Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" червня 2015 р. Справа № 906/165/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

за участю представників сторін:

від позивача1: не з'явився;

від позивача2: не з'явився;

від позивача3: не з'явився;

від відповідача: Гарбар К.Г. - довіреність № ЖТ-013 від 01.01.2015;

від третьої особи: не з'явився;

прокурор: Шевчук М.М. - сл. посвідчення № 031781 від 26.01.2015 (до перерви в с/з), Кузьменко Н.О. - сл. посвідчення №031526 від 23.01.2015 (після перерви в с/з),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Прокурора Малинського району в інтересах держави в особі

1) Малинської районної державної адміністрації (м.Малин, Житомирська область)

2) Територіальної громади сіл, селищ та міст Малинського району в особі: Малинської районної ради (м.Малин, Житомирська область)

3) Державної екологічної інспекції у Житомирській області (м.Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибацький хутір" (с.Пиріжки, Малинський район, Житомирська область)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Пиріжківської сільської ради (с.Пиріжки, Малинський район, Житомирська область)

про розірвання договору оренди земельної ділянки від 10.04.2009р.; розірвання договору оренди водного об'єкту від 13.04.2009р.; зобов'язання привести земельну ділянку в попередній стан; зобов'язання повернути земельну ділянку; зобов'язання повернути водний об'єкт

В судовому засіданні 03.06.2015, згідно ст.77 ГПК України, оголошувалась перерва до 12:30 год. 03.06.2015.

Прокурор звернувся до суду в інтересах держави з позовом, згідно якого просить:

1) розірвати договір оренди земельної ділянки від 10.04.2009 між Малинською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рибацький хутір" про передачу в строкове (на 30 років) платне користування для риборозведення земельної ділянки водного фонду за межами с.Пиріжки на території Пиріжківської сільської ради Малинського району загальною площею 19,6211 га, державна реєстрація договору від 24.04.2009 за № 02.

2) розірвати договір оренди водного об'єкта від 13.04.2009 між Малинською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рибацький хутір" про передачу в строкове (на 30 років) платне користування водного об'єкта (став) за межами с.Пиріжки на території Пиріжківської сільської ради Малинського району загальною площею 19,6211 га, в тому числі став - 13,1044 га, під штучними водостоками - 0,2470 га, ставками - 12,8574 га;

3) зобов'язати ТОВ "Рибацький хутір" привести, передану в користування відповідно до акту приймання - передачі від 10.04.2009, земельну ділянку водного фонду у попередній стан, шляхом знесення збудованих будинку рибалки та 5 малих архітектурних форм;

4) зобов'язати ТОВ "Рибацький хутір" повернути у власність держави в особі Малинської районної державної адміністрації земельну ділянку з водним об'єктом загальною площею 19,6211 га, яка розташована за адресою Житомирська обл., Малинський район, Пиріжківська сільська рада, кадастровий номер :09:000:0166, вартістю відповідно до нормативної грошової оцінки 102148,24 грн. за актом приймання передачі;

5) зобов'язати ТОВ "Рибацький хутір" повернути у власність держави в особі Малинської районної державної адміністрації водний об'єкт площею водного плеса 13,1044 га, який знаходиться за межами с.Пиріжки Малинського р-ну, Житомирської обл.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 19.05.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Пиріжківську сільську раду.

25.05.2015 до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення з доданими документами.

26.05.2015 від Радомишльського міжрайонного управління водного господарства із супровідним листом надійшла копія листа від 02.02.2015.

28.05.2015 від Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації із супровідним листом надійшла копія інвентаризаційної справи №12102.

03.06.2015 до суду факсимільним зв'язком від Прокуратури Малинського району надійшли пояснення на відзив ТОВ "Рибацький хутір".

03.06.2015 від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача щодо позову заперечив, із зазначених у відзиві на позовну заяву мотивів.

Інші учасники повноважних представників в судове засідання не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 22-26, т.2).

Після оголошеної в судовому засіданні перерви, до суду факсимільним зв'язком від Прокуратури Малинського району надійшли додаткові пояснення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані до справи документи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вказує прокурор у позовній заяві та вбачається з матеріалів справи, 10.04.2009 між Малинською районною державною адміністрацією Житомирської області (орендодавець/позивач-1) та ТОВ "Рибацький хутір" (орендар/відповідач) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с. 21-23, 95-96, т. 1 (далі - Договір оренди земельної ділянки)), згідно п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для риборозведення, яка знаходиться за межами населеного пункту із земель запасу Пиріжківської сільської ради Малинського району, на підставі розпорядження голови Малинської районної державної адміністрації від 26 березня 2009 року №79.

Згідно п. 2 Договору оренди земельної ділянки, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 19,6211 га, з них: сільськогосподарські землі (рілля) 4,0734 га, забудовані землі, всього 1,2721 га (в тому числі: інші (відвали) 0,3434 га, під дорогами 0,6902 га, під гідротехнічними спорудами (гребля) 0,2379 га), болото 1,1712 га, водний об'єкт (став), всього 13,1044 га (в тому числі під штучними водостоками (канавами, каналами та ін.) 0,2470 га, ставками 12,8574 га). Кадастровий номер земельної ділянки: :09:000:0166.

Прокурор зазначає, що відповідно до пояснювальної записки та картографічних даних проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 19,6211 га із земель водного фонду, які перебувають у запасі Пиріжківської сільської ради для передачі її в оренду ТОВ "Рибацький хутір" для риборозведення, площа порушених земель та ріллі (прибережної захисної смуги) орендованої земельної ділянки становить 4,4174 га.

Згідно п.14 Договору оренди земельної ділянки, земельна ділянка передається в оренду для риборозведення.

У п.17 Договору оренди земельної ділянки визначено умови збереження стану об'єкта оренди: забороняється самовільна забудова земельної ділянки та орендар зобов'язаний не погіршувати стан земельної ділянки.

13.04.2009 між Малинською районною державною адміністрацією Житомирської області (орендодавець/позивач-1) та ТОВ "Рибацький хутір" (орендар/відповідач) укладено договір оренди водного об'єкту (а.с. 91-92, т. 1; далі - Договір оренди водного об'єкту), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування на підставі розпорядження голови Малинської районної державної адміністрації від 26.03.09 №79 водний об'єкт (став), який знаходиться за межами населеного пункту с. Пиріжки на території Пиріжківської сільської ради Малинського району загальною площею 19,6211 (дев'ятнадцять цілих шість тисяч двісті одинадцять десятитисячних) га, з них: сільськогосподарські землі (рілля) 4,0734 га, забудовані землі, всього 1,2721 га ( в тому числі: інші (відвали) 0,3440 га, під дорогами 0,6902 га, під гідротехнічними спорудами (гребля) 0,2379 га), болото 1,1712 га, водний об'єкт (став), всього 13,1044 га (в тому числі: під штучними водостоками (канавами, каналами та ін.) 0,2470 га, ставками 12,8574 га).

Згідно п. 1.2. Договір оренди водного об'єкту, земельна ділянка, на якій розташований вказаний водний об'єкт, передана в оренду орендарю відповідно до договору оренди земельної ділянки водного фонду від 10.04.2009.

Прокурор звертає увагу, що відповідно до п.4.2 Договору оренди водного об'єкту, однією із умов збереження стану об'єкта оренди є заборона розміщення будь-яких об'єктів.

Вказує, що 17.12.2013 Державною екологічною інспекцією у Житомирській області проведено обстеження земельної ділянки та водного об'єкту (ставу), які знаходяться за межами населеного пункту с. Пиріжки на території Пиріжківської сільської ради Малинського району та передані в оренду ТОВ "Рибацький хутір". Відповідно до акту обстеження на момент перевірки на землях водного фонду, а саме в межах прибережної захисної смуги водного об'єкту (площа якої відповідно до договору оренди становить 4,4174 га) проведено встановлення (виконано будівельні роботи) 6 будівель (споруд): 1 будинок рибалки та 5 малих архітектурних форм. Зазначені будівлі розміщені на незначній відстані від урізу води, а саме: будівля №1 на відстані 1 м; будівля № 2 - 3,5 м; будівля № 3 - 2,5 м; будівля № 4 - 2 м; будівля № 5 - 2,75 м; будівля № 6 - 1 м.

Зазначає, що факт будівництва будинку рибалки та 5 інших малих архітектурних форм в межах прибережної захисної смуги також підтверджується протоколом огляду місця події від 25.01.2015, проведеного в ході розслідування кримінального провадження №0000003, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2014 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

При цьому повідомляє, що 30.05.2012 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Житомирській області за №КТ 2 зареєстровано декларацію про готовність комплексу будівель і споруд №7 до експлуатації. За результатами державної реєстрації вказаної декларації виконавчим комітетом Пиріжківської сільської ради прийнято рішення №185 від 21.02.2013 про погодження оформлення права власності на вказаний об'єкт нерухомого майна.

На підставі вказаного рішення та Договорів оренди земельної ділянки і водного об'єкту, Реєстраційною службою Малинського районного управління юстиції Житомирської області 04.06.2013 внесено відомості до Державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності на нерухоме майно - комплекс будівель і споруд №7 на території Пиріжківської сільської ради за ТОВ "Рибацький хутір" та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно за номером САЕ 085055 від 06.06.2013.

Зазначає, що згідно інформації, наданої Малинською районною державною адміністрацією, останньою дозвіл на будівництво та зведення будь-яких будівель відповідачу не надавався, відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Малинської районної державної адміністрації містобудівні умови та обмеження забудови орендованої відповідачем земельної ділянки також не надавалися.

Повідомляє, що інспекцією державно-архітектурного контролю в Житомирській області 10.05.2012 було встановлено, що ТОВ "Рибацький хутір" проведено будівельні роботи по будівництву будинку рибалки на території Пиріжківської сільської ради Малинського району без відповідних дозвільних документів на виконання будівельних робіт.

Прокурор стверджує, що не зважаючи на пряму заборону, встановлену ст.ст. 44, 88, 89 Водного кодексу України та ст. ст. 60, 61 Земельного кодексу України, всупереч умов договорів оренди земельної ділянки та водного об'єкту щодо здійснення будівництва будь - яких споруд на прибережних захисних смугах земель водного фонду та використання прибережних захисних смуг лише за цільовим призначенням, а також за відсутності дозволу орендодавця, ТОВ "Рибацький хутір" здійснено встановлення об'єкту нерухомого майна - будинку рибалки та 5 малих архітектурних форм. За вказаного, зсилаючись на 1 ст. 376 ЦК України, вважає, що вищевказані споруди зведені незаконно та самочинно.

Пояснює, що використання земельної ділянки водного фонду не за її цільовим призначенням для риборозведення та незаконна забудова прибережної захисної смуги орендованого водного об'єкту порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.

Позивач1 - Малинська районна державна адміністрація, позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у письмових поясненнях (а.с. 87-90, т.1).

Позивачем2 - Малинською районною радою, власної письмової позиції щодо позовних вимог не надано.

Представник позивача3 - Державної екологічної інспекції у Житомирській області в судовому засіданні 05.05.2015 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву (а.с. 122-127, т. 1; а.с. 1, т. 2), зсилаючись на норми Закону України "Про аквакультуру", вказує, що передача власником земельної ділянки та водного об'єкту (ставу) орендарю для цілей риборозведення неможлива без надання такому орендарю права спорудження допоміжних будівель, зокрема, призначених для встановлення устаткування, зберігання інвентаря тощо, призначеного для здійснення діяльності, для якої така земельна ділянка та водний об'єкт (став) надавалися, а саме: для риборозведення.

Зазначає, що згідно ст. 24 Закону України "Про планування та забудову території" (в редакції на момент видачі розпорядження та підписання договору оренди земельної ділянки), у разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво. Згідно пункту 10 розділу І Закону України від 16.09.2008 N509-VI, що набрав чинності 14.04.2009, в Закон України "Про планування та забудову території" було внесено зміни - вилучено таке поняття та процедуру як "надання дозволу на будівництво об'єктів містобудування", що в свою чергу виключає необхідність отримання будь-яких дозволів на будівництво об'єктів містобудування при споруджені будівель для зберігання інвентаря під назвою "будинок рибака".

Зауважує, що відповідно до Постанови КМ України "Про затвердження Національного стандарту №2 нерухомого майна" від 28.10.2004 N1442, будинок рибака та 5 інших аналогічних будівель за класифікацією та властивостями відносяться до категорії будівель, а не категорії споруди.

Вважає, що ТОВ "Рибацький хутір" не порушувало умови договору оренди землі, не завдало шкоди Малинській райдержадміністрації при здійсненні користування земельною ділянкою, яка передана в оренду, не порушувало інтереси позивачів.

Твердження прокурора про недотримання умов п.4.2. Договору оренди водного об'єкту вважає необґрунтованими, оскільки відповідач нічого не розміщував на водному об'єкті.

Зауважує, що зсилання прокурора на положення ч. 4 ст. 376 ЦК України та вимога про знесення збудованих будинку рибалки та 5 малих архітектурних форм є безпідставними, оскільки положення вказаної статті стосуються лише тих об'єктів нерухомого майна, які самочинно збудовані і на які у забудовника немає документів на право власності. Однак будинок рибака є власністю ТОВ "Рибацький хутір", що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Звертає увагу, що норми ст.376 ЦК України стосуються саме нерухомого майна, а не малих архітектурних форм.

Також, відповідач звертає увагу, що побудований будинок рибалки та 5 малих архітектурних форм були погоджені позивачем - Малинською районною державною адміністрацією шляхом замовлення останнім та затвердження детального плану території земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, для визначення режиму та параметрів земельних ділянок для ведення садівництва та для риборозведення. Наголошує, що даний план погоджений головним архітектором Малинського району, який очолює відділ містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Малинської РДА, що свідчить про відсутність факту самовільної забудови і порушення будь-яких умов договорів оренди як водного об'єкту так і земельної ділянки.

Прокурор, заперечуючи проти доводів відповідача в письмових поясненнях (а.с. 42-46, 50-52, т.2), зокрема, вказує, що дії відповідача порушують вимоги ст. 25 Закону України "Про оренду землі", п.17 договору оренди земельної ділянки та п. 4.2. договору оренди водного об'єкту. Вважає, що 5 інших споруд, з огляду на положення ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", не являються малими архітектурними формами, а відносяться до тимчасових споруд, які самочинно збудовані та підлягають знесенню. Наголошує, що розпорядження Малинської РДА щодо затвердження детального плану орендованої земельної ділянки не являється письмовим дозволом на побудову МАФів, оскільки містить лише проект, який передбачає можливість зведення споруд. Всупереч умовам договорів та норм закону ТОВ "Рибацький хутір" не зверталось із заявою до орендодавця про надання дозволу на будівництво та видачу містобудівних умов та обмежень, а тому споруди, зведені ТОВ "Рибацький хутір" є самочинно побудованими.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

За змістом ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення спірного договору), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення спірного договору), передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

За ч. 1 ст. 51 Водного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Так, згідно матеріалів справи, предметом договорів оренди земельної ділянки та водного об'єкту є земельна ділянка площею 19,6211га, на якій, у тому числі, розташований водний об'єкт площею 13,1044га.

Оскільки прокурор вважає, що відповідачем вчинено дії, які є підставою для розірвання вказаних Договорів, слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 188 ГК України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч.1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Положеннями ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі", орендар земельної ділянки зобов'язаний, зокрема, виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Згідно п. 38 Договору оренди земельної ділянки, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно п. 9.3. Договору оренди водного об'єкту, дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за взаємною згодою сторін; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованого об'єкту, яке істотно перешкоджає його використанню.

Необхідною умовою для розірвання договору нормами чинного законодавства та умовами оскаржуваних договорів визначено невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки.

Положеннями ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 22 Договору оренди земельної ділянки, після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Після припинення дії цього договору орендар повертає орендодавцеві водний об'єкт (став) у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав його в оренду, про що складається акт приймання-передачі (п. 4.4. Договору оренди водного об'єкту).

Зважаючи на обґрунтування позовних вимог порушенням відповідачем приписів ст.ст. 44, 88, 89 Водного кодексу України, ст.ст. 60, 61 Земельного кодексу України, ст. 376 ЦК України та умов договорів оренди земельної ділянки та водного об'єкту, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 89 Водного кодексу України та ст. 61 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів. Об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Режим господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах встановлюється постановою КМУ від 13.05.1996 №502, якою затверджено Порядок користування землями водного фонду, що встановлює механізм користування землями водного фонду, виконання комплексу водоохоронних заходів і проведення експлуатаційних робіт для створення сприятливих умов утримання цих земель.

Відповідно до ст. 60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше З гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше З гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках всіх категорій земель, крім земель морського транспорту. Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених Водним та Земельним кодексами України.

Згідно до п.6 ч.1 ст. 44 Водного кодексу України орендарі водних об'єктів, як водокористувачі зобов'язані утримувати в належному стані зони санітарної охорони джерел питного та господарсько-побутового водопостачання, прибережні захисні смуги, смуги відведення, берегові смуги водних шляхів, очисні та інші водогосподарські споруди та технічні пристрої.

Положеннями п. 4.2. Договору оренди водного об'єкту визначено умови збереження стану об'єкта оренди: забороняється розміщення будь-яких об'єктів, благоустрій прилеглої території, використання за цільовим призначенням, без права суборенди, забезпечення виконання умов природоохоронного, санітарного, земельного, водного законодавства, ветеринарних правил та правил риборозведення.

Згідно п. 17 Договору оренди земельної ділянки умови збереження стану об'єкта оренди: забороняється с а м о в і л ь н а забудова земельної ділянки та орендар зобов'язаний не погіршувати стан орендної ділянки.

У п.32 цього ж Договору передбачено право орендаря за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому порядку інші будівлі та споруди.

Тобто, умовами Договору оренди земельної ділянки заборонена с а м о в і л ь н а та б е з з г о д и о р е н д о д а в ц я, забудова земельної ділянки.

Водночас, зважаючи на обґрунтування позовних вимог, у тому числі ст. 376 ЦК України, слід зазначити, що згідно ч. 1 цієї статті, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Тобто, щоб здійснити будівництво, громадянин чи юридична особа зобов'язані: - набути у встановленому порядку право власності на землю чи право користування земельною ділянкою; - одержати у встановленому містобудівельним законодавством порядку дозволи на забудову об'єкта містобудування та виконання будівельних робіт; - не допускати істотних порушень будівельних норм і правил.

У ч. 2 ст. 376 ЦК України вказано, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно ч. 3 цієї статті, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно за рішенням суду може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво...

Натомість, матеріалами справи підтверджено (а.с. 28, 29, 30, 36), що згідно рішення №185 виконавчого комітету Пиріжківської сільської ради від 21.02.2013, на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації та заяви відповідача, за останнім оформлено право власності на об'єкт нерухомого майна - комплекс будівель і споруд № 7 (будинок рибалки), який знаходиться за межами населеного пункту Пиріжківської сільської ради (а.с. 28, т.1).

Як вбачається зі Свідоцтва про право власності від 06.06.2013, виданого на підставі вищевказаного рішення, ТОВ "Рибацький хутір" на праві власності належить нежитлове приміщення, будівля, будинок рибалки, за адресою Житомирська обл., Малинський р., с/рада Пиріжківська, Комплекс будівель і споруд №7 (а.с. 35, т.1).

Вказані рішення та декларація були предметом оскарження у справі 906/997/14 за позовом Прокурора Малинського району в інтересах держави в особі Малинської районної державної адміністрації до Пиріжківської сільської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Житомирській області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибацький хутір" про визнання незаконними та скасування рішень.

Однак, рішенням господарського суду Житомирської області від 14.10.2014, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду України від 25.12.2014, припинено провадження у справі в частині скасування державної реєстрації декларації № ЖТ-8 про готовність об'єкта до експлуатації від 30.05.2012, визнання недійсною та скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації, в решті позовних вимог відмовлено.

На час звернення прокурора до суду з даним позовом доказів визнання недійсним рішення №185 виконавчого комітету Пиріжківської сільської ради від 21.02.2013 не надано, право власності ТОВ "Рибацький хутір" зареєстровано у встановленому законом порядку, чим спростовуються твердження прокурора про самочинне будівництво в цій частині.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що 09.07.2014 розпорядженням голови районної державної адміністрації №165 затверджено детальний план території земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, для визначення режиму та параметрів використання земельних ділянок, для визначення режиму та параметрів використання земельних ділянок для ведення садівництва та для риборозведення (а.с. 2, т.2).

Вказаний детальний план розроблений, зокрема, на підставі розпорядження Малинської районної державної адміністрації №364 від 16.12.2013 "Про розроблення детального плану території, розташованої за межами населених пунктів на території Пиріжківської сільської ради, для визначення режиму та параметрів земельної ділянки водного фонду для риборозведення" (а.с. 6, т. 2).

Згідно п. 2.3. детального плану території (а.с. 3-15, т.2), на території, що проектується передбачається розмістити наступні будівлі і споруди, до складу яких, у тому числі, входять некапітальна споруда для тимчасового перебування рибалок, для складування інвентарю, устаткування та кормів - 23 од, альтанка для риболовлі - 17 од, альтанка - 1 од та ін.

З вищенаведеного вбачається, що Малинською районною державною адміністрацією, яка згідно умов оспорюваних договорів є о р е н д о д а в ц е м, погоджено детальний план території земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, згідно умов якого передбачено розміщення будівель та споруд.

Вказане узгоджується з приписами ч. 1 ст. 376 ЦК України, згідно якої, альтернативно визначено, що наявність документа, який дає право виконувати будівельні роботи, або належно затвердженого проекту, виключає віднесення будівлі, споруди, іншого нерухомого майна до самочинного будівництва.

Також вищенаведеним спростовуються доводи прокурора, що розпорядження Малинської РДА про затвердження детального плану орендованої земельної ділянки не являється письмовою згодою орендодавця, згідно п. 32 Договору оренди земельної ділянки.

З огляду на викладене, наявність у відповідача детального плану території земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів на території Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області, для визначення режиму та параметрів використання земельних ділянок, для ведення садівництва та для риборозведення, погодженого головним архітектором Малинського району та затвердженого розпорядженням голови Малинської районної державної адміністрації №165 від 09.07.2014, є належним підтвердженням отримання необхідних письмових дозволів, у тому числі від орендодавця, на розміщення будівель та споруд, зокрема і спірних архітектурних форм.

Щодо доводів прокурора, викладених у письмових поясненнях від 29.05.2015 стосовно того, що 5 зведених ТОВ "Рибацький хутір" будівель не являються малими архітектурними формами, а відносяться до тимчасових споруд, слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою.

До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством (п. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об'єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Тобто, мала архітектурна форма виконується із полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово б е з улаштування ф у н д а м е н т і в.

Так, з наданого до справи Акту обстеження від 17.12.2013 вбачається, що на момент перевірки на землях водного фонду, а саме в межах прибережної захисної смуги водного об'єкту (площа якої відповідно до договору оренди становить 4,4174 га) проведено встановлення (виконано будівельні роботи) будівель (споруд) за допомогою монолітних залізобетонних плит (перетинок), які встановлені на залізобетонних опорах (блоках).

Факт зведення відповідачем будь-яких будівель на орендованій земельній ділянці водного фонду, крім малих архітектурних форм, матеріалами справи не підтверджено.

Слід зазначити, що аналогічний висновок містить рішення суду у справі № 906/997/14, яке залишено в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.12.2014.

Враховуючи, що доводи прокурора про самочинне будівництво будинку рибалки та 5 малих архітектурних форм без згоди орендодавця спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, при цьому інших підстав для розірвання договорів оренди земельної ділянки та водного об'єкту прокурором не наведено, господарський суд відмовляє у задоволенні вимог про розірвання договорів оренди земельної ділянки від 10.04.2009 та водного об'єкту від 13.04.2009.

Вимоги про приведення земельної ділянки водного фонду у попередній стан шляхом знесення збудованих будинку рибалки та 5 малих архітектурних форм та повернення земельної ділянки з водним об'єктом та водного плеса, як похідні від вимог про розірвання договорів, за встановлених обставин, задоволенню не підлягають.

Водночас, зважаючи, що вимогу про знесення будинку рибалки та 5 м а л и х а р х і т е к т у р н и х форм обґрунтовано також приписами ст. 376 ЦК України, суд враховує, що згідно ч.4 ст. 376 ЦК України, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок, у випадку, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб. За відсутності факту самочинного будівництва, приписи вказаної статті застосуванню не підлягають.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими у справі доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 32 ГПК, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Судовий збір з п'яти вимог немайнового характеру покладається на позивачів у рівних частинах. При розподілі судових витрат суд враховує приписи ст. 49 ГПК України та п. 4.6. постанови пленуму Вищого господарського суду від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", згідно яких, приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Також суд враховує, що позивачі не подали відмови від поданого прокурором позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Малинської районної державної адміністрації (11601, Житомирська обл., м.Малин, площа Соборна, буд. 6 А, ід. код 04053559) в дохід Державного бюджету України 2030,00грн. судового збору.

3. Стягнути з Малинської районної ради (11601, Житомирська обл., м.Малин, площа Соборна, буд. 6 А, ід. код 13577103) в дохід Державного бюджету України 2030,00грн. судового збору.

4. Стягнути з Державної екологічної інспекції у Житомирській області (10014, Житомирська обл., м.Житомир, вул. Черняховського, буд. 12-А, ід. код 38035679) в дохід Державного бюджету України 2030,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 08.06.15

Суддя Вельмакіна Т.М.

Друк:

1 - до справи

2, 3, 4 - позивачам 1, 2, 3 (рек. з пов.)

5 - третіій особі (рек. з пов.)

6 - прокурору (згідно заяви ( рек. з пов.))