УХВАЛА

18.05.2015Справа № 910/3869/15-г
За позовом Державного агентства резерву України

До Публічного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство «Більшовик»

Про повернення матеріальних цінностей мобілізаційного резерву та сплату штрафних санкцій на загальну суму 1 736 553,0825 грн.

За участю Військової прокуратури Київського гарнізону центрального регіону України

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Сущук Т.І.(дов. від 16.05.2014)

Від відповідача: Кушнір С.Л.(дов. від 27.11.2014)

Від прокуратури Стригун М.А.(посв. № 025147 від 26.03.2014)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Державне агентство резерву України (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство «Більшовик» з вимогою про повернути до державного резерву матеріальні цінності, закладені до мобілізаційного резерву та про стягнення з відповідача штрафних санкцій за незабезпечення збереження не розброньованих матеріальних цінностей мобілізаційного резерву у розмірі 1736553,08 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.02.2015 порушено провадження у справі №910/3869/15-г та призначено до розгляду на 05.03.2015.

Ухвалою суду від 05.03.2015 року розгляд справи відкладено на 26.03.2015, оскільки представники позивача та відповідача в судове засідання 05.03.2015 не з'явилися, витребувані судом докази не подали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представники позивача в судове засідання 26.03.2015 не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стало підставою для відкладення розгляду справи на 07.04.2015 року.

Суд зазначає, що 06.04.2015 року через канцелярію Господарського суду міста Києва було подано заяву позивача про зміну позовних вимог.

Як вказано в п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011, ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Оцінивши подану позивачем заяву як заяву про зміну предмету позову, суд приймає її до розгляду, оскільки вона подана з дотриманням правил ГПК України, а отже позовні вимоги розглядаються щодо :

- зобов`язання відповідача - ПАТ «НВП «Більшовик» відшкодувати вартість матеріальних цінностей на суму 736224,20 грн.;

- стягнення з ПАТ «НВП «Більшовик» штрафних санкцій в сумі 1792647,30 грн., в тому числі 736224,16 грн. - штрафу та 1056423,14 грн. - пені.

В порядку статті 77 ГПК України в судовому засіданні 07.04.2015 року оголошено перерву на 20.04.2015.

В судове засідання 20.04.2015 прибули представники прокуратури, які приймають участь у справі на підставі поданої через канцелярію суду заяви про вступ прокуратури у справу, а також представники позивача та відповідача у справі.

Представники позивача подав клопотання про продовження строку розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання. Ухвалою суду від 20.04.2015 року продовжено строк розгляду справи на п`ятнадцять днів в порядку статті 69 ГПК України та відкладено розгляд справи на 18.05.2015 року.

В судовому засіданні 18.05.2015 року відповідачем у справі було подано клопотання про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи щодо встановлення справжності підпису в.о. генерального директора відповідача Шедова М.М. на акті перевірки від 28.09.2017 року, поданому позивачем до позову у якості доказу.

Крім того, відповідачем у справі подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи у справі щодо встановлення вартості матеріальних цінностей, про відшкодування вартості яких просить позивач, та встановлення документальної обґрунтованості розміру нестачі товарно-матеріальних цінностей.

Розглянувши подані клопотання про призначення судових експертиз, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи задоволенню не підлягає, а клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно п. 2 постанови Пленуми Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012р. № 4 судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно п. 2, 10 постанови Пленуми Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 р. № 4 судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Експертиза, для вирішення питань якої необхідно знання з різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань, є комплексною. До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих установах, у тому числі працівники інших установ, органів виконавчої влади тощо.

Предметом спору у справі є відшкодування відповідачем вартості матеріальних цінностей, зокрема металу та металевих труб, які за твердженням позивача, були передані(закладені) відповідачеві на зберігання до державного резерву матеріальних цінностей (мобілізаційного резерву), та як не були належним чином збережені відповідачем, а також про стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді штрафу та пені за неналежне збереження (втрату/відчуження) вказаних матеріальних цінностей.

В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами спору договір зберігання не укладався, а також не визначалася вартість переданих (закладених) на зберігання товарно-матеріальних цінностей.

Разом з тим, позивач підтверджує заявлені позовні вимоги в частині накопичення (закладки) матеріальних цінностей відповідачеві номенклатурою таких цінностей від 03.05.1988 року, в якій вартість таких цінностей також не визначена. Позивачем самостійно, на власний розсуд в позовній заяві визначена вартість втрачених товарно-матеріальних цінностей.

На переконання суду, у разі коли сторонами не погоджено вартість переданих (накопичених) на зберіганні товарно-матеріальних цінностей, звичайна ціна (вартість) таких товарів має визначатися за допомогою спеціальних знань. При цьому, суд зазначає, що для визначення вартості товарної продукції, призначається такий вид експертизи як товарознавча судова експертиза відповідно до науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року за № 53/5.

Щодо визначення документальної обґрунтованості розмірів нестачі товарно-матеріальних цінностей, то за переконанням суду оцінка доказової бази та наявності необхідних документальних доказів щодо закладення до мобілізаційного резерву та неналежного збереження (втрати) товарно-матеріальних цінностей є компетенцією суду та не може бути віднесена на вирішення судових експертів, а отже клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи щодо поставлення перед експертами другого запитання, зазначеного в клопотання, не підлягає задоволенню.

Клопотання відповідача про призначення почеркознавчої експертизи також стосується оцінки поданих доказів, зокрема їх допустимості, а також встановлення факту щодо того, хто з боку відповідача був ознайомлений з актом про результати планової ревізії від 28.09.2007 року, не входить до предмету доказування у справі, а отже необхідності у призначенні такого виду експертизи для розгляду справи по суті суд не вбачає.

При досліджені матеріалів справи, судом встановлено, що сторонами у справі не подано доказів, які мають значення для вирішення справи по суті та на які сторони посилаються в письмових поясненнях та поданих документах, які суд витребовує в порядку статті 65 ГПК України.

Остаточний перелік питань та формулювання питання, що ставляться перед експертом є прерогативою суду та визначається в ухвалі про призначення судової експертизи.

Остаточний перелік питань та експертна установа (експерт) визначається судом відповідно до положень постанови Пленуми Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012р. №4.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України, суд зупиняє провадження у справі до отримання висновків експертизи по поставленим питанням та повернення матеріалів справи до суду.

Керуючись ст. ст. 41, 65, 69, 79, 86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Призначити у справі судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

2. На вирішення експертів поставити наступне питання:

- яка вартість (встановити звичайну середню вартість) станом на вересень 2007 року за одиницю виміру (тонна/ 1 тис.м.) та за зазначену в ухвалі кількість наступних матеріальних цінностей:

- сталь сортова конструкційна з вмістом нікелю- 1,600 тонн;

- сталь сортова швидкорізальна - 0,050 тонн;

- сталь сортова нержавіюча із вмістом нікелю - 1,050 тонн;

- сталь тонколистова товщиною 1,9-3,9 мм. -25,500 тонн;

- сталь листова нержавіюча холоднокатана із вмістом нікелю - 4,580 тонн;

- труби тонкостінні безшовні нержавіючі - 0,7595 тис.м;

- алюміній первинний включаючи силумін -2,900 тонн;

- прокат алюмінієвий - 1,100 тонн;

- прокат мідний -4,000 тонн;

- прокат латунний -1,100 тонн;

Прокат бронзовий -0,900 тонн.

3. Зобов'язати позивача подати в спецчастину суду документи, які містять гриф "таємно" - розпорядження Кабінету Міністрів України № 724-рт від 26.11.2003, а також зобов`язати позивача надати до суду належним чином завірені копії (оригінали для огляду в судовому засіданні) довідку Жовтневого Ру ГУ МВС України в місті Києві від 20.11.1996 за № 4237 про крадіжку матеріальних цінностей, які знаходились на зберіганні відповідача (на яку йде посилання у акту від 28.09.2007 року), а також належним чином завірені матеріали попередніх перевірок відповідача, які зазначені на 2-3 сторінці вищевказаного акту;

4. Зобов`язати відповідача у справі надати належним чином завірені копії довіреностей на осіб, на підставі яких були отримані товарно-матеріальні цінності мобілізаційного резерву, що знаходились на зберіганні відповідача, та на які йде посилання на стор. 3, наданого відповідачем акту перевірки від 07.07.2010 року

5. Попередити експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

6. Витрати по проведенню експертизи покласти на відповідача - Публічне акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство «Більшовик» (03680, м. Київ, проспект Перемоги, 49/2; код ЄДРПОУ 80) з наступним віднесенням на винну сторону. Зобов'язати відповідача забезпечити своєчасну та повну оплату експертизи.

7. Зобов'язати сторін забезпечити експертів належними умовами для проведення дослідження, а також своєчасно подавати на вимогу експертів додаткові документи, необхідні для проведення експертизи.

8. Провадження у справі № 910/3869/15 зупинити до надання висновків товарознавчої судової експертизи, призначеної у справі.

9. У разі необхідності та великим експертним навантаженням суд надає свою згоду на проведення експертизи у термін понад 3 місяці.

10. Дану ухвалу може бути оскаржено в порядку передбаченому чинним законодавством в частині зупинення провадження у справі.

11. Ухвалу направити сторонам та прокурору, а експерту разом з матеріалами справи.

Суддя Головатюк Л.Д.