РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2015Справа №41/192

За позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
ДоКомунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві
Простягнення 266 453,05 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Левицька В.І. - дов. № 91/2014/09/05-4 від 05.09.2014 р.;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерна енергопостачальна компанія "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Служба замовника житлово-комунальних послуг" Оболонського району у м. Києва про стягнення 266 453,05 грн.

Ухвалою від 03.04.2009 року було порушено провадження по справі № 41/192 та призначено її розгляд на 21.04.2009 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2009 року провадження у справі № 41/192 зупинено до вирішення іншої пов'язаної з нею справи № 8/131.

Як встановлено судом, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва № 8/131 від 24.01.2008 року визнано протиправними та скасовано розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.05.2007 року N 640, від 30.05.2007 року N 641, від 30.05.2007 року N 642, від 30.05.2007 року N 643.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2009 року у справі № 22-а-14381/08 вищевказану постанову Окружного адміністративного суду міста Києва № 8/131 від 24.01.2008 року було залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України № К-2608/09 від 02.07.2009 року касаційні скарги Київської міської державної адміністрації та АЕК "Київенерго" задоволено частково; касаційну скаргу ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль" задоволено; постанову Окружного адміністративного суду м. Києва № 8/131 від 24.01.08 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду № 22-а-14381/08 від 09.01.09 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2010 року у справі № 2а-673/2010 провадження у справі за адміністративним позовом ОСББ "Престиж" до Київської міської державної адміністрації,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АЕК "Київенерго" про визнання протиправними та скасування розпоряджень КМДА закрито.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2010 року у справі № 2а-673/10 апеляційні скарги ЖБК "Буревісник-3", ЖБК "Ремонтник", ЖБК "Суднобудівник-18", ЖБК "Алмазний", ОСББ "Мотор", ВАТ "Універсам № 14", ОСОБА-13 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2010 року у справі № 2а-673/2010 задоволено частково; ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2010 року у справі № 2а-673/2010 скасовано як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлено справу для продовження розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.04.2011 року у справі № 2а-376/2011 залишено без розгляду адміністративний позов ОСББ "Престиж" до Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АЕК "Київенерго", про визнання протиправними та скасування розпоряджень.

Згідно з частиною 3 статті 79 ГПК України, господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

У зв'язку з тим, що відпали обставини, які зумовили зупинення провадження у справі № 41/192, ухвалою суду від 12.05.2015 року поновлено провадження у справі № 41/192 та призначено її до розгляду на 29.05.2015 року.

В судовому засіданні 29.05.2015 року представник позивача підтримав подану ним 20.05.2015 року заяву про зміну найменування позивача, відповідно до якої просив суд змінити найменування Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» на Публічне акціонерне товариство «Київенерго». Суд розглянув та задовольнив вказану заяву.

Представник відповідача 25.05.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із перебуванням представника відповідача у відпустці. Судом розглянуто вказане клопотання та відхилено його, оскільки відповідач є юридичною особою,а тому не позбавлений можливості направити у судове засідання іншого уповноваженого представника.

Представником позивача 27.05.2015 року через канцелярію суду подано заяву, відповідно до якої позивач просив суд припинити провадження в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 221 951,10 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача 38 851,46 грн. інфляційних втрат, 5 650,49 грн. 3% річних, а також витрати по сплаті державного мита та витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

У судовому засіданні 29.05.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, підтримав раніше подану заяву, просив суд її розглянути та задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 29.05.2015 року не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 29.05.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, а також заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

01.10.2003 року між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", яка в подальшому змінила найменування на Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (далі - енергопостачальна організація, позивач) та Комунальним підприємством «Управління житловим господарства» Оболонського району, яке в подальшому змінило найменування на Комунальне підприємство «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві (далі - споживач, відповідач) було укладено договір № 8373060 на постачання теплової енергії в гарячій воді (далі - Договір).

Згідно частини 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Пунктом 1.1 Договору сторони узгодили, що постачальник зобов'язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

Відповідно до пункту 2.1 Договору при виконанні умов цього Договору, а також, при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися тарифами, затвердженими Київською міською держадміністрацією, Правилами користування тепловою енергією, нормативними актами з питань користування та взаєморозрахунків за енергоносії.

Пунктом 2.2.1 Договору сторони узгодили, що енергопостачальна організація зобов'язалася безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно з заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в додатку № 1.

Відповідно до пункту 2.3.1 Договору абонент зобов'язався виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку № 2 до Договору.

Згідно з пунктом 4.3 Договору останній вважається пролонгованим на кожний наступний період, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення.

01.10.2003 року між сторонами також було погоджено тарифи та порядок розрахунків (далі - Порядок) за теплову енергію, пунктами 1 та 9 якого сторони передбачили, що розрахунки за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, встановленими Управлінням цінової політики Київської міської державної адміністрації, затвердженими розпорядженням КМДА від 20.06.2002 року № 1245. Споживач щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує оформлену постачальником платіжну вимогу доручення на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця за мінусом суми фактично сплаченої теплової енергії в поточному місяці; табуляграму фактичного споживання за попередній період та акт звірки, який оформлює та повертає один примірник постачальнику.

Відповідно до пункту 10 Порядку споживач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію, а до 25 числа поточного місяця сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями.

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач за період з 01.12.2006 року по 01.03.2009 року спожив теплової енергії на загальну суму 1 006 855,20 грн., що засвідчується обліковими картками за спірний період.

В свою чергу, відповідач спожиті послуги розрахувався частково на суму 731 866,18 грн., в результаті чого в останнього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 221 951,10 грн., про стягнення якої позивач звернувся з даним позовом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За умовами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наданої позивачем довідки про надходження коштів за спожиту теплову енергію вбачається, що під час розгляду справи відповідач повністю погасив суму основного боргу у розмірі 221 951,10 грн.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Зважаючи на встановлені факти, господарський суд приходить до висновку про задоволення клопотання позивача про припинення провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 221 951,10 грн. підлягають припиненню на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 5 650,49 грн. 3 % річних та 38 851,46 грн. інфляційних втрат.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов Договору та Порядку розрахунків за теплову енергію, вартості спожитої теплової енергії та прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а в частині стягнення 3% річних частково в сумі 5 467,69 грн., перерахунок яких здійснено в межах періодів визначених позивачем.

Відповідно до вимог статті 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення з Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві заборгованості в сумі 221 951,10 грн. на підставі п.1-1. ч.1 ст. 80 ГПК України.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Служба замовника житлово-комунальних послуг» Оболонського району у м. Києві (місцезнаходження: 04213, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, будинок 57, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (місцезнаходження: 01001, м. Київ, Печерський р-н, площа Івана Франка, буд. 5, ) 38 851 (тридцять вісім тисяч вісімсот п'ятдесят одну) грн. 46 коп. - інфляційних втрат, 5 467 (п'ять тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 69 коп. - 3% річних, 2 770 (дві тисячі сімсот сімдесят) грн. 38 коп. державного мита та 117 (сто сімнадцять) грн. 92 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.06.2015 р.

Суддя Спичак О.М.