Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

09 червня 2015 року справа № 927/725/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрветпромпостач»

07403 Київська обл. м. Бровари, вул. Будьонного, 23А

Відповідач: Публічне акціонерне товариство науково-виробниче об'єднання «Чернігівеліткартопля»

15522 Чернігівський р-н смт. Седнів, вул. ЯЛизогуба, 13

Предмет спору: про стягнення 3328,20 грн.

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

від позивача: Лопатюк К.Ю. д. б/н від 01.04.2015 р.

від відповідача: не з'явився

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача за договором поставки № 153 від 20.03.2014 р. - 2260,00 грн. основного боргу, 661,77 грн. індексу інфляції та 406,43 грн. пені.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника в судове засідання 02.06.2015 року та 09.06.2015 року не направив. Заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Наданим законом правом участі в судовому засіданні не скористався.

Позивачем в судове засідання 09.06.2015 року надано письмові пояснення, в яких уточнив, що датою поставки є 19 вересня 2014 р., згідно з умовами договору дата прострочки відповідачем є 07.10.2015 р.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, явка відповідача обов'язковою не визнавалась, заяв та клопотань відповідачем не подавалось, суд приходить висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.

Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

20.02.2014 р. між сторонами укладено договір поставки № 153.

Відповідно до умов договору постачальник (позивач) зобов'язується передавати у власність покупця (відповідач) ветеринарні препарати та предмети зооветеринарного догляду для тварин, а покупець зобов'язується приймати і здійснювати оплату продукції.

Позивачем на виконання умов договору по видатковій накладній № 2888 від 19.09.2014 р. поставлено відповідачу товар на суму 2260,00 грн., а відповідачем отримано, що підтверджується довіреністю № 161 від 19.09.2014 р. та підписом та печаткою товариства відповідача на накладній.

Оригінали договору, накладної та довіреності оглянуто судом в судовому засіданні 09.06.2015 року.

Відповідно до п. 5.3 договору покупець зобов'язується оплатити отриману продукцію шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 15 календарних днів від дати поставки продукції.

Таким чином, відповідач мав розрахуватись за поставлений 19.09.2014 року та отриманий ним товар до 07.10.2014 року, враховуючи п.5.3. договору та те, що 4-5.10.2014 року були календарними вихідними днями.

Приписами ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом та не випливає із характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач належним чином зобов'язання по оплаті отриманого товару до 07.10.2014 року не виконав.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача в сумі 2260 грн.

Відповідно до 6.2 договору у разі невиконання покупцем зобов'язань щодо оплати за отриманий товар у встановлений термін, він сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день прострочення від неоплаченої суми за кожен день такої затримки, починаючи з дня отримання продукції за весь період прострочення.

Позивачем нараховано пеню в сумі 406,43 грн. за період з 06.10.2014 р. по 09.04.2015 р. за 186 днів.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Разом з цим, в силу ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до умов договору період прострочення починається після 15-денного терміну від дати поставки продукції.

Таким чином, оскільки 4 та 5 жовтня 2014 року були вихідними днями, останній день строку переноситься на перший робочий день - 06.10.2014 р., то початковою датою прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання по видатковій накладній від 19.09.2014 р. є 07.10.2014 року.

Згідно ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зі змісту наданого договору між сторонами у справі, не вбачається встановлення строку нарахування пені за більший період часу ніж встановлено ст. 232 ГК України.

Враховуючи дану норму Господарського кодексу України, пеня підлягає задоволенню частково сумі 395,90 грн., в решті позовних вимог в сумі 10,53 грн. є необґрунтованою, оскільки позивачем при нарахуванні пені за прострочення оплати застосовано строк за 186 днів замість 182 дні (або 6-ти місяців), чим порушено приписи ст.232 ГК України та невраховано, що 4 та 5 жовтня були вихідними днями, тому період прострочення починається з 07.10.2014 р., в зв'язку з чим в позові в цій частині (10,53 грн.) слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Поизвачем нараховано індекс інфляції в сумі 661,77 грн. за період з жовтня 2014 р. по березень 2015 р.

Згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахування індексу інфляції повинна розраховуватися виходячи з індексу інфляції за кожний місяць прострочення.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

Відповідно п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Така методологія розрахунку інфляційних позивачем не була дотримана, що вплинуло на правомірність та обґрунтованість заявленої до стягнення суми. Позивачем при розрахунку індексу інфляції було початком нарахування було визначено жовтень 2014 р., замість листопада 2014 р., не враховано методику нарахування.

Враховуючи інформаційний лист та постанову Пленуму Вищого господарського суду індекс інфляції є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково в сумі 593,29 грн., оскільки позивачем при нарахуванні було враховано перший місяць (жовтень 2014 р.), в якому мала відбутися оплата по накладній № 2888 від 19.09.2014 р. В решті позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції в сумі 68,48 грн. відмовити.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач витребуваних документів та доказів повної оплати суду не надав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк.

Оскільки відповідач, в порушення ст. 525,526,615 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобов'язання по оплаті своєчасно не виконав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково борг в сумі 2260 грн., пеня в сумі 395,90 грн., індекс інфляції в сумі 593,29 грн., в решті позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції в сумі 68,48 грн., в частині стягнення пені в сумі в сумі 10,53 грн. відмовити.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33,49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства науково-виробниче об'єднання «Чернігівеліткартопля» (15522 Чернігівський р-н смт. Седнів, вул.. Я.Лизогуба, 13 код 00497377) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрветпромпостач» (07400 Київська обл. м. Бровари, вул. Будьонного, 23 код 31033523) борг в сумі 2260 грн., пеня в сумі 395,90 грн., індекс інфляції в сумі 593,29 грн., 1783,63 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. В позовних вимог в частині стягнення індексу інфляції в сумі 68,48 грн., в частині стягнення пені в сумі в сумі 10,53 грн. відмовити.

Суддя І.А.Фетисова

.