ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Справа № 925/481/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., при секретарі судового засідання Голосінській Н.М.,

за участю представників сторін:

від позивача - Павлович О.М. - за довіреністю,

від відповідача - ОСОБА_2 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Чернігівська кондитерська фабрика "Стріла"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 143 101 грн. 68 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача 143 101 грн. 68 коп. з яких: 89 230,75 грн. основного боргу зі сплати кондитерських виробів відповідно до договору № 42 від 24.10.2013 року, 6829,03 грн. пені, 1 320,07 грн. - три відсотки річних, 13 384,61 грн. штрафу та 32 227,22 грн. інфляційних.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що станом на 18.03.2015 заборгованість відповідача перед позивачем складала 143 101 грн. 68 коп. Однак 24.03.2015 платіжними дорученнями №1844 та №№1200 відповідач перерахував на рахунок позивача ще 89 230 грн. 75 коп. основного боргу, тому просить стягнути з відповідача 53 870 грн. 93 коп. з яких: 6 829,03 грн. пені, 1320,07 грн. - три відсотки річних, 13 384,61 грн. штрафу та 32 337,22 грн. інфляційних.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових пояснень до нього та просить відмовити в позові повністю, оскільки вважає що до штрафу та пені необхідно застосовувати строки позовної давності відповідно до поданої 08.04.2015 в судове засідання заяви. Стосовно 3 % річних пояснив, що в п.6.2 договору №42 від 24.10.2013 сторони узгодили розмір процентів у разі прострочення виконання грошового зобов'язання, який становить подвійну облікову ставку НБУ та в п.8.4 договору передбачено розмір процентів, який становить 15% та до яких необхідно застосувати строки позовної давності. Стосовно розрахунку інфляційних втрат - позивач нарахував втрати від інфляції на загальну суму, починаючи з грудня 2013 року, хоча станом на грудень сума боргу не становила 89 230 грн. 75 коп. У розрахунках позивача відсутні дані про розмір боргу станом на перше число кожного місяця, наступного за тим, в якому мав бути здійснений платіж, не вказані назви місяців, індекс інфляції, в яких ним бралися при розрахунку, що позбавляє можливості здійснити перевірку правильності цих нарахувань, тому розрахунок втрат від інфляції є необґрунтованим. Просить в позові відмовити повністю.

У судовому засіданні 29 квітня 2015 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

24.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Чернігівська кондитерська фабрика» «Стріла» (Постачальник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (Покупець) було укладено договір поставки №42 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник передає у власність Покупця кондитерські вироби, поіменовані далі «товар» у кількості, асортименті, якості та цінам, вказаних у товаро-транспортних накладних та/або специфікаціях, які оформлюються сторонами при прийомі-передачі кожної партії товару, і які є невід'ємними частинами даного договору.

Відповідно до п.4.1 Договору оплата вартості партії товару здійснюється Покупцем прямо на розрахунковий рахунок Продавця протягом 21 календарного дня з моменту його отримання або на інших умовах, передбачених у специфікаціях на відповідну партію товару.

24.10.2013 між сторонами укладено Протокол до договору поставки, в якому сторони домовилися викласти наступні пункти Договору у редакції Покупця:

п.6.2 «У разі несвоєчасності оплати вартості кожної партії товару, Покупець зобов'язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки, за весь час прострочення.

Оплату товару покупець зобов'язувався здійснювати згідно умов договору.

За видатковими накладними, що містяться в матеріалах справи (а.с 19-42) позивач поставив відповідачу товар на суму 334 657 грн. 61 коп. Проте станом на 16.03.2015 зобов'язання по оплаті за отриманий товар відповідачем було виконано неналежним чином, оплата за поставлений товар здійснена частково, в розмірі 245 426 грн. 86 коп.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд встановив, що на виконання договору поставки позивач передав відповідачу товар. Вартість товару, відповідно до наданих позивачем до позовної заяви копій видаткових накладних, становить 334 657 грн. 61 коп.

Відповідач частково здійснив оплату в сумі 245 426 грн. 86 коп.

Заборгованість відповідача за поставлений товар станом на 16.03.2015 становила 89 230 грн. 75 коп.

Відповідно до наданих позивачем копій платіжних доручень №1844 та №1200 (а.с.59,60) відповідач за поставлений товар 24.03.2015 року перерахував на рахунок позивача основний борг в сумі 89 230 грн. 75 коп.

Вказані суми сплачені відповідачем після подачі позову до суду (позовна заява подана до суду 18.03.2015).

Таким чином, станом на день розгляду справи предмет спору в частині стягнення 89 230 грн. 75 коп. між сторонами відсутній.

Відповідно до припису пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За змістом пункту 1 статті 199 Господарського кодексу України та пункту 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Пунктом 6.2 Договору передбачено, що за порушення умов договору винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ.

Відповідно до умов договору позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання у сумі 6829 грн.03 коп. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб'єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Судом було встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору, своєчасно не розрахувався з позивачем за отриманий товар, допустивши порушення зобов'язання. Таким чином, позивачем правомірно та обґрунтовано нараховано пеню, яка передбачена п.6.2 договору у визначеному розмірі.

Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних вимог закону за прострочення виконання зобов'язань по договору, позивачем нараховані відповідачу 1320 грн. 07 коп. 3% річних та 32 227 грн. 22 коп. інфляційних.

Крім того у відповідності до п.8.4 договору у випадку прострочення Покупцем оплати вартості товару більше ніж 60 днів Покупець зобов'язаний крім установленої Договором пені, сплатити Постачальнику штраф у розмірі 15% від отриманого та не сплаченого в строк товару.

Суд, перевіривши розрахунки штрафних санкцій, інфляційних та річних прийшов до висновку, що позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового стягнення з відповідача на свою користь 6829,03 грн. пені та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України 1 320,07 грн. трьох відсотків річних, 13 384,61 грн. штрафу та інфляційних. Проте, розрахунок інфляційних позивачем зроблено невірно. За розрахунками суду до стягнення підлягає 24 289, 47 грн. інфляційних.

Позивач за подачу позову до суду згідно платіжного доручення № 13401460 від 13.03.2015 сплатив судовий збір в сумі 2923 грн. 64 коп. в той час як за вимогами ст.4 Закону України "Про судовий збір" мав сплатити 2862 грн. 03 коп. судового збору. Сума переплаченого позивачем судового збору становить 61 грн. 61 коп., яка згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню позивачу.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 2701 грн. 08 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівська кондитерська фабрика «Стріла» (14005, м.Чернігів, Деснянський район, вул. Комунальна, б.2, код 00382295) - 6 829 грн. 03 коп. пені, 1 320 грн. 07 коп. три відсотки річних, 13 384 грн. 61 коп. штрафу, 24 289 грн. 47 коп. інфляційних та 2 701 грн. 08 коп. судового збору.

3.Провадження у справі в частині стягнення 89 230 грн. 75 коп. основного боргу - припинити.

4.У решті позову відмовити.

3.Повернути Публічному акціонерному товариству «Чернігівська кондитерська фабрика «Стріла» (14005, м. Чернігів, Деснянський район, вул. Комунальна, б.2, код 00382295) зайво сплачений ним згідно платіжного доручення від 13.03.2015 року №13401460 судовий збір у сумі 61 грн. 61 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 05 червня 2015 року.

Суддя В.В. Потапенко