ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 915/760/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 дов. № 392 від 25.05.2015

представник відповідача в судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Фізичної особи - підприємця "ОСОБА_2", 54046, АДРЕСА_1

До відповідача: Фізичної особи - підприємця "ОСОБА_3", 54029, АДРЕСА_2

про: стягнення 26 716,08 грн.

встановив:

Фізична особа - підприємець "ОСОБА_2" звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Фізичної особи - підприємця "ОСОБА_3" заборгованості у розмірі 26 716,08 грн. з якої: 22 402,00 грн. - основного боргу, 2 419,42 грн. - інфляційних, 90,22 грн. - 3% річних, 1 804,44 грн. - пені.

Відповідач в судове засідання 25.05.2015 не з'явився, причини неявки не повідомив, вимоги ухвали суду від 07.05.2015 не виконав. Враховуючи, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 07.05.2015 направлена на адресу відповідача: 54029, АДРЕСА_2, яка зазначена в позовній заяві та в зробленому судом Витязі з ЄДРПОУ, то суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 „Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

Згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

13.12.2013 між Фізичною особою - підприємцем "ОСОБА_2" та Фізичною особою - підприємцем "ОСОБА_3" укладено договір оренди №13/12-13 (далі - Договір), згідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в платне строкове використання (оренду) нежитлові приміщення, далі за текстом - орендовані приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 (п. 1.1 Договору).

У відповідності до п. 1.3 Договору, передача орендовано приміщення здійснюється орендодавцем шляхом підписання представниками сторін відповідного Акта приймання - передачі, який є невід'ємною частиною цього Договору (Додаток № 1). У момент передачі орендованого приміщення і підписання сторонами Акта приймання - передачі орендодавець передає орендарю ключі від вхідних та інших дверей орендованого приміщення.

Згідно п. 2.2.7 Договору орендодавець зобов'язаний своєчасно надавати орендарю рахунки на оплату орендної плати за використання орендованого приміщення згідно цього Договору.

Відповідно до п. 2.4.2 Договору, орендар зобов'язаний своєчасно здійснювати платежі за прийняті в оренду приміщення в розмірі, який визначений цим Договором.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що розмір орендної плати за користування орендованим приміщення згідно цього Договору складає 1 400,00 грн. в місяць. Оплата орендної плати здійснюється орендарем у формі готівкового розрахунку на умовах 100 % передоплати на підставі отриманих від орендодавця рахунків на оплату за відповідні періоди (місяці). Орендна плата вноситься орендарем до 20 числа місяця передуючого місяцю за який здійснюється оплата (п. 3.2 Договору).

У відповідно до п. 3.3 Договору, після підписання Акта приймання - передачі приміщення орендар зобов'язується здійснити оплату оренди за перший та останній місяць. У розмір орендної плати, не включається оплата за використання електроенергією. Електроенергія орендодавцю компенсується згідно показів вузла обліку та на підставі виставлених рахунків (п. 3.4 Договору).

Так, позивач на виконання вимог Договору, згідно акту приймання-передачі від 13.12.2013 (а.с. 13) передав відповідачеві в оренду приміщення розташовані за адресою: АДРЕСА_3. Загальна площа павільйонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 складає 12 м. кв.

З метою отримання грошових коштів за Договором, позивач направив на адресу відповідача вимогу № 11/03 від 11/03/2015 (а.с. 11) в якій вимагав в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги повернути на користь ФОП ОСОБА_2 суму орендної плати за період з 13.12.2013 по 11.03.2015 за Договором оренди № 13/12-13 від 13.12.2013 в розмірі 22 402,00 грн., вказана вимога була отримана відповідачем 26.03.2015, що підтверджується повідомленням про вручення № 547. Відповіді на вказану вимогу відповідач не надав.

Відповідач заборгованість за оренду приміщень у строк встановлений у вимозі (26.03.2015+ 7 днів = 02.04.2015) не сплатив, що і зумовило позивача звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Позивач в позовній заяві зазначає, що заборгованість відповідача за оренду приміщень станом на 01.05.2015 становить 22 402,00 грн.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 180 ГК України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 7.1 Договору, договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31 грудня 2014 року. Дія цього Договору може бути продовжена (пролонгована). Продовження дії цього Договору відбувається за місяць до закінчення строку дії цього договору і оформлюється шляхом підписання сторонами додаткової угоди до Договору.

Позивач в судовому засіданні 25.05.2015 підтвердив, що Договір оренди № 13/12-13 від 13.12.2013 закінчив свою дію 31 грудня 2014 року та вказав, що додаткової угоди до Договору щодо продовження строку дії договору підписано не було.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати згідно Договору оренди № 13/12-13 від 13.12.2013 підлягають частковому задоволенню в сумі 17 612,00 грн. (812,00 грн. + (1400,00*12) за період з грудня 2013 року (частково в сумі 812,00 грн.) по грудень 2014 року.

В частині стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 4 790,00 грн. (22 402,00 грн. - 17 612,00 грн.) пред'явленої на підставі Договору оренди № 13/12-13 від 13.12.2013 слід відмовити, оскільки зобов'язання сторін за Договору оренди № 13/12-13 від 13.12.2013 припинено 31.12.2014, що не заперечується позивачем.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідно до п. 4.2 Договору, за несвоєчасну оплату орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми прострочено платежу.

Так, позивач у наданому до суду розрахунку (а.с. 15) нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 11.03.2015 по 28.04.2015 у розмірі 1804,44 грн.

Судом за допомогою програми «Законодавство» перевірений розрахунок пені та визначено що розмір пені який підлягає стягненню з відповідача становить 752,73 грн. з урахуванням вірного визначення періоду прострочення (вимога отримана 26.03.2015 + 7 днів = 02.04.2015 строк виконання зобов'язання), а саме з 03.04.2015 по 28.04.2015.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 1 051,71 грн. (1 804,44 грн. - 752,73 грн.) задоволенню не підлягають

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання за вимогою кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с. 15) нарахував та просить суд стягнути з відповідача 90,22 грн. - 3% річних нарахованих за період з 11.03.2015 року по 28.04.2015.

Судом за допомогою програми «Законодавство» перевірений розрахунок 3% річних та визначено що розмір 3% річних які підлягають стягненню з відповідача становить 37,64 грн. з урахуванням вірного визначення періоду прострочення, а саме з 03.04.2015 по 28.04.2015.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 52,58 грн. (90,22 грн. - 37,64 грн.) задоволенню не підлягають.

Позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні у розмірі 2 419,42 грн. за період з 11.03.2015 по 31.03.2015.

Оскільки про строчка сплати заборгованості виникла з 03.04.2015 (вимога отримана 26.03.2015 + 7 днів = 02.04.2015), то відсутні підстави для нарахування інфляційних за березень 2015 року в розмірі 2 419,42 грн.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов'язання по Договору відповідач у порушення приписів ст. 33 ГПК України суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то судові витрати підлягають покладенню на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

(судові витрати розраховано: 18 402,37 грн./ 26 716,08 грн. = 0,69% Х 1827,00 грн. = 1260,63 грн.).

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця "ОСОБА_3" (54029, АДРЕСА_2, инн. НОМЕР_1, відомості про розрахункові рахунки відсутні) на користь Фізичної особи - підприємця "ОСОБА_2" (54046, АДРЕСА_1, инн. НОМЕР_2, відомості про розрахункові рахунки відсутні) 17 612,00 грн. - заборгованості з орендної плати, 752,73 грн. - пені, 3 % річних у розмірі 37,64 грн. та 1260,63 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 29.05.2015.

Суддя Н.О. Семенчук