ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р.Справа № 916/1014/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СЕМАГРО ПЛЮС"

до відповідача Приватного підприємства "АНТА-Д"

про стягнення 52416,99 грн.

Суддя О.Л. Панченко

Представники:

від позивача В.П. Янишен;

від відповідача не з'явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СЕМАГРО ПЛЮС" звернулося до суду з позовною заявою та заявою про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з Приватного підприємства "АНТА-Д" заборгованість у сумі 36000 грн., інфляційні витрати у сумі 15840 грн. та 3% річних у сумі 576,99 грн.

Відповідач заперечень щодо позову не подав. Справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній документами.

Беручи до уваги, що:

Згідно з видатковою накладною від 13.11.2014р. № 95 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СЕМАГРО ПЛЮС" поставило Приватному підприємству "АНТА-Д" товар насіння соняшника ярого Бонд на загальну суму 36000 грн. Відповідач оплату за отриманий товар у повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з Приватного підприємства "АНТА-Д" суму позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. № 435-1У (зі змінами та доповненнями) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст. 208 Цивільного кодексу України передбачено обов'язкову письмову форму для правочинів між юридичними особами. В свою чергу, згідно зі ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України від 16.01.2003р. № 436-1У (зі змінами та доповненнями) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. При цьому, відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Представлені матеріали засвідчують обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 36000 грн., інфляційних витрат у сумі 15813,81 грн., 3% річних у сумі 576,99 грн. та підтверджуються видатковою накладною від 13.11.2014р. № 95, рахунком на оплату від 13.11.2014р. № 111, розрахунками та іншими доказами.

Враховуючи наведене, відповідно до ст.ст. 11, 207, 208, 509, 525, 526, 625, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 180, 181 Господарського кодексу України позов підлягає задоволенню частково у сумі 52390,80 грн.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір у сумі 1826,09 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "АНТА-Д" (67511, Одеська область, Комінтернівський район, с. Капітанівка, вул. Миру, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "СЕМАГРО ПЛЮС" (62469, Харківська область, Харківський район, смт. Високий, пров. Нагірний, 5, ) заборгованість у сумі 36000 (тридцять шість тисяч) грн., інфляційні витрати у сумі 15813 (п'ятнадцять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 81 коп., 3% річних у сумі 576 (п'ятсот сімдесят шість) грн. 99 коп., судовий збір у сумі 1826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 09 коп.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 02.06.2015р.

Суддя О.Л. Панченко