ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"25" травня 2015 р. Справа № 911/1201/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Аква", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Труш Ігоря Миколайовича, с. Коцюбинське, м. Ірпінь

про стягнення 7074,00 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - не з'явився;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Аква" (позивач) до Фізичної особи-підприємця Труш Ігоря Миколайовича (відповідач) про стягнення 7074,00 грн. вартості орендованого обладнання за Договором суборенди торгово-рекламного обладнання № 813 від 03.12.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у встановлені Договором строки майно не повернув, в зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 7074,00 грн. вартості орендованого майна.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.03.2015 у справі №911/1201/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 27.04.2015.

27.04.2015 через канцелярію суду представник позивача подав витребувані в попередній ухвалі суду документи та клопотання про розгляд справи без його участі, яке судом було задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2015 розгляд справи було відкладено на 25.05.2015., в зв'язку з неявкою повноважного представника відповідача.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не забезпечив явку свого повноважного представника, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, обґрунтованого клопотання про відкладення до суду не надсилав.

Відповідно до частини 1 статті 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України 02.06.2006 № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році").

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Як вбачається з матеріалів справи, ухвали суду надсилалась відповідачу за адресою вказаною в позовній заяві та Спеціальному витягу з ЄДРПОУ, що свідчить про те, що він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

25.05.2015 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд,-

встановив:

03.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» (орендар) та Фізичною особою-підприємцем Труш Ігорем Миколайовичем (суборендар) укладено Договір №7674 суборенди торгово-рекламного обладнання (далі - Договір), згідно якого орендар передає, а суборендар приймає у стокове платне користування за плату обладнання, що є об'єктом суборенди за цим договором (далі - обладнання).

Склад, перелік, найменування кількість і заставна вартість з урахуванням індексації обладнання узгоджена сторонами та наведена в акті прийому - передачі, оформленому у відповідності до п. 2.1 цього договору (пункт 1.1. Договору);

Відповідно пунктів 2.5., 2.6. Договору, по закінченню строку суборенди суборендар зобов'язаний повернути орендарю обладнання за актами повернення обладнання. Факт повернення обладнання з суборенди підтверджується актами повернення, які підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками сторін. Акти повернення обладнання з суборенди є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно пунктів 4.2.2., 4.2.9. Договору, суборендар зобов'язувався обов'язково вживати заходів щодо забезпечення охорони обладнання від пошкодження, крадіжки та іншого нецільового використання, а також повідомляти письмово орендаря протягом одного календарного дня з моменту настання події про усі випадки ушкодження або порушення умови роботи обладнання.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що ризик випадкової загибелі та випадкового пошкодження обладнання переходить до суборендаря з моменту передачі йому обладнання у користування до моменту повернення обладнання орендарю. В разі повної втрати обладнання суборендар зобов'язується надати орендареві документи (висновки, акти тощо) відповідних служб (органів), в яких буде зазначено причини втрати обладнання та винні у цьому особи.

Згідно з пунктом 9.1., договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2013 року.

В п. 4.3 Договору передбачено, що у разі неповернення обладнання протягом 5 днів з моменту закінчення терміну дії договору обладнання вважається втраченим.

Згідно пункту 5.1 Договору у випадку втрати або знищення торгового обладнання під час дії договору суборенди торгового обладнання, суборендар протягом 5-ти днів з моменту отримання письмової вимоги з боку орендаря про відшкодування вартості обладнання має відшкодувати вартість торгового обладнання, вказану в акті прийому - передачі обладнання. Вартість обладнання сплачується суборендарем шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок орендаря з нарахуванням ПДВ.

Відповідно до умов Договору та згідно підписаного повноважними представниками сторін акту прийому - передачі від 29.07.2014р. № 677, орендар передав, а суборендар прийняв обладнання, а саме: холодильник ХШВ 600 Optima наружний «Миргородський» сер. № 11.19101.073 інв. № Н11872 та захисну конструкцію для 1-дверного холодильнику «Миргородська» (квітень 2011) інв. № ХД023777.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи довідки від 03.09.2014, в Подільському районному управлінні Головного управління МВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження №00004971 за фактом викрадення у Труш І.М. холодильника ХШВ 600 Optima наружний «Миргородський» сер. № 11.19101.073 інв. № Н11872. На даний час проводяться заходи по встановленню особи причетної до викрадення вище вказаного холодильника.

04.11.2014 позивач звернувся до відповідача з вимогою, в якій просив сплатити вартість втраченого обладнання в сумі 7074,00 грн. протягом п'яти календарних днів з моменту отримання даної вимоги. Зазначену вимогу відповідач отримав 10.12.2014, що підтверджується витягом з сайту УДППЗ «Укрпошта».

Втім, претензія позивача була залишена відповідачем без відповіді та належного реагування, у зв'язку з чим, позивач був змушений звернутись з позовом до суду.

Згідно частини 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а з відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами частини 1 ст. 283 ГК України та частини 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з 2 ст. 779 ЦК України, у разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи те, що обладнання втрачено, а відповідач в свою чергу, не надав до суду докази оплати вартості втраченого орендованого майна, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення сумі 7074,00 грн. вартості майна є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Труш Ігоря Миколайовича (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 26, кв. 17, код ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Аква" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 21, ) - 7074 (сім тисяч сімдесят чотири) грн. 00 коп. вартості майна та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 09.06.2015р.

Суддя О.В. Щоткін