номер провадження справи 19/80/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 Справа № 908/2538/15-г

За позовом Приватного підприємства "Молжитлобуд" (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мазіна, 65/97)

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Запорізьке РУ "ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 39)

про стягнення 364000,00 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Боганова О.І. - представник за довіреністю № 12 від 18.02.15.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 14.04.15. звернулося Приватне підприємство "Молжитлобуд" з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Запорізьке РУ "ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Запорізьке РУ "ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" здійснити платіжну операцію з перерахування грошових коштів в сумі 364000,00 грн. з поточного рахунку № 3801 Приватного підприємства "Молжитлобуд" на рахунок № 913 ЗРУ Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України не виконав свої зобов'язання перед позивачем по перерахуванню грошових коштів з рахунку позивача на інший рахунок, внаслідок чого позивач просить суд стягнути залишок коштів з рахунку позивача на рахунок іншої банківської установи.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.04.15. порушено провадження у справі № 908/2538/15-г, розгляд справи призначено на 06.05.15. о 10-20.

Від позивача через Відділ діловодства господарського суду 06.05.15. на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просить суд змінити предмет позову та стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Запорізьке РУ "ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на свою користь грошові кошти в розмірі 364000,00 грн.

В обґрунтування зазначеної вище заяви позивач посилається на те, що відносини між сторонами мають майново-грошовий характер, таким чином позивач є кредитором за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами.

З огляду на вищевикладене, статус кредитора Приватного підприємства "Молжитлобуд" дає підстави пред'являти позовні вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 364000,00 грн.

Розглянувши в судовому засіданні 06.05.15. заяву позивача про зміну предмета позову, суд її задовольнив.

Представник позивача в судовому засіданні 06.05.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Приватного підприємства "Молжитлобуд" задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 06.05.15. не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, але від нього через Відділ діловодства 29.04.15. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з неможливістю представника відповідача бути присутнім в судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.05.15. розгляд справи № 908/2538/15-г на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 28.05.15. о 10-30.

Представник позивача в судовому засіданні 28.05.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Приватного підприємства "Молжитлобуд" задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 28.05.15. повторно не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/2538/15-г.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Приписами ст. 6 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

06.03.14. між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Запорізьке РУ "ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - Банк) та Приватним підприємством "Молжитлобуд" (далі - Клієнт) укладено Договір на розрахунково-касове обслуговування № 12650 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору визначено, що Банк відкриває клієнту поточний рахунок: № 3801 в гривнях (далі - Рахунки) та зобов'язується здійснювати його (їх) розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку відповідно до Тарифів Банку на розрахунково-касове обслуговування Рахунків (далі - тарифи) в порядку і на умовах, визначених Договором.

У відповідності до п. 2.1 Договору визначено, що Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування Рахунків в операційний день Банку і в порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Підпунктом 3.1.1 Договору визначено, що Банк має право використовувати грошові кошти на рахунках, гарантуючи при цьому право Клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами. За час користування Банком грошовими коштами на Рахунках нараховуються та виплачуються клієнту проценти на залишок коштів на Рахунках за ставкою, визначеною чинними на момент нарахування процентів тарифами.

З матеріалів справи вбачається, що 27.01.15. позивачем було подано до відповідача платіжне доручення № 516 про перерахування грошових коштів в розмірі 400000,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» з призначенням платежу: перерахування за металопластикові вироби згідно рахунку № СФ-120101 від 12.01.15., належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем платіжного доручення № 516 від 27.01.15., що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача станом на 28.01.15.

Як зазначає позивач, в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо перерахування грошових коштів з рахунку позивача на іншій рахунки, 19.02.15. відповідачем було отримано від позивача платіжне доручення № 548 від 18.02.15. на перерахування грошових коштів на суму 421000,00 грн. з рахунку № 3801 на інший рахунок Приватного підприємства "Молжитлобуд", відкритий в Запорізькому регіональному відділенні Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

Як вказує позивач, зобов'язання відповідача щодо перерахування грошових коштів на суму 421000,00 грн. на інший рахунок Приватного підприємства "Молжитлобуд", відкритий в Запорізькому регіональному відділенні Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» виконано не було, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача станом на 25.02.15.

Позивач зазначає, що станом на 07.04.15. залишок коштів на рахунку позивача, який необхідно перерахувати, складає 364000,00 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідачем не виконано зобов'язання щодо перерахування грошових коштів позивача на інший рахунок, чим порушено умови Договору на розрахунково-касове обслуговування № 12650 від 06.03.14. та вимоги чинного законодавства України, в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем станом на день звернення позивача до суду з даним позовом склала 364000,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України визначено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом (ч.1 ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Частиною першою ст. 1089 Цивільного кодексу України передбачено, що за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Підпунктом 3.1.1 Договору визначено, що Банк має право використовувати грошові кошти на рахунках, гарантуючи при цьому право Клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами. За час користування Банком грошовими коштами на Рахунках нараховуються та виплачуються клієнту проценти на залишок коштів на Рахунках за ставкою, визначеною чинними на момент нарахування процентів тарифами.

Клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунках, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України (п.п. 3.2.1 Договору).

Відповідно до п.п. 3.3.6 Договору, Банк зобов'язується забезпечувати збереження залишків грошових коштів на рахунках.

Згідно з п. 8.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, і діє протягом невизначеного строку.

В зв'язку з тим, що в матеріалах справи відсутні звернення сторін чи заяви про припинення дії Договору на розрахунково-касове обслуговування № 12650 від 06.03.14., судом встановлено, що цей Договір є діючим.

Судом встановлено, що 27.01.15. позивачем було подано до відповідача платіжне доручення № 516 про перерахування грошових коштів в розмірі 400000,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ», належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, грошові кошти в розмірі 400000,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехкомВ» не перерахував, про що свідчить додана позивачем до матеріалів справи виписка по особовому рахунку позивача станом на 28.01.15.

Згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.01. визначено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів (п.п 8.4 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Відповідно до п.п 1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, зазначено, що Банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку" (додаток 23); ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.

Як передбачено п.п 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

Судом встановлено, що 19.02.15. відповідачем було отримано від позивача платіжне доручення № 548 від 18.02.15. на перерахування грошових коштів на суму 421000,00 грн. з рахунку № 3801 на інший рахунок Приватного підприємства "Молжитлобуд", відкритий в Запорізькому регіональному відділенні Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Відповідач, в порушення умов Договору, не перерахував грошові кошти в розмірі 421000,00 грн. на інший рахунок позивача, що підтверджується випискою по особовому рахунку позивача станом на 25.02.15., в зв'язку з чим сума боргу, яку відповідач повинен сплатити на користь позивача становить 364000,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати заборгованості, про яку заявлено в позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов Приватного підприємства "Молжитлобуд" є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства "Молжитлобуд" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Запорізьке РУ "ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 39, ) на користь Приватного підприємства "Молжитлобуд" (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Мазіна, 65/97, ) 364000 (триста шістдесят чотири тисячі) грн. 00 коп. - суми боргу, 7280 (сім тисяч двісті вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.15.

Суддя І.В. Давиденко