РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015Справа №910/17946/13

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля"
до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
про стягнення 45 952,42 грн.

Головуючий суддяСтасюк С.В.
СуддяБосий В.П.
СуддяНечай О.В.
Представники сторін:

від позивача Мусаханов В.З.
від відповідача Жигадло І.Б. (дов. № 52/10 від 19.09.2014 року)
Мицько Р.М. (дов. № 71/10 від 29.10.2014 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21 травня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" (надалі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 45 952,42 грн., в тому числі 36 450,45 грн. основного боргу, 3 268,55 грн. 3 % річних, 3 317,39 грн. збитків від інфляції, 2 916,03 грн. штрафу, а також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки природного газу № 06/09-2017 від 22.12.2009 року в частині повернення передплати за не поставлений природний газ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 року порушено провадження у справі № 910/17946/13, розгляд справи призначено на 11.10.2013 року.

09.10.2013 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання 11.10.2013 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 19.09.2013 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 11.10.2013 року представник позивача не заперечив проти поданого клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2013 року розгляд справи було відкладено на 07.11.2013 року, у зв'язку з неявкою відповідача, поданим клопотанням про відкладення розгляду справи та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

06.11.2013 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 07.11.2013 року представник позивача заперечив проти поданого клопотання про зупинення провадження у справі та подав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане позивачем у судовому засіданні клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2013 року розгляд справи було відкладено на 26.11.2013 року, у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні 26.11.2013 року представник позивача заперечив проти поданого клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.11.2013 року підтримав подане ним клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2013 року зупинено провадження у справі №910/17946/13 до завершення реорганізації Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 року суддя Стасюк С.В. поновив провадження у справі № 910/17946/13 та вирішив розгляд справи здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням від 16.03.2015 року заступник Голови Господарського суду міста Києва розпорядився розглянути справу № 910/17946/13 колегіально у складі: головуючий суддя Стасюк С.В.; суддя Босий В.П., суддя Нечай О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 року колегія суддів у складі: головуючий суддя Стасюк С.В., суддя Босий В.П., суддя Нечай О.В. прийняла справу № 910/17946/13 до свого провадження, розгляд справи призначено на 23.04.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 23.04.2015 року не з'явився, проте через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2015 року розгляд справи було відкладено на 14.05.2015 року, у зв'язку з неявкою позивача та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

14.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов. У поданому відзиві представник відповідача зазначає, що передплата за Договором поставки природного газу № 06/09-2017 від 22.12.2009 року відсутня, оскільки дана передплата була зарахована відповідачем в рахунок погашення заборгованості позивача за Договором поставки природного газу № 06/10-1953 від 20.12.2010 року за його заявою.

14.05.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Нечая О.В. на лікарняному, розгляд справи № 910/17946/13 не відбувся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 року розгляд справи № 910/17946/13 призначено на 21.05.2015 року.

19.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов. У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що рішенням Господарського суду Чернігівської області по справі № 927/939/13 від 25.09.2014 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 05.03.2015 року встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" звернулось до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" з заявою № 894 від 18.09.2013 року про зарахування зустрічних однорідних вимог. Таким чином передплата Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" в розмірі 36 450,00 грн. була зарахована відповідачем в рахунок погашення заборгованості позивача за Договором поставки природного газу № 06/10-1953 від 20.12.2010 року.

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

В судовому засіданні 21.05.2015 року представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог, надав пояснення по суті спору.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2009 року між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" (покупець) укладено Договір поставки природного газу № 06/09-2017 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору постачальник зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти від постачальника та оплатити природний газ в обсязі, зазначеному в статті 2 цього Договору.

Згідно з статтею 6.4. Договору в платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково вказувати номер та дату Договору, призначення платежу. За наявності заборгованості у покупця за даним Договором постачальник зобов'язується кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ та витрат на його транспортування територією України, поставлений в минулі періоди по даному договору, незалежно від вказаного в платіжному дорученні призначенні платежу.

01.09.2008 року між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" був укладений Договір поставки природного газу №06/08-851, на виконання якого, відповідач передав позивачу природний газ на загальну суму 14 522 705,72грн.

Позивач здійснив оплату поставленого газу за Договором №06/08-851 від 01.09.2008 року на суму 14 610 193,17грн., тобто, більшу, ніж вартість прийнятого ним природного газу. (переплата у сумі 87 487,45грн.).

Переплата у розмірі 87 487,45грн. за Договором №06/08-851 від 01.09.2008р. повинна бути зарахована як передоплата по наступному Договору, а саме Договору №06/09-2017 від 22.12.2009 року на підставі пункту 6.4. Договору № 06/09-2017.

На виконання умов Договору № 06/09-2017 від 22.12.2009 року відповідачем поставлено позивачу природного газу на суму 6 131 083,29 грн.

Позивач здійснив оплату за Договором № 06/09-2017 від 22.12.2009 року у розмірі 6 080 046,00 грн.

З врахуванням зарахування переплати в сумі 87 487,45 грн. позивачем здійснено платежів на суму 6 167 533,45 грн. Таким чином, переплата позивача за договором № 06/09-2017 склала 36 450,16 грн.

20.12.2010 року між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" був укладений Договір поставки природного газу № 06/10-1953.

На виконання умов Договору № 06/10-1953 від 20.12.2010 року відповідачем поставлено позивачу природного газу на суму 966 859,24 грн.

Позивач здійснив оплату поставленого газу за Договором № 06/10-1953 від 20.12.2010 року на суму 983 773,55грн., тобто, більшу, ніж вартість прийнятого ним природного газу.

Відповідно до пункту 4.3. Договору № 06/10-1953 від 20.12.2010 року у платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначити номер договору, дату його підписання, призначення платежу. За наявності заборгованості за цим договором постачальник зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за спожитий газ, поставлений в минулі періоди за цим договором, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу.

Отже, переплата у розмірі 36 450,16грн. за Договором № 06/09-2017 від 22.12.2009 року повинна бути зарахована як передоплата по наступному Договору, а саме Договору № 06/10-1953 від 20.12.2010 року.

З врахуванням зарахування передоплати в сумі 36 450,16 грн., позивачем здійснено платежів за Договором № 06/10-1953 на суму 1 020 223,71 грн.

Таким чином, різниця між вартістю поставки газу та фактичною оплатою газу за Договором № 06/10-1953 складала: 53 364,47 грн. (1 020 223,71 грн. - 966859,24 грн.), яка і відображена як заборгованість позивача за договором № 06/10-1953, в акті звірки розрахунків між сторонами від 26.11.2012 року і складовою якої є сума 36 450 грн.

Листом № 894 від 18.19.2013 року позивач звернувся до відповідача з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог стосовно заборгованості позивача перед відповідачем в сумі 53 364,47 грн. за Договором № 06/10-1953 від 20.12.2010 року в рахунок оплати боргу відповідача перед позивачем за Договором № 06/11-543 від 30.08.2011 року в сумі 53 364,47 грн. При цьому, позивач у вказаному листі посилався на акт звірки розрахунків від 26.11.2012 року, в якому сторони визначили суму взаємної заборгованості - 53 364,47 грн. за вказаними договорами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором поставки природного газу № 06/09-2017 від 22.12.2009 року в частині повернення передплати за не поставлений природний газ.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що передплата Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" в розмірі 36 450 грн. була зарахована відповідачем в рахунок погашення заборгованості позивача за Договором поставки природного газу № 06/10-1953 від 20.12.2010 року.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Чернігівської області по справі № 927/939/13 від 25.09.2014 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 року та постановою Вищого господарського суду України від 05.03.2015 року встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" звернулось до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" з заявою № 894 від 18.09.2013 року про зарахування зустрічних однорідних вимог. Таким чином передплата Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" в розмірі 36 450 грн. була зарахована відповідачем в рахунок погашення заборгованості позивача за Договором поставки природного газу № 06/10-1953 від 20.12.2010 року.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що передплата Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" в розмірі 36 450 грн. була зарахована відповідачем в рахунок погашення заборгованості позивача за Договором поставки природного газу № 06/10-1953 від 20.12.2010 року.

Отже, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 36 450,45 грн. задоволенню не підлягають.

Оскільки позовні вимоги про стягнення 3 268,55 грн. 3 % річних, 3 317,39 грн. збитків від інфляції, 2 916,03 грн. штрафу є похідними від суму основного боргу, у стягненні якої судом відмовлено, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 268,55 грн. 3 % річних, 3 317,39 грн. збитків від інфляції, 2 916,03 грн. штрафу задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не представлено належних (первинних) доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а відтак матеріали справи не свідчать про порушення відповідачем прав позивача, що виключає можливість їх захисту в судовому порядку.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" задоволенню не підлягають.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Земля і Воля" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.05.2015

Головуючий суддяСтасюк С.В.
СуддяБосий В.П.
СуддяНечай О.В.