ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.06.2015 Справа № 907/325/15

за позовом Берегівського міжрайонного прокурора Закарпатської області, м.Берегово

до відповідача 1 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Мужієво, Берегівський район

до відповідача 2 Боржавської сільської ради, с.Боржава, Берегівський район

про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним договору оренди землі та зобов'язання звільнити земельну ділянку

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

прокурор - Роман М.С. - прокурор відділу прокуратури Закарпатської області

від відповідача 1 - не з'явився

від відповідача 2 - Ференц Й.Б. - сільський голова

СУТЬ СПОРУ: про визнання недійсним та скасування рішення ІІ сесії V скликання Боржавської сільської ради №25 від 19.05.2006 року "Про заключення договору оренди земельної ділянки з ПП ОСОБА_1", визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №815 від 19.05.2006 року, укладений між Боржавською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, зареєстрований у Державному реєстрі земель №-001 від 23.05.2006 року та зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 10,9812 кв. м вартістю 8537886,00 грн.

Підставою для звернення прокурора з позовом стало порушення інтересів держави у галузі земельних відносин. Так, внаслідок перевірки щодо надання в користування земельної ділянки площею 10,9812 га з числа виробітків цегельного заводу на території Боржавської сільської ради в межах населеного пункту встановлено, що згідно рішення ІІ сесії V скликання Боржавської сільської ради №25 від 19.05.2006 року спірну земельну ділянку передано в оренду терміном 25 років з порушенням вимог ст.20, ч.3 ст.22, ст.ст.58,59, 60,118,123,124 Земельного кодексу, ст.ст.4, 88 Водного кодексу України без зміни її цільового призначення, проведення землевпорядної експертизи.

Відповідач 1, незважаючи на вимоги, викладені в ухвалах господарського суду Закарпатської області від 27.03.15, 07.04.15, 22.04.15, 07.05.15,25.05.15 у судове засідання не з'явився та участь у судовому засіданні уповноваженого представника не забезпечив.

Відповідач 2 у листі №140 від 01.04.15, №179 від 05.05.15, №198 від 22.05.15 позов визнав повністю та просить задоволити позовні вимоги прокурора повністю. Представник відповідача 2 у судовому засіданні усно визнав позовні вимоги прокурора.

Заслухавши пояснення прокурора, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Рішенням ІІ сесії V скликання Боржавської сільської ради №25 від 19.05.2006 року „Про заключення договору оренди земельної ділянки з ПП ОСОБА_1" вирішено заключити договір на оренду земельної ділянки площею 10,9812 га строком на 25 років для сільськогосподарського вирощування риби з відповідачем 1; встановлено орендну плату на рік у розмірі 4595,64 грн.

На підставі вказаного рішення 19.05.2006 року між відповідачем 2 та відповідачем 1 укладено договір оренди землі №815 (далі - договір), який зареєстровано в Державному реєстрі земель за № -001 від 23.05.2006 року. Згідно п.2. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 10,9812 га, у тому числі виробітки цегельного заводу; нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 120175,94 грн. (п.5 договору); земельна ділянка, яка передається в оренду, має недоліки, які можуть перешкоджати її ефективному використанню: потребує проведення робіт по рекультивації згідно цілей визначених цим договором (п.6 договору) строком на 25 років (п.8 договору).

Згідно акту про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 23.05.06 на підставі договору оренди землі відповідачем 2 передано відповідачу 1 земельну ділянку в натурі в довгострокове користування на умовах оренди терміном на 25 років площею 10,9812 га, яка розміщена на території Боржавської сільської ради в межах населеного пункту с.Боржава, виробітки цегельного заводу, Берегівський район, Закарпатська область та передається для сільськогосподарського розведення риби.

Згідно листа Управління Держемагентства у Берегівському районі Закарпатської області №8-702-0.2-1699/2-15 від 06.03.15 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 10,9812 га, с.Боржава складає 8537886,00 грн.

Спірні правовідносини регулюються нормами Земельного кодексу України, Водного кодексу України, Закону України „Про оренду землі", та іншими актами законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно приписів ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу тощо.

Частиною 1 ст.122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до п.1 ст.124, ст.125 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ст.19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі водного фонду тощо.

До земель водного фонду у відповідності до ст.58 Земельного кодексу України, ст.4 Водного кодексу України належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними, об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Статтею 60 Земельного кодексу України, ст.88 Водного кодексу України, Порядком погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 05.11.2004 року №434 визначено межі та порядок встановлення прибережних захисних смуг, зокрема визначено, що в межах існуючих населених пунктів прибережна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися, у разі відсутності землевпорядної документації та встановлення у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних об'єктів.

За договором в оренду передалась земельна ділянка, виробітки цегельного заводу площею 10,9812 га. Факт належності спірної земельної ділянки до земель водного фонду підтверджується згідно додатку №3 листа Берегівської ОДПІ №277/02-20 від 05.02.15 у користування за договором оренди передано водний об'єкт в с.Боржава, загальною площею 10,9812 га - ставок відповідачу 1; довідкою Управління Держземагенства у Берегівському районі Закарпатської області №8-702-0.2-3086/2-15 від 05.06.15, в якій вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 є водним об'єктом площею 10,9812 га.

Також, згідно листа Берегівського міжрайонного управління водного господарства від 05.06.15 №209 05.11.2005 №336 видано технічні умови на проект ділянки під сільського господарське розведення риби, які відповідачем 1 не виконані, не відведено навколо водойми природоохоронну смугу та не отримано спеціального користування. Вказано, що на вказаній земельній ділянці на даний час влаштована водойма, проект на її влаштування відсутній. Крім того, в порушення вимог ст.51 Водного кодексу України та ст.122 Земельного кодексу України у відповідача 1 відсутні договір оренди водного об'єкта та виготовлення паспорта водного об'єкта, в якому вказується площа водного дзеркала.

Виходячи з приписів ст.20 Земельного кодексу України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам (ст.21 Земельного кодексу України).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва (ст.22 Земельного кодексу України).

Згідно ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земель підлягають обов'язковій експертизі.

Враховуючи вищенаведене, при затвердженні проекту землеустрою та передачі у оренду оспорюваної земельної ділянки не дотримано вимоги ч.4 статті 20, ч.7 статті 124,125 3емельного кодексу України та статті 9 Закону України „Про державну експертизу землевпорядної документації". Судом встановлено, що цільове призначення спірної земельної ділянки не змінювалося, в наявних матеріалах справи відсутні докази, щодо проведення державної землевпорядної експертизи, яка є обов'язковою .

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, у тому числі і щодо вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренду землі, укладеного 19.05.2006 року.

Вищенаведений аналіз законодавства та фактичних обставин справи, дає підстави для висновку, що всупереч нормам чинного законодавства було прийнято рішення ІІ сесії V скликання Боржавської сільської ради №25 від 19.05.2006 року "Про заключення договору оренди земельної ділянки з ПП ОСОБА_1", отже є незаконним.

Щодо позовних вимог прокурора про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №815 від 19.05.2006 року, укладеного між Боржавською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, зареєстрований у Державному реєстрі земель №-001 від 23.05.2006 року та зобов'язання звільнити земельну ділянку вказану земельну ділянку в с.Боржава, загальною площею 10,9812 га , суд зазначає наступне.

Згідно п.4.ст.59 Земельного кодексу України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно статті 203 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2.26 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", розглядаючи справи у спорах про визнання недійсними договорів оренди, суди повинні з'ясовувати питання чинності рішень (розпоряджень), на підставі яких було укладено такі договори.

Враховуючи вище встановлений факт невідповідності рішення сільської ради приписам законодавства, суд приходить до висновку про визнання недійсним укладеного на їх підставі договору оренди земельної ділянки №815 від 19.05.2006 року

Позовні вимоги прокурора належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України. Прокурором та позивачами доведено наявність обставин щодо неправомірності прийнятого рішення, а відповідачами зворотнього не доведено. Позовні вимоги прокурора визнані відповідачем 2 у повному обсязі. Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3654,00 грн.: сума 1218 грн. за вимогу про визнання недійсними рішення Боржавської сільської ради №25 від 19.05.2006 року; сума 1218 грн. за вимогу про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №815 від 19.05.2006 року; сума 1218 грн. за вимогу про зобов'язання звільнення земельної ділянки, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідачів порівну.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 22, 29, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 54, 57, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити повністю.

Визнати недійсними та скасувати рішення ІІ сесії V скликання Боржавської сільської ради №25 від 19.05.2006 року "Про заключення договору оренди земельної ділянки з ПП ОСОБА_1".

Визнати недійсним оренди земельної ділянки №815 від 19.05.2006 року, укладений між Боржавською сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, зареєстрований у Державному реєстрі земель №-001 від 23.05.2006 року.

Зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, с.Мужієво, Берегівський район звільнити земельну ділянку загальною площею 10,9812 га, с.Боржава, Берегівський район, вартістю 8537886,00 грн.

Стягнути з Боржавської сільської ради (90256,Закарпатська область, Берегівський район, с.Боржава, вул.Кошута,1, ) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів - Управління державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38015610, банк отримувача - ГУДКCУ у Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) - 812016, рахунок отримувача - №3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, найменування суду - господарський суд Закарпатської області) суму 1827,00 грн. судового збору.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів - Управління державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38015610, банк отримувача - ГУДКCУ у Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) - 812016, рахунок отримувача - №3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, найменування суду - господарський суд Закарпатської області) суму 1827,00 грн. судового збору.

Видати накази.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12.06.15.

Суддя О.В. Васьковський