ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 червня 2015 року Справа № 922/4753/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок В.С.,
суддівГоголь Т.Г., Сибіги О.М.
розглянувши матеріали касаційної скаргиФізичної особи-підприємця ОСОБА_4, смт. Троїцьке, Луганська обл.
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 року
у справі господарського суду Харківської області
за позовомПрокурора Троїцького району Луганської області, смт. Троїцьке, Луганська обл.
до1. Троїцької районної державної адміністрації, смт. Троїцьке, Луганська обл., 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, смт. Троїцьке, Луганська обл.
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаЛуганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл.
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачівРеєстраційної служби Троїцького районного управління юстиції Луганської області, смт. Троїцьке, Луганська обл.
за участюПрокуратури Харківської області
провизання недійсним розпорядження, договорів оренди земельної ділянки, скасування записів про державну реєстрацію, зобов'язання повернути земельні ділянки

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 року у справі № 922/4753/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Тобто, в касаційній скарзі повинен бути чітко викладений зміст порушення або неправильного застосування саме норм права із зазначенням конкретних їх пунктів та статей, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття оскаржуваного рішення.

Всупереч наведеному, вимоги вказаної норми процесуального закону скаржником дотримано не було.

У поданій касаційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_4 вказує, що оскаржувана постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права України, однак при цьому не зазначає суті порушення вказаних правових норм.

Крім того, в поданій касаційній скарзі не зазначено, які норми були не застосовані, застосовані неправомірно, невірно застосовані і яким чином це вплинуло на прийняття оскаржуваних судових актів, натомість скаржник спонукає до переоцінки наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Натомість доводи, викладені у касаційній скарзі, зводяться лише до аналізу наявних у справі доказів, яким вже було надано оцінку господарськими судами попередніх інстанцій.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, касаційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 року не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 року у справі № 922/4753/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддяВ.С. Божок

СуддіТ.Г. Гоголь

О.М. Сибіга