РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 906/873/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Демянчук Ю.Г. ,

судді Юрчук М.І.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Бєлова А.Г.;

третьої особи - не з'явився;

органу ДВС - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на ухвалу господарського суду Житомирської області від 24.04.15 р. у справі № 906/873/13 (суддя Маріщенко Л.О.)

за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

до Бердичівської міської ради Житомирської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міське комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 3

про звернення стягнення на предмети іпотеки

орган виконання відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року Бердичівська міська рада звернулась до господарського суду Житомирської області зі скаргою на дії органу державної виконавчої служби (з урахуванням доповнення до скарги), в якій просить скасувати постанови відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Житомирської області, винесені старшим державним виконавцем відділу примусового виконання управління ДВС Головного управління юстиції у Житомирської області Сладь Т.П. від 10.02.2015 року про стягнення з Бердичівської міської ради виконавчого збору в розмірі 25 855, 79 грн. та витрат на проведення виконавчих дій; зняти арешт з майна боржника.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 24.04.2015 року у справі № 906/873/13 скаргу Бердичівської міської ради у справі № 906/873/13 задоволено.

Визнано доводи Бердичівської міської ради викладені у скарзі щодо скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції від 10.02.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору; скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління ВДС Головного управління юстиції від 16.04.2015 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій; зняття арешту з майна боржника та скасування постанови про його накладання правомірними.

Визнано неправомірними та скасовано постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції: про стягнення з боржника виконавчого збору від 10.02.2015 року; про стягнення витрат на проведення виконавчих дій від 16.04.2015; про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.02.2015 року.

Знято арешт з нежитлового приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, буд. 34/2, що належить боржнику - Бердичівській міській раді.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирської області, не погоджуючись із вказаною ухвалою, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 24.04.2015 року у справі № 906/873/13.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- боржником в самостійному порядку рішення суду не виконано, державним виконавцем 10.02.2015 року винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 25 855, 79 грн.;

- част.2 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік підстав для не стягнення виконавчого збору;

- відповідно до п.3.7.1 Інструкції, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю після завершення строку, наданого для добровільного виконання, та встановлення, що рішення боржником у добровільному порядку не виконано;

- державним виконавцем по даному виконавчому провадженню вчинено заходи примусового порядку, а саме після строку на самостійне виконання рішення винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для визнання неправомірними та скасування постанови відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції відсутні; просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області від 24.04.2015 року у справі № 906/873/13.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 року у справі № 906/873/13 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 09.06.2015 року.

09.06.2015 року в судовому засіданні відповідач заперечив проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Житомирської області при винесенні ухвали правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю з'ясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законну та обгрунтовану ухвалу, а тому просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

09.06.2015 року позивач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечила; подав клопотання про розгляд справи без участі представника останнього.

09.06.2015 року третя особа та орган ДВС участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили; про причини неявки суд не повідомили. Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи /матеріали оскарження, а.с. 137, 140/.

Оскільки ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників позивача, третьої особи та органу ДВС.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 18.03.2014 року у справі № 906/873/13, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.07.2014 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» до Бердичівської міської ради Житомирської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міське комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №3 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договорами іпотеки (нерухомого майна), які укладені 30 жовтня 2007 року, від 30 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (61050, м. Харків, проспект Московський, 60, ) та Бердичівською міською радою Житомирської області (юридична адреса: м. Бердичів Житомирської області, пл. Жовтнева, буд.1, ) в особі міського голови - Мазура Василя Костянтиновича та посвідчених нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. предметом яких є комплекс, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв. м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, буд. 34/2 та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.10.2007 року, виданого виконкомом Бердичівської міської ради, зареєстроване в реєстрі права власності на нерухоме майно державним комунальним підприємством Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації в книзі №66, номер запису 249, реєстраційний номер - 20729088, в рахунок задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (61001, м. Харків, пр-т. Московський, 60, ) за кредитними договорами №0 від 30.10.2007 року та №0 від 30.01.2008 року у загальній сумі 258557,90 грн. (станом на 16.04.2013 року). Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки нерухомого майна, що належить Бердичівській міській раді Житомирської області - нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаход000 від 30.10.07р. та № 0 від 30.01.08р. у загальній сумі 258557,90 грн. (станом на 16.04.2013).

Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки нерухомого майна, що належить Бердичівській міській раді Житомирської області - нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, буд. 34/2, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України "Про іпотеку" та встановити початкову ціну 481 000, 00 грн.

20.05.2014 року господарським судом Житомирської області видано накази на примусове виконання рішення господарського суду Житомирської області від 18.03.2014 року у справі № 906/873/13.

23.01.2015 ПАТ "УкрСиббанк" направлено на адресу відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області заяву, якою просить відкрити виконавче провадження за наказом № 906/873/13 від 20.05.2014 року та здійснити його виконання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Клопотання про арешт коштів боржника стягувачем не заявлялося.

29.01.2015 старшим державним виконавцем Сладь Т.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46251314 про примусове виконання наказу господарського суду Житомирської області від 20.05.2014 № 906/873/13 та надано боржнику 7-ми денний термін самостійного виконання даного наказу (до 05.02.2015 року).

Постанова була направлена державним виконавцем боржнику 01.02.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /матеріали оскарження, аркуш 71/.

Відповідно до п.1 розділу 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+1;

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 46251314 від 29.01.2015 року була направлена боржнику Бердичівській міській раді 01.02.2015 року рекомендованим листом, який пересилався в межах області (Житомир-Бердичів), а тому з урахуванням п. 1. розділу 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень датою отримання боржником даного рекомендованого листа слід вважати 05.02.2015 року.

06.02.2015 року старшим державним виконавцем Сладь Т.П. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: накладено арешт на нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, 34/2, що належить боржнику - Бердичівській міській раді.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що з дати отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження № 46251314 - 05.02.2015 року та до закінчення 7-ми денного терміну для виконання наказу в самостійному порядку - 06.02.2015 року, Бердичівська міська рада мала один день для виконання наказу в самостійному порядку. А тому винесення постанови про накладення арешту на майно боржника є передчасним.

10.02.2015 року старшим державним виконавцем Сладь Т.П. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 25 855, 79 грн., оскільки боржником у наданий строк для виконання наказу в самостійному порядку, останній не виконано.

Водночас, рішенням 42 сесії 6 скликання Бердичівської міської ради Житомирської області від 29.04.2014 року № 831 вирішено, зокрема, здійснити продаж на аукціоні об'єктів іпотеки - нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Бердичева нежитлових приміщень, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Котовського, буд. 34/2 за початковою ціною у розмірі 481 000, 00 грн., встановленою рішенням господарського суду Житомирської області від 18.03.2014 року у справі №906/873/13 (п. 1. Рішення) та доручено відділу комунальної власності та земельних відносин організувати проведення аукціону з продажу об'єктів іпотеки зазначених у п.1 цього рішення (п. 2 Рішення) /а.с.7-9/.

Згідно протоколу № 1 аукціону з продажу об'єкта іпотеки - нерухомого майна комунальної власності, затвердженого наказом Відділу комунальної власності та земельних відносин Бердичівської міської ради від 24.12.2014 року № 36, останнім 22.12.2014 року проведено аукціон з продажу нежитлових приміщень заг. площею 242,7 кв. м. та визначено переможця аукціону з пропозицією 529 100, 00 грн. /а.с.10-11/.

Таким чином, до відкриття виконавчого провадження 29.01.2015р. боржником вчинено дії (проведення прилюдних торгів, визначення переможця аукціону) спрямовані на самостійне виконання рішення господарського суду Житомирської області від 18.03.2014 року у справі № 906/873/13, однак у зв'язку з накладенням банком арешту на приміщення шляхом здійснення виконавчого напису, покупець приміщення не сплатив кошти.

16.04.2015 на підставі заяви стягувача від 09.04.2015 року старшим державним виконавцем Сладь Т.П. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, відповідно п.1 част.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

17.04.2015 старшим державним виконавцем Сладь Т.П. винесено постанови про відкриття виконавчого провадженння № 47284147 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 25,00 грн. та № 47281718 про стягнення виконавчого збору в сумі 25 855,79 грн.

Виконання рішення господарського суду Житомирської області від 18.03.2014 року у справі № 906/873/13 в добровільному порядку без застосування державною виконавчою службою примусових заходів виконання слугувало підставою для звернення Бердичівської міської ради до господарського суду Житомирської області з скаргою від 23.02.2015 року, згідно якої просить (з урахуванням доповнень до скарги від 20.04.2015 року):

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції від 10.02.2015 року, виконавче провадження № 46251314 про стягнення з боржника виконавчого збору, як таку, що прийнята незаконно;

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції від 16.04.2015 року, виконавче провадження № 46251314 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій;

- зняти арешт з майна боржника - нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м.Бердичів, вул.Котовського, буд.34/2 та скасувати постанову про його накладення.

При прийнятті рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до част.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до част.2 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Водночас, част.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно п.7 ст.28 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно п.3.7.4 Інструкції Міністерства юстиції від 02.04.2012 року № 512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

Крім того, виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово (п.20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14).

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Окрім того, положеннями ч.3 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.01.2015 року у справі № 3-217гс14.

Вивчивши матеріали справи, судом не встановлено факту вчинення відділом державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої заходами примусового виконання рішення є:

звернення стягнення на кошти та інше майно боржника,

звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника,

вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

інші заходи, передбачені рішенням.

Таким чином, правові підстави для стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 25,00 грн. та виконавчого збору в сумі 25 855,79 грн. - відсутні, оскільки рішення господарського суду Житомирської області від 18.03.2014 року у справі № 906/873/13 було виконано боржником в добровільному порядку без застосування державною виконавчою службою примусових заходів виконання.

Водночас, відповідно до п.2, 5 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження", арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

За наведеного, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про зняття арешту з майна боржника - нежитлове приміщення, загальною площею 242,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м.Бердичів, вул.Котовського, буд.34/2 та скасування постанови про його накладення.

Відповідно до п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, документально необґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді справи. Ухвала господарського суду Житомирської області у даній справі ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 24.04.15 р. у справі № 906/873/13 залишити без змін, апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Матеріали оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 24.04.15 р. у справі № 906/873/13 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Юрчук М.І.