ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2015 р. Справа № 908/5205/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача - Чаговця В.С. за довіреністю №10/12-03від 22.01.2015 р.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ДП "Донецька залізниця" (вх. № 1575 З/3-11) на рішення господарського суду Запорізької області від 12.02.2015 р. у справі №908/5205/14

за позовом ПАТ "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Форум Банк" Соловйової Н.А., м. Київ

до ДП "Донецька залізниця", м. Донецьк

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 р. ПАТ "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Форум Банк" Соловйової Н.А. звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з ДП "Донецька залізниця" 12510947 доларів США заборгованості по поверненню кредитних коштів за договором № 1-0031/13/15-КLІ від 25.04.2013 р., 1009116,41 доларів США заборгованості по процентам, 91746,94 доларів США поточної суми заборгованості за нарахованими процентами, 1156257 грн. 56 коп. пені за простроченими процентами

В обґрунтування позову посилається на ст.ст. 525, 526, 611 ЦК України, ст. 193 ГК України, а саме вказує, що 25.04.2013 р. ПАТ «Банк Форум» та ДП «Донецька залізниця» укладено кредитний договір № 1-0031/13/15-KLІ. На виконання умов договору позивач протягом строку дії договору належним чином виконував взяті на себе зобов'язання щодо надання кредитних коштів відповідачу, що підтверджується заявкою на видачу коштів та меморіальним ордером. В свою чергу, відповідач протягом строку дії кредитного договору постійно допускав порушення виконання своїх зобов'язань щодо сплати кредиту та процентів, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідачу у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по кредитному договору № 1-0031/13/15-KLІ від 25.04.2013 р. неодноразово направлялися вимоги про виконання зобов'язань, а саме: лист-вимога про негайне виконання порушеного зобов'язання за кредитним договором № 1-0031/13/15-KLІ від 25.04.2013 р. за вих. № 9558/3.2 від 10.10.2014 р., яку боржник отримав 22.10.2014 р. відповідно до зворотного поштового повідомлення про вручення. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 12510947 доларів США та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 1100863,35 доларів США. Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у відповідності до п. 8.2 договору до стягнення заявлено 75021,17 доларів США неустойки (що складає еквівалент 1156257 грн. 56 коп.).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.02.2015 р. (суддя Попова І.А.) позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ДП "Донецька залізниця" на користь ПАТ "Банк Форум" 12510947 доларів США заборгованості по кредитним коштам, 1100863 доларів США 35 центів заборгованості по процентам.

Стягнуто з ДП "Донецька залізниця" на користь ПАТ "Банк Форум" 1156257, 56 грн. пені за простроченими процентами.

Стягнуто з ДП "Донецька залізниця" в доход Державного бюджету України 73080, 00 грн. судового збору.

Відповідач з зазначеним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Так, відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було взято до уваги вимог п. 8.5. ст. 8 кредитного договору, у відповідності до якого сторони не несуть відповідальність за невиконання своїх зобов'язань за цим договором, коли таке невиконання стало наслідком безпосереднього впливу обставин непереборної сили, зокрема, повеней, пожеж, землетрусів та інших стихійних лих, бойових дій, блокад, масових заворушень, страйків, терористичних актів, виникнення та вплив яких на діяльність сторін знаходилась поза контролем сторони, яка потрапила під вплив вказаних обставин, а також про існування яких сторона не була заздалегідь проінформована. Крім того, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, також не врахував вимоги п.2 статті 37 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб від 23.02.2012р. № 4452 та п. 4.11 глави 4 розділу II Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012р. № 2, при виконанні своїх обов'язків уповноважена особа має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій. У зв'язку із чим ДП "Донецька залізниця" неодноразово, але безрезультатно зверталось до позивача з проханням здійснити договірне списання коштів з поточного рахунка № 0075 в ПАТ "ФОРУМ" та з поточного рахунка № 0075 в ПАТ "ФОРУМ", як це передбачено п. 4.2 та п. 5.2.7 договору. Також, відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову щодо стягнення пені, згідно статті 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 02.09.14р. № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.04.2015 р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 р. розгляд справи відкладено на 18.05.2015 р.

18.05.2015 р. за вх. № 7720 відповідачем надані письмові пояснення в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

18.05.2015 р. за вх. 7721 позивачем надані письмові пояснення в обґрунтування своєї позиції по справі.

У судовому засіданні 18.05.2015 р. колегією суддів оголошено про перерву у розгляді справи до 22.05.2015 р.

В судове засідання, призначене на 22.05.2015 р. представник відповідача не з'явився, причину неявки не повідомив, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про час та місце засідання суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідача за відсутності його представника, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу у порядку статті 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2013 р. ПАТ «Банк Форум» (позивач по даній справі, банк) та ДП «Донецька залізниця» (відповідач по справі, позичальник) укладено кредитний договір № 1-0031/13/15-KLІ, за умовами якого банк зобов'язався відкрити відновлювальну кредитну лінію в рамках якої надає позичальнику кредитні кошти окремими частинами, надалі - вибірки, на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором (п. 1.2) граничної суми коштів, а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти в розмірі, в строк (терміни) та на умовах визначених цим договором. Протягом всього періоду дії договору максимальна заборгованість позичальника не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 12510947,08 доларів США (п. 1.2).

До кредитного договору № 1-0031/13/15-KLІ вносилися зміни шляхом укладення договорів про внесення змін № 1 від 05.07.2013 р., № 2 від 02.08.2013 р., № 3 від 03.12.2013р.

Відповідно до п. 1.3 кредитного договору (в редакції договору про внесення змін № 2 від 02.08.2013 р.) кредит надається з метою виконання програми капітальних інвестицій відповідно до фінансового плану, поповнення обігових коштів (рефінансування короткострокових запозичень).

Пунктом 1.4 кредитного договору передбачено, що кредитування позичальника за цим договором здійснюється протягом 3-х років від дати його укладення до 24 квітня 2016 р. (включно), що є максимально можливим кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом. При цьому, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за усіма вибірками згідно п.п. 2.3 цього договору, але в будь-якому випадку не пізніше: кінцевого терміну 24 травня 2014 року (включно для вибірок), що надані протягом перших 13 місяців кредитування; кінцевого терміну 24 квітня 2015 року (включно) для вибірок, що надані протягом другого року кредитування; кінцевого терміну 24 квітня 2016 року (включно) для вибірок, що надані протягом третього року кредитування.

Згідно пункту 3.2 кредитного договору (в редакції договору про зміни №1 від 05.07.2013 р.) за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою на весь період дії цього договору в розмірі 12% річних.

Як свідчать матеріали справи, у відповідності до п. 2 кредитного договору № 1-0031/13/15-KLІ відповідач звернувся до ПАТ «Банк Форум» із заявкою від 27.08.2013 р. про вибірку 121510947 доларів США на таких умовах: процентна ставка 12% річних, дата вибірки 29.08.2013 р., дата погашення вибірки 24.05.2014 р., мета вибірки: поповнення обігових коштів (рефінансування короткострокових запозичень). На виконання умов Договору № 1-0031/13/15-KLІ банк перерахував на рахунок ДП «Донецька залізниця» грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 606488 від 29.08.2013 р.

Як зазначає позивач, підприємство «Донецька залізниця» взяті на себе зобов'язання за кредитним договором у встановлені терміни та в узгоджених розмірах не виконувало, кредитні кошти та відсотки за користування кредитними ресурсами своєчасно не повертало.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно п.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, за змістом ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання належним чином у встановлені строки не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом. Оскільки заборгованість за вибіркою з кінцевим терміном погашення включно до 24 травня 2014 р. позичальником не повернута, кредитні кошти в 2014 році не надавалися.

Як свідчать матеріали справи, листом № 9558/32 від 10.10.2014 р. банк звертався до відповідача з вимогою негайно виконати зобов'язання за кредитним договором та повернути суму кредиту, сплатити заборгованість за простроченими процентами та пеню.

Згідно розрахунку позивача, який підтверджено наявними у справі доказами, заборгованість за кредитним договором № 1-0031/13/15-KLІ від 25.04.2013 р. складається з 12510947 доларів США кредитних коштів, 1100863,35 доларів США заборгованості за процентами за період з 29.03.2014 р. по 16.11.2014 р. Доказів належного виконання своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач не надав.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач не надав ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції доказів виконання зобов'язань за кредитним договором № 1-0031/13/15-KLІ від 25.04.2013 р., заявлені позовні вимоги не спростував.

Таким чином, оскільки зобов'язання за кредитним договором позичальником не виконані, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 12510947 доларів США заборгованості з повернення кредитних коштів, 1100863,35 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором у відповідності до п. 8.2 кредитного договору № 1-0031/13/15-KLІ банком заявлено до стягнення пеню за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 1156257 грн. 56 коп., нараховану за період з 03.03.2014 р. по 16.11.2014 р.

Пунктом 8.2 кредитного договору № 1-0031/13/15-KLІ передбачено, що за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів та штрафу, що підлягають оплаті відповідно до цього договору.

За приписами частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини першої статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до приписів ст. 232 Господарського Кодексу України нарахування неустойки припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги. Перевіривши розрахунок пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитними кошами, суд знаходить представлений розрахунок обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 1156257, 56 грн. пені за простроченими процентами.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів на спростування як суми основного боргу, так і нарахованої на неї суми пені. Заперечення відповідача фактично зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано п. 8.5. ст. 8 кредитного договору.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такі твердження відповідача позбавлені належної переконливості, оскільки, даним пунктом передбачено, сторони не звільняються від відповідальності, якщо форс-мажор настав під час дії прострочення виконання стороною відповідного зобов'язання.

Як свідчать матеріали, заборгованість відповідача за несплаченими процентами виникла в період з 29.03.2014 р. по 16.11.2014 р., а повернення кредитних коштів - з 24.05.2014. Таким чином, прострочення відповідачем тривало ще до початку проведення антитеростичної операції, а отже за домовленістю сторін в такому разі форс-мажор не звільняє відповідача від відповідальності.

Окрім того, наявність обставини форс-мажору повинна бути підтверджена висновком Торгово-промислової палати України. Висновку ТППУ щодо форс-мажору при виконанні кредитного договору № 1-0031/13/15-KLІ від 25.04.2013 р., матеріали справи не містять. В силу викладеного відсутні підстави застосування до спірних правовідносин п. 8.5. кредитного договору.

Щодо тверджень відповідача стосовно нарахування пені колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що «На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася анти терористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції».

На виконання Закону № 1669, Кабінетом Міністрів України 30.10.2014 року Розпорядженням №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (надалі - Перелік). Відповідно до цього Переліку до таких населених пунктів віднесено й м. Донецьк, де зареєстрований відповідач.

Однак, 05 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України видав Розпорядження №1079-р, яким зупинив дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р.

26.01.2015 р. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/18327/14 визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.14 р. №1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.14 р. по цій же справі апеляційну скаргу КМУ залишено без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 28.04.2015 р. № К/800/19383/15 прийнято до провадження касаційну скаргу КМ України. Одночасно виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.15 р. та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 р. до розгляду касаційної скарги у Вищому адміністративному суді України зупинено.

Таким чином, як на час винесення господарським судом Запорізької області рішення (12.02.2015 р.) так і на цей час відсутня можливість застосування Закону №1669 від 02.09.2014 року щодо заборони нарахування пені та штрафів, оскільки відсутня юридична сила Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ДП "Донецька залізниця" на рішення господарського суду Запорізької області від 12.02.2015 р. у справі №908/5205/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.02.2015 р. у справі №908/5205/14 залишити без змін.

Повний текст постанови суду складено 26.05.2015 р.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.