ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа № 907/551/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді Желіка М.Б.

Суддів Костів Т.С.

Юрченка Я.О.

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства аграрної політики та продовольства України, м. Київ, вул. Хрещатик, 24 (вих. № 31-4/327 від 15.04.2015 року)

на постанову Господарського суду Закарпатської області

від 24.03.2015 року у справі № 907/551/14

за заявою Ужгородської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, м. Ужгород

до боржника Державного підприємства "Червона Зірка", с. Кібляри, Ужгородського району ()

про визнання банкрутом

За участю представників сторін: - не з'явилися.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

24.03.2015 року постановою Господарського суду Закарпатської області (суддя Pемецькі О.Ф.) у справі № 907/551/14 за заявою Ужгородської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області до боржника Державного підприємства "Червона Зірка" про визнання банкрутом, припинено процедуру розпорядження майном, припинено повноваження розпорядника майном боржника, визнано боржника банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Дідича М.А., оприлюднено на офіційному сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом, зобов'язано ліквідатора у разі отримання ним заяв з вимогами до банкрута письмово повідомити про це суд та надати докази їх розгляду, господарську діяльність банкрута завершено, строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати податків і зборів визнано таким, що настав з 24.03.2015 року, припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших санкцій по всіх видах заборгованості з 24.03.2015 року, зобов'язано ліквідатора провести ліквідаційну процедуру та подати суду на затвердження звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Не погоджуючись із зазначеною постановою господарського суду Міністерство аграрної політики та продовольства України подало апеляційну скаргу, в якій просить суд визнати причини пропуску строку на оскарження постанови суду першої інстанції поважними, поновити пропущений строк на оскарження, прийняти апеляційну скаргу до свого провадження, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким справу направити на новий розгляд на стадію розпорядження майном боржника.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної постанови, не враховано те, що розпорядником майна не надано пропозицій щодо можливості відновлення платоспроможності боржника, не здійснено аналізу його фінансового становища, у зв'язку з чим не можна стверджувати про неплатоспроможність боржника, не проведено інвентаризації майна боржника, визначення його вартості, в порушення вимог Закону про банкрутство призначення ліквідатора здійснено без погодження з органом уповноваженим управляти державним майном.

Окрім того, вказує, що судом не надано оцінку тій обставині, що боржник є державним сільськогосподарським підприємством, та з урахуванням зазначеного не встановлено, чи мають бути застосовані в процедурі його банкрутства особливості, передбачені ст. 86 Закону про банкрутство. Із врахуванням зазначеного скаржник зазначає про передчасність висновків про визнання боржника банкрутом та перехід до ліквідаційної процедури.

24.04.2015 року автоматизованою системою документообігу суду справу № 907/551/14 розприділено до розгляду судді доповідачу - Желіку М.Б., членам колегії суддям Костів Т.С., Марку Р.І. Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року у зв'язку з перебуванням на лікарняному судді члена колегії Марка Р.І., вносилися зміни до складу колегії суддів по розгляду даної справи. Відтак, розгляд справи здійснювався колегією суддів у складі головуючого судді Желікa М.Б., суддів Костів Т.С., Юрченка Я.О.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 року скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття її до провадження, розгляд справи призначено на 20.05.2015 року.

20.05.2015 року ухвалою Львівського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав зазначених у ній.

Від представника скаржника на виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції 12.05.2015 року надано платіжне доручення про сплату судового збору та копію довіреності на представника.

12.05.2015 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду від представника кредитора Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними та такими що не підлягають до задоволення, з огляду на те, що розпорядник майна на засіданні зборів комітету кредиторів повідомив, що затверджений реєстр вимог кредиторів склав 1 262 050,89 грн., натомість майнові активи боржника станом на 30.06.2012 року (останній відомий фінансовий звіт) становили 2 424 000,00 грн., відтак повідомив, що є ймовірність відновити підприємство через процедуру санації.

Однак, за даними інспекції підприємство не веде активної господарської діяльності вже декілька років, відсутні зв'язки з контрагентами та ситуація в країні призведе до нарощування боргів, застосування штрафних санкцій та пені. Зазначає і те, що скаржник не надав суду заперечень стосовно узгодженої комітетом кредиторів особи ліквідатора боржника. У своєму заперечені представник інспекції просив розглянути справу без участі уповноваженого представника.

20.05.2015 року відзив на апеляційну скаргу подано Ужгородською районною радою, в якому зазначається, що збори кредиторів враховуючи відсутність пропозицій від можливих інвесторів та у зв'язку із значним обсягом кредиторської заборгованості прийняли рішення про звернення з клопотанням до суду про визнання боржника банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури, яке є обґрунтованим та підлягало до задоволення. При цьому, зазначає, що скаржник у письмовою пояснені поданому до суду першої інстанції клопотав про вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом на розсуд суду, що свідчить про його незацікавленість у його вирішенні.

Арбітражним керуючим 20.05.2015 року подано до суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому вказує, що у боржника з другого півріччя 2012 року відсутній керівник та наймані працівники. Відтак, за відсутності даних бухгалтерського обліку проведення інвентаризації на стадії розпорядження майном неможливе, як і не можливий аналіз фінансового становища боржника. Крім того, зазначає, що ним разом із кредиторами проведено огляд стану та наявності майна боржника та запропоновано комітету кредиторів перехід до процедури санації, що не було підтримано на зборах.

Сторони та інші учасники провадження у справі про банкрутство участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, із врахуванням положень ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на постанову місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги слід задоволити, постанову Господарського суду Закарпатської області від 24.03.2015 року у справі № 907/551/14 скасувати, а справу направити на розгляд до Господарського суду Закарпатської області на стадію розпорядження майном боржника.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний суд за наявними у справі та додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У силу п. 1-1 Прикінцевих і перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону № 4212-УІ від 22 грудня 2011 року з наступними змінами і доповненнями, чинній з 19 січня 2013 року), положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відтак, у провадженні справи № 907/551/14 про банкрутство Державного підприємства "Червона Зірка" підлягають застосуванню положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону № 4212-УІ від 22 грудня 2011 року з наступними змінами і доповненнями, чинній з 19 січня 2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.07.2014 року господарським судом винесено ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Червона Зірка" за заявою Ужгородської об'єднаної Державної податкової інспекції за загальним порядком провадження у справі про банкрутство; визнано вимоги ініціюючого кредитора, введено процедуру розпорядження майном боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Нестіну О.В., та встановлено їй оплату послуг у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання нею своїх повноважень.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство опубліковано на сайті Вищого господарського суду України 29.07.2014 року за № 6786.

Судом встановлено, що згідно даних, які містяться в Єдиному реєстрі об'єктів державної власності державне підприємство обліковується за органом державного управління - Міністерством аграрної політики та продовольства України, яке було залучене до участі у справі.

Під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці. Слід зазначити, що процедура розпорядження майном боржника продовжувалася неодноразово.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону про банкрутство у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації, мирової угоди) або припиняється провадження у справі.

До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації; подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди.

Судом встановлено, що 16.12.2014 року та 22.12.2014 року відбулися збори кредиторів Державного підприємства "Червона Зірка" результати яких оформлено протоколами (аналогічними за своїм змістом) (том 2 арк. справи 97-98, 165-166), з яких вбачається обрання комітету кредиторів боржника у кількості двох членів, а саме Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції та Управління Пенсійного фонду України в Ужгородському районі та необхідність подання до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття щодо нього ліквідаційної процедури.

23.12.2014 року відбулося засідання комітету кредиторів боржника, яке оформлено протоколом (том 2 арк. справи 167) на якому вирішено обрати головою комітету кредиторів боржника представника Ужгородської об'єднаної державної податкової інспекції, погодити звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди боржником - ініціюючим кредитором в сумі 12 180, 00 грн.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури

Неплатоспроможність - неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності;

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Колегія суддів звертає увагу на те, що розглядаючи клопотання зборів кредиторів про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарському суду слід встановити факт неспроможності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити вимоги кредиторів включених до реєстру вимог кредиторів не інакше, аніж шляхом застосування ліквідаційної процедури.

Так, з протоколу загальних зборів кредиторів боржника від 16.12.2014 року та 22.12.2014 року вбачається, що розпорядник майна боржника Дідич М.А. повідомив присутніх про те, що ухвалою господарського суду у даній справі від 24.11.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 1 262 050,00 грн., а враховуючи те, що майнові активи боржника станом на 30.06.2012 року (останній відомий фінансовий звіт) становили 2 424 000,00 грн. є ймовірність того, що платоспроможність боржника можна відновити шляхом проведення процедури санації боржника, зокрема, через продаж частини активів.

Вказану пропозицію арбітражного керуючого підтримано завідувачем сектору з питань банкрутства Головного управління юстиції у Закарпатській області, в.о. директора боржника, представником Управління пенсійного фонду України в Ужгородському районі. Однак, представником об'єднаної державної податкової інспекції запропоновано подати клопотання про визнання боржника банкрутом з огляду на те, що підприємство не веде активної господарської діяльності, а тому навіть при проведенні розрахунків з кредиторами, зазначеними реєстрі вимог кредиторів, буде знову нарощувати борги.

Колегія суддів зазначає, що відомості про фінансовий стан боржника, наявність ознак його неплатоспроможності повинні відображатися у звіті арбітражного керуючого.

Ухвалою господарського суду від 29.09.2014 року у даній справі задоволено заяву арбітражного керуючого Нестіної О.В. про дострокове припинення повноважень розпорядника майна боржника та припинено її повноваження, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Дідича Михайла Андрійовича, якого зобов'язано ознайомитись з матеріалами справи, скласти та подати господарському суду на затвердження реєстр вимог кредиторів державного підприємства "Червона Зірка", а також організувати та провести аналіз фінансового становища сільськогосподарського підприємства з урахуванням сезонності сільськогосподарського виробництва та його залежності від природно-кліматичних умов, та можливості задоволення вимог кредиторів за рахунок доходів, які можуть бути одержані сільськогосподарським підприємством після закінчення відповідного періоду сільськогосподарських робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку; вести реєстр вимог кредиторів; повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог; вживати заходів для захисту майна боржника; аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість; брати участь у розробці плану санації у випадках, передбачених цим Законом, та за можливості проведення санації боржника розробити разом з боржником не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство план санації боржника та подати його на розгляд комітету кредиторів; виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Однак, в матеріалах справи не міститься звіт розпорядника майна арбітражного керуючого Дідича М.А., окрім того не вбачається здійснення ним аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, аналізу активів та пасивів боржника, співвідношення їх з кредиторськими вимогами боржника, проведення інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів, основних засобів, малоцінних та швидко зношуваних предметів, готової продукції, тощо.

Слід зазначити, що розпорядником майна боржника не здійснено запитів до органів, які контролюють сплату загальнообов'язкових податків та зборів, не здійснено запитів щодо виявлення сільськогосподарської техніки, транспортних засобів, земельних ділянок, нерухомого майна, зареєстрованих за боржником, окрім того, не отримано довідок з банків, у яких відкрито рахунки боржника про залишок коштів на рахунках, що б свідчило про повноту дій щодо виявлення активів боржника та можливість встановити факт достатності чи недостатності активів для задоволення вимог кредиторів, на що господарський суд уваги не звернув.

В матеріалах справи також не міститься доказів встановлення наявності чи відсутності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства.

Враховуючи зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до передвчасного висновку про наявність підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, не звернувши увагу на те, що розпорядником майна не вжито усіх заходів щодо встановлення наявності основних засобів чи грошових коштів необхідних для погашення вимог кредиторів, та з урахуванням встановлених даних не встановив факт недостатності вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів, що є першочерговим при вирішенні даної справи по суті.

Окрім того, здійснивши аналіз фінансово-господарської діяльності боржника як сільськогосподарського підприємства, зокрема, щодо суми виручки від реалізації вирощеної (виробленої, виробленої та переробленої) ним сільськогосподарської продукції, слід встановити наявність чи відсутність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство з врахуванням особливостей передбачених ст. 86 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржувана постанова вказаним вимогам не відповідає.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги зазначене вище, діючи в межах повноважень передбачених ст. 103, 104 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вбачає підстави для задоволення вимог апеляційної скарги, відтак приходить до висновку про те, що постанову Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/551/14 від 24.03.2015 року слід скасувати, а справу направити на розгляд до господарського суду Закарпатської області на стадію розпорядження майном боржника.

З урахуванням положень ст. 49 ГПК України судові витрати суд покладає на боржника, і такі повинні задовольнятись у першу чергу, як це передбачено ст.45 Закону про банкрутство.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Вимоги апеляційної скарги Міністерства аграрної політики та продовольства України, м. Київ, вул. Хрещатик, 24 (вих. № 31-4/327 від 15.04.2015 року) задоволити.

2. Постанову Господарського суду Закарпатської області у справі № 907/551/14 від 24.03.2015 року скасувати.

3. Справу направити на розгляд до Господарського суду Закарпатської області на стадію розпорядження майном боржника.

4. Стягнути з Державного підприємства "Червона Зірка" (89450, Закарпатська область, Ужгородський район, село Кiбляри, ) на користь Міністерства аграрної політики та продовольства України (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 24, ) 609 грн. 00 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Витрати зі сплати судового збору повинні задовольнятись у першу чергу згідно з ст.45 Закону про банкрутство.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 08.06.2015 року

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Юрченко Я.О.