ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Справа № Б-39/248-09

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А.,

суддя Білоусова Я.О., суддя Гетьман Р.А.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників сторін:

представник ПАТ "КБ "Експобанк" - Духовного А.Б. (дов.№25 від 26.03.2015р.),

представник ТОВ "Стоунхедж" - Синова О.М. (дов. №б/н від 05.02.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харквіського апеляційного господарського суду у м.Харкові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк», м. Київ, (вх. № 2641Х/2-8) та апеляційну скаргу ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Новикова М,В., м.Глухів, Сумська область, ( вх.2723 Х/2-8 ) на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року у справі № Б-39/248-09,

за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальінстю «Стоунхедж», м.Київ,

до боржника - Закритого акціонерного товариства «Будмпусконаладка», м.Харків,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року у справі №Б-39/248-09 (суддя Савченко А.А.) відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора від 31.10.2014 року (вх.№38115 від 31.10.2014 року) про визнання недійсним договору купівлі - продажу, укладеного в межах провадження у справи про банкрутство.

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року у даній справі та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що судом першої інстанції неправомірно застосовано до спірних взаємовідносин преюдиційний характер рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2010 року у справі №58/261-10 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Західгазсервіс» до Закритого акціонерного товариства «Будмпусконаладка», Товарної біржі «Правопорядок», Товариства з обмеженою відповідальністю «Адаманс» про визнання недійсними результатів аукціону та визнання недійсним угоди, оскільки ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» не приймав участі у розгляді вказаної справи. Отже, на його думку, відповідно, рішення суду по справі №58/261-10 не може мати преюдиційного значення у даному спорі з огляду на різний склад учасників.

Ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Новиков М.В., також, не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, звернувся до Харквіського апеляційного господарького суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити його вимоги, викладені в заяві від 31.10.2014 року.

В обгрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що договори, які він просив визнати недійсними, укладено без дотримання встановлених у статті 203 Цивільного кодексу України загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Зокрема, має місце порушення принципу тотожності волевиявлення та внутрішньої волі учасника правочину, встановленого у частині третій даної статті. Норми статей 92 , частини 1 статті 12 Цивільного кодексу України та частини 4 статті 179 Господарського кодексу України підлягають застосуванню із урахуванням особливого правового статусу ЗАТ «Будмпусконаладка» як суб*єкта банкрутства. В силу приписів статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» цивільно - правову дієздатність суб*єкта банкрутства реалізовують не його органи управління, а призначений судом ліквідатор. Отже, на думку апелянта, із запровадження таких процедур щодо суб*єкта не застосовується принцип вільної волі, а цивільні права та обов*язки суб*єкта банкрутства здійснюються лише з метою формування ліквідаційної маси, її оцінкою, продажем та погашенням вимог кредиторів. Ціна продажу ліквідаційної маси та вибір покупця формується об*єктивною реальністю, яка не залежить від ліквідатора. Воля суб*єкта банкрутства щодо ціни продажу ліквідмаси формується шляхом проведення відкритих торгів у порядку, визначеному законом.

Апелянт вказує, що з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що оголошення про продаж ліквідаційної маси боржника публікувалося лише у виданні «Правопорядок» - біржовий вісник, яке до вказаної категорії у порядку, визначеному законом, не відноситься. Вказане порушення вимог закону щодо надання інформації про продаж ліквідаційної маси призвело до звуження кола потенційних покупців. Встановлена оспорюваними договорами ціна майна та особа покупця, що формувалась на аукціоні з обмеженим колом потенційних учасників, не може вважатися об*єктивними.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р. об`єднано в одному апеляційному провадженні розгляд апеляційних скарг Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" та ліквідатора ЗАТ "Будмпусконаладка"; розгляд справи відкладено на 28.05.2015р.

27.05.2015р. від ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу ліквідатора ЗАТ "Будмпусконаладка" (вх. 8402), в якому кредитор просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2014р. по справі №Б-39/248-09 та винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву ліквідатора банкрута в повному обсязі.

Розпорядженням голови суду Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015р. у зв`язку з відпусткою судді Шевель О.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Гетьман Р.А..

У судовому засіданні 28.05.2015.р. представник ПАТ "КБ "Експобанк" вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року по справі та винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву ліквідатора банкрута в повному обсязі. Представник ТОВ "Стоунхедж" своєї думки щодо апеляційних скарг не висловив та залишив питання щодо задоволення апеляційних скарг на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2012 року відмовлено в задоволенні клопотання ПАТ «КБ «Експобанк» про зупинення розгляду справи, затверджено оплату послуг, відшкодування витрат та додаткову винагороду ліквідатора - арбітражного керуючого Ревуцької Т.К. (ліцензія НОМЕР_1 від 14.10.2009 року) в розмірі, встановленому комітетом кредиторів, затверджено наданий суду ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс, затверджено реєстр з непогашеною кредиторською заборгованістю, провадження у справі № Б-39/248-09 припинено. Зобов*язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та передати органам, які здійснювали облік відповідне повідомленя про зняття юридичної особи з обліку.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.11.2012 року у даній справі ухвалу господарського суду Харківської області від 12.06.2012 року скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2013 року усунуто від обов*язків ліквідатора ЗАТ«Будмпусконаладка» арбітражного керуючого Ревуцьку Тетяну Казимирівну та призначено ліквідатором товариства арбітражного керуючого Новикова Михайла Валентиновича.

Як убачається з матеріалів окремого оскарження ухвали суду від 14.04.2015 року, 31.10.2014 року (вх. 38115) від ліквідатора ЗАТ «Будмпусконаладка»- арбітражного керуючого Новикова М.В. надійшла заява про визнання недійсним договору купівлі - продажу, укладеного у межах провадження у справі про банкрутство, в якій останній просив: визнати недійсним укладений між ЗАТ «Будмпусконаладка» та ТОВ «Адаманс» договір купівлі - продажу нежитлового будинку, посвідчений 08.12.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трофименко Є.В., реєстраційний номр 1484; визнати недійсним укладений між ЗАТ «Будмпусконаладка» та ТОВ «Адаманс» договір купівлі - продажу нежилих будівель, посвідчений 22.12.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченко Є.В., реєстраційний номер 5165; витребувати у ТОВ «Адаманс» та передати ЗАТ «Будмпусконаладка» нежилий будинок - 3-х поверхова споруда (адміністративні та складські приміщення), позначену на поверховому плані літерою «А», площею 2717,60 кв. м; нежитллву будівлю - літерою «Б», площею 51 кв.м; нежитлову будівлю - літерою «В», площею 172,30 кв.м; нежитлову будівлю - літерою «Г», площею 30,70 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ по вул. Олегівська,36.

В обгрунтування своїх вимог ліквідатор Новиков М.В. посилався на те, що в ході ліквідаційної процедури ЗАТ «Будмпусконаладка», яку визначено судом згідно з постановою господарського суду Харківської області від 22.03.2010 року банкрутом, ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Ревуцькою Т.К. продано майно, яке входило до ліквідаційної маси, на користь ТОВ «Адаманс», про що укладено оспорювані договори. Проте, останні укладено без дотримання встановлених у статті 203 Цивільного кодексу України загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

08.12.2014 року від арбітражного керуючого Ревуцької Т.К. надійшли заперечення на заяву ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Новикова М.В., в яких остання пояснила, що публікація оголошення про проведення аукціону здійснена у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію невеликих підприємств (малу приватизацію) і про відсутніть порушень при публікації, про що встановлено рішенням господарського суду Харківської області від 16.12.2012 року по справі № 58/261-10. Ціна за договорами на момент вчинення була об*єктивною, оцінку майна проведено у відповідності до вимог законодавства. Постановою Вищого господарського суду України по справі № 5011-35/20800/2015 правочин (договір купівлі - продажу від 08.12.2010 року) визнано таким, що не суперечить чинному законодавству.

14.04.2015 року постановлено оскаржувану ухвалу. При цьому, відмовляючи у задоволенні заяви ліквідатора боржника-арбітражного керуючого Новикова М.В., господарський суд виходив з того, що останнім не доведено належними доказами, що викладені в заяві про визнання недійсними договорів обставини є підставою для визнання договорів купівлі - продажу, укладених ліквідатором Ревуцькою Т.К. в межах ліквідаційної процедури, недійсними.

Колегія суддів погожується з таким висновком місцевого господарського суду, виходячи із наступного.

Згідно статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до приписів статей 1, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ( у редакції Закону № 784-14 від 30.06.1999 року із наступними змінами, що діяла до 19.01.2013 року) (надалі - Закон про банкрутство) ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством, реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку передбаченому цим Законом.

Порядок продажу майна банкрута передбачений статтею 30 Закону про банкрутство, відповідно до якого після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Відповідно до частини 10 статті 30 цього Закону продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі - продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до норм чинного законодавства. Отже, з моменту визнання боржника банкрутом всі без виключення обтяження його майна скасовуються за законом незалежно від будь-яких обставин.

Статтею 23 Закону про банкрутство унормовано наслідки визнання боржника банкрутом. Зокрема, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у з*язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше. Опублікування відомостей про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури здійснюється ліквідатором у офіційних друкованих органах за рахунок банкрута у п*ятидневний строк з дня прйиняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Як убачається з матеріалів справи, постановою господарського суду Харківської області від 22.03.2010 року визнано ЗАТ «Будмпусконаладка» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Ревуцьку Т.К. та зобов*язано останню вчинити всі належні дії, пов*язані з проведенням ліквідаційної процедури у строки, встановлені законом .

Матеріали справи свідчать, що на виконання вимог постанови суду від 22.03.2010 року, ліквідатром боржника у газеті «Голос України» № 70 (4820) від 20.04.2010 року опубліковано відповідне оголошення.

Про проведення інвентаризації майна банкрута ліквідатором боржника укладено договір № 31-05/2010 від 31.05.2010 року. За результатами проведеної інвентаризації майна банкрута виявлено та включено до ліквідаційної маси майно згідно акту інвентаризації від 02.07.2010 року.

Також, ліквідатором 18.06.2010 року укладено договори з ТОВ «Бізнес-Група «Співдружність» на проведення оцінки майна банкрута за № 10 ( 3-х поверхової споруди ( адміністративні та складські приміщення), літера А, площею 2717,60 кв.м) та № 10/1 (нежитлові будівлі - літера Б, площею 51 кв.м; нежитлової будівлі - літера В, площею 172,30 кв.м; нежитлової будівлі- літера Г, площею 30,70 кв.м), що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Олегівська,36.

Матерали справи свідчать про те, що ліквідатором укладено з Товарною біржою «Правопорядок» угоди на організацію та проведення аукціону з продажу майна боржника , про що у Всеукраїнському інформаційному виданні Біржовий вісник «Правопорядок» № 12(20) від 02.08.2010 року , № 16 (24) від 06.09.2010 року, № 22-1(300 від 27.10.2010 рок) розміщені відповідні оголошення.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області по справі № 58/261-10 у позові про визнання недійсним результатів аукціону, який відбувся 08.10.2010 року щодо реалізації майна банкрута ЗАТ «Будмпусконаладка», а саме: 3-х поверхової споруди (адміністративні та складські приміщення), позначеної на поверховому плані літерою А, площею 2717,60 кв. м; нежитлової будівлі - літера Б, площею 51 кв.м; нежитлової будівлі - літера В, площею 172,30 кв.м; нежитлової будівлі - літера Г, площею 30,70 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ по вул. Олегівська,36; та визнання недійсною угоди купівлі - продажу цієї будівлі - відмовлено та встановлено відсутність порушень при публікації оголошення про проведення аукціону. Рішенням господарського суду м.Києва від 30.20.2013 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2014 року по справі № 5011-35/2080-2012, в якій приймали участь ЗАТ «Будмпусконаладка», ТОВ «Адаманс» та ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» за позовом Банку про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 08.12.2010 року та визнання відсутнім у ТОВ «Адаманс» права власності та права на відчуження нежитлового будинку - 3-х поверхової споруди (адміністративні та складські приміщення), загальною площею 2717,6 кв.м, місцезнаходження : м.Київ, вул. Олегівська,36 (літера А), у позові відмовлено, з посиланням на норми статей 203,215,316 та 319 Цивільного кодексу України. Тобто, суди дійшли висновку, що оспорюваний правочин на момент його укладання не суперечив положенням Закону України «Про іпотеку» та «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За результатами проведення повторного аукціону з продажу майна банкрута, що відбувся 08.10.2010 року, ліквідатором з переможцем аукціону ТОВ «Адаманс» укладено договір купівлі - продажу нежитлового будинку 3-х поверхової споруди (адміністративні та складські приміщення), позначеної на поверховому плані літерою А, що знаходяться за адресою: м.Київ по вул. Олегівська,36. Лот придбано за ціною 4 356 392,60 грн. Інше майно залишилось не проданим через відсутність пропозицій щодо його придбання. Грошові кошти від продажу майна боржника надійшли на ліквідаційний рахунок банкрута.

Частиною 1 статті 30 Закону про банкрутство передбачено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Отже, до компетенції комітету кредиторів відноситься вирішення питання щодо обрання порядку продажу майна банкрута, в тому числі комітетом кредиторів може бути обрано інший порядок продажу майна ніж шляхом проведення конкурсу (аукціону) відкритих торгів.

Як убачається з матеріалів справи, на засіданні комітету кредиторів (протокол від 16.12.2010 року) прийнято рішення продати майно банкрута, що залишилося не проданим за результатами проведення двох аукціонів через відсутність пропозицій про їх придбання, а саме: нежитлові будинки літерів Б, В, Г, загальною площею 254 кв.м, місцезнаходження майна: м.Київ, вул.Олегівська,36, ТОВ «Адаманс» за відповідним договором купівлі - продажу згідно отриманої від ТОВ «Адаманс» пропозиції. Ціна продажу була погоджена комітетом кредиторів банкрута і склала 109 263,00 грн.

22.12.2010 року з ТОВ «Адаманс» укладено договір купівлі - продажу цього майна, який посвідчено приватним нотаріусом . Грошові кошти від продажу надійшли на ліквідаційний рахунок банкрута.

Відтак, враховуючи, що приписами частини 1 статті 30 Закону про банкрутство передбачена можливість встановлення комітетом кредиторів іншого, окрім конкурсного порядку продажу майна банкрута, тому таке визначення комітетом кредиторів, яке відбулося у даному випадку, не суперечить вимогам Закону про банкрутство.

Відповідно до приписів частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п*ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, а згідно із частиною 3 з цієї ж статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин).

Відповідно до приписів статті 203 Цивільного кодексу України загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що, виконуючи функцію управління та розпорядження майном, укладаючи угоди, згідно до статті 25 Закону про банкрутство, ліквідатор діє від імені боржника.

Також, у заяві ліквідатора не наведено, з яких підстав, встановлених статтями 17, 25, Закону про банкрутство, слід визнати недійсними договори, та не доведено це належними та допустимими доказами .

Відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до приписів статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правилього вирішення спору.

Відповідно до приписів статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об*єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на наведені норми права та обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно і обгрунтовано дійшов висновку про недоведеність ліквідатором боржника Новиковим М.В. факту продажу майна банкрута з порушенням норм чинного законодавства та про те, що оспорювані договори купівлі - продажу суперечать нормам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Посилання апелянта - ПАТ «КБ «Експобанк» на те, що рішення господарського суду Харківської області від 16.12.2010 року у справі №58/261-10 не має преюдиційного значення у даному спорі з огляду на різний склад учасників не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки відмова у задоволенні заяви ліквідатора боржника про визнання договорів купівлі - продажу майна боржника ухвалена судом з підстав недоведеності заявником необхідного обсягу цивільної дієздатності та його волевиявлення попереднім ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Ревуцькою Т.К.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ПАТ «КБ «Експобанк» та ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Новикова М.В. не підлягають задоволенню, а ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року у даній справі -слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 101, п.1) ч.1 ст. 103, ст. 105, 106 Харківський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Новикова Михайла Валентиновича залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року у справі №Б-39/248-09 залишити без змін.

Справу направити на подальший розгляд до господарського суду Харківської області.

Повний текст постанови складено 02.06.2015 р.

Головуючий суддя О.А. Пуль

суддя Я.О.Білоусова

суддя Р.А.Гетьман