумі 1827,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що на виконання умов договору відповідач зобов'язався виконати для позивача комплекс робіт по ремонту трансформаторних підстанцій, за який позивачем 24.02.2014р. було сплачено аванс в розмірі 52400,00 грн. В строк, передбачений договором (30 робочих днів з моменту отримання грошових коштів), відповідач обумовлені договором роботи не виконав, сплачений аванс не повернув. Пунктом 5.3 Договору сторони передбачили сплату пені за несвоєчасне виконання робіт в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми сплачених коштів за кожен день затримки. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого авансу та пеню за період з 09.04.2014р. по 10.04.2015р.

Ухвалою від 21.04.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 911/1701/15 та призначено справу до розгляду на 05.05.2015р. Ухвалою від 05.05.2015р. розгляд справи відкладено у зв'язку із неявкою представника відповідача, неподанням ним витребуваних судом документів та доказів.

25.05.2015р. до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог від 15.05.2015р. № 65, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 58082,17 грн., в тому числі основний борг в сумі 52400,00 грн. та пеню за період з 08.04.2014р. по 08.10.2014р. в сумі 5682,17 грн. Заяви належним чином направлена відповідачу, про що свідчить доданий до заяви опис вкладення в лист від 18.05.2015р.

Розглянувши подану заяву про уточнення позовних вимог від 15.05.2015р. №65, суд встановив таке.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Статтею 22 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК України.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Зазначена позиція викладена в пункті 3.11 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарсько-процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Суд, приймаючи рішення, розглядає спір у справі в межах предмету позову на підставах, які визначає позивач на власний розсуд згідно частини 1 ст. 12, ст. 20 ЦК України. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Виходячи із змісту поданої заяви від 15.05.2015р. №65 товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Парк», а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, суд встановив, що позивач не змінює предмету або підстав позову, а лише зменшує суму позову в частині пені у зв'язку із зменшенням періоду її нарахування шість місяців відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України. За таких обставин суд в порядку ст. 22 ГПК України приймає зазначену заяву до розгляду.

Справа розглядатиметься в редакції позовних вимог відповідно до вищевказаної заяви від 15.05.2015р. №65 товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Парк» про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпідводтрубопровідбуд" 52400,00 грн. авансу, 5682,17 грн. пені, всього 58082,17 грн., та судового збору.

Відповідач в судові засідання 05.05.2015р. та 26.05.2015р. свого представника не направив, відзив на позов та витребувані судом документи та докази не подав.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами, яких достатньо для розгляду спору по суті.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Парк», м. Київ (далі по тексту - ТОВ «Сан Парк») до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпідводтрубопровідбуд», смт. Макарів Київської області (далі по тексту - ТОВ «УПТБ»), всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ЦК України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (стаття 627 ЦК України).

Підставою виникнення взаємних прав та обов'язків сторін у справі є укладений 17.02.2014р. між ТОВ «УПТБ» (підрядник) та ТОВ «Сан Парк» (замовник) Договір № 17/02/2 на виконання електромонтажних робіт (далі - Договір), відповідно до умов якого замовник доручає а підрядник зобов'язується виконати комплекс робіт по ремонту трансформаторних підстанцій, що розташовані в м. Києві по вул. Сім'ї Хохлових 11/2. Згідно умов Договору:

- загальна вартість робіт складає 104800,00 грн., розрахунки проводяться авансовою оплатою в розмірі 50% протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору. Остаточний розрахунок протягом 5 банківських днів з дня підписання актів виконаних робіт (пункти 2.1, 2.2, 2.3 Договору);

- термін виконання робіт становить 30 робочих днів з дня підписання договору та отримання грошових коштів. При завершення робіт підрядник надає замовнику оформлені належним чином акти виконаних робіт (пункти 3.1, 4.2 Договору);

- підрядник за несвоєчасне виконання робіт сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми коштів, сплачених замовником за кожний день затримки (пункт 5.3 Договору);

- якщо в процесі виконання робіт виявиться неминучість одержання негативного результату або недоцільність подальшого проведення роботи, підрядник зобов'язаний затримати виконання робіт, сповістити замовника в 10-денний термін. Розглянути питання про доцільність та напрямки продовження робіт. При припиненні дії Договору сторони проводять розрахунки тільки за фактично виконані роботи, що оформлюється відповідним актом (пункт 4.6 Договору).

Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За правовим змістом відносини сторін є змішаним договором, який містить елементи договорів підряду (ремонт трансформаторів, ремонт та наладка вимикачів навантаження, заміна комірок високовольтних тощо) та надання послуг (ревізія обладнання, отримання за дорученням позитивних висновків КЕТЦ).

Згідно визначенням ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. За частиною 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач на виконання своїх зобов'язань за Договором сплатив відповідачу обумовлений договором аванс в сумі 52400,00 грн. платіжним дорученням від 24.02.2014р. № 275 (копія залучена до матеріалів справи а оригінал наданий для огляду в судовому засіданні). Суд звертає увагу на те, що в пункті 2.2 Договору сторонами було допущено помилку, та зазначено суму авансу 52500,00 грн., тоді як 50% від кошторисної вартості Договору 104800,00 грн. становить саме 52400,00 грн. Крім того, відповідач надавав позивачу для оплати рахунок-фактуру від 21.02.2014р. № СФ-0000013 на сплату авансу за електромонтажні роботи саме в сумі 52400,00 грн. (оригінал рахунку надано для огляду в судовому засіданні а копія залучена до матеріалів справи). За таких обставин обов'язок позивача із сплати авансу виконано належним чином повністю.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно до частини 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються у договорі підряду. Пунктом 3.1 Договору сторони погодили строк виконання робіт 30 робочих днів з дня підписання договору та отримання авансу. За таких обставин строк виконання робіт за Договором становив до 08.04.2014р. включно.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Станом на день звернення позивача до суду з позовом відповідач обумовлені договором роботи не виконав, в порядку пункту 4.2 договору Акти виконаних робіт замовнику не надав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Суд ухвалами від 21.04.2015р. та від 05.05.2015р. витребовував у відповідача докази виконання робіт (Акти виконаних робіт) згідно договору та документи, що свідчать про перерахування (повернення) відповідачем на користь позивача грошових коштів в сумі 52400,00 грн. Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не подав, доказів виконання робіт за договором (або частини робіт), не представив, відповідно доводи позивача не спростував.

Відповідно до частини 3 ст. 612 ЦК України, частин 1, 2 ст. 220 ГК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частини 2 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно до частини 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Виходячи з аналізу наведених норм закону, договори підряду та надання послуг становлять певне виключення з загального правила зобов'язального права, яке передбачає неможливість односторонньої відмови від зобов'язань. Зазначені договори можуть бути розірвані замовником в односторонньому порядку, за певних умов, встановлених законом або договором, та з відповідними наслідками.

Так, позивач направив відповідачу претензію від 26.02.2015р. №30, в якій фактично відмовився від договору підряду та вимагав повернення авансового платежу. Зазначену претензію відповідач отримав 06.03.2015р., про що свідчить залучена до матеріалів справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення від 26.02.2015р. № 611. Оригінал повідомлення та фіскального чеку «Укрпошти» від 26.02.2015р. позивачем надано для огляду в судовому засіданні.

Суду не подано доказів того, що станом на день розгляду справи відповідач надав відповідь на претензію або виконав законні вимоги позивача та повернув отриманий аванс в сумі 52400,00 грн.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача авансового платежу в сумі 52400,00 грн. матеріалами справи підтверджується, є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 5682,17 грн., нараховану за прострочення виконання робіт за шість місяців з дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Щодо зазначених вимог суд зазначає наступне.

Пунктом 5.3 Договору сторони передбачили, що підрядник за несвоєчасне виконання робіт сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми коштів, сплачених замовником за кожен день затримки.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Згідно з положеннями ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов'язання мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до частини 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Оскільки інший період нарахування пені в Договорі сторонами не встановлено, нарахування пені має розпочатися наступного дня після спливу передбаченого договором терміну завершення робіт (тобто з 09.04.2014р.), та припинитися через шість місяців у відповідне число останнього місяця строку (тобто до 09.10.2014р.).

Відповідно до пункту 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. За таких обставин, виходячи з наступного розрахунку:

База нарахування (пункт 5.3 Договору)Кінцевий строк виконання робіт (пункт 3.1 Договору)Період прострочення (6 місяців згідно ч.6 ст. 232 ГК України)Пеня, грн.
52400,00 грн.08.04.201409.04.14 - 09.10.145699,40
судом встановлено, що належна до стягнення з відповідача на користь позивача пеня складає 5699,40 грн.

Позивачем заявлено до стягнення 5682,17 грн. пені, суд, приймаючи рішення, не вправі виходити за межі позовних вимог, за таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню повністю в заявленій сумі 5682,17 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Парк» повністю, приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «УПТБ» 52400,00 грн. авансу та 5682,17 грн. пені, та у відповідності до статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладає на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1, 22, 33, 34, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Парк» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпідводтрубопровідбуд» (08000, Київська обл., Макарівський район, смт. Макарів, вул. Фрунзе, буд. 20 Б, ідентифікаційний код 33272196)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сан Парк» (04119, м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, буд. 11/2, ідентифікаційний код 36594349)

52400,00 грн. (п'ятдесят дві тисячі чотириста гривень нуль копійок) авансу,

5682,17,00 грн. (п'ять тисяч шістсот вісімдесят дві гривні сімнадцять копійок) пені,

1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 02.06.2015р.

Суддя О.В. Конюх