ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 року Справа № 904/9428/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Орєшкіної Е.В. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Широбокової Л.П.,

секретар судового засідання: Герун Т.О.,

представники сторін:

від позивача: Лутошкін І.О., представник, довіреність №б/н від 25.05.2015 року;

від відповідача: Руденко А.П., директор;

представники третьої особи-1,2 у судове засідання не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2014 року у справі №904/9428/13

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія", м.Дніпропетровськ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Мік", с.Надеждівка, Криворізький район, Дніпропетровська область

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "ІК Актив", м.Дніпропетровськ,

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 1 600 000 грн.

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія" (надалі - ТОВ "Дніпроолія") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (надалі - ТОВ "Мік") на свою користь 1 600 000 грн. неустойки та понесених витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2014 року у справі №904/9428/13 (суддя Дубінін І.Ю.) позов задоволено, з ТОВ "Мік" на користь ТОВ "Дніпроолія" стягнуто 1 600 000 грн. неустойки та 32 000 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить Дніпропетровський апеляційний господарський суд його скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, судові витрати по справі віднести на позивача.

В процесі розгляду апеляційної скарги апелянтом подано клопотання про застосування строку позовної давності при вирішенні спору, яке задоволенню не підлягає, оскільки, як зазначено в п.5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» №12 від 29.05.2013 року, застосовуючи приписи ст. 785 Цивільного кодексу України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою п. 1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України, оскільки, на відміну від приписів ст. 549 Цивільного кодексу України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня). Таким чином, застосування до відповідних позовів спеціальної позовної давності, передбаченої п. 1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України, є неправильним, тобто позивач в даному випадку звернувся до суду з позовом в межах строку позовної давності, визначеного законом.

Не підлягають задоволенню також заявлені апелянтом клопотання про витребування доказів в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України, призначення у справі судової експертизи, зупинення провадження у справі, про залучення до розгляду справи в якості третіх осіб ВДВС Криворізького РУЮ та ГУ ДВС у Дніпропетровській області за відсутністю на те підстав, оскільки колегія суддів вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору.

Колегією суддів також не вбачається підстав для винесення окремої ухва-ли, на чому наполягає апелянт.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх необґрунтованими та безпідставними.

Третя особа-1 на виклик суду не з'явилась, пояснень по суті спору не надала.

Третя особа-2 просить суд винести рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судових засіданнях представників сторін та третьої особи-2, дослідивши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідно-шення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема, з договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (п.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного ко-дексу України).

Між ТОВ "Дніпроолія" (суборендодавець) та ТОВ "Мік" (суборендар) укладений договір суборенди № 04/01/10-01 від 04.01.2010 року (надалі - договір-1), за умовами якого суборендодавець зобов'язується надати, а суборендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування майно, що зазначено в п. 1.2 цього договору та своєчасно сплачувати орендну плату.

Згідно п. 1.2 договору-1 суборендодавець зобов'язується надати, а суборендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування майно, що розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул.Коломойцівська, 3, а саме:

- нежитлове приміщення 1-го (першого) поверху Адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") площею 843,60 кв.м;

- нежитлове приміщення 2-го (другого) поверху Адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") площею 855,30 кв.м;

- нежитлове приміщення 3-го (третього) поверху Адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") площею 860,40 кв.м;

- частину нежитлового приміщення 4-го (четвертого) поверху Адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") площею 360,00 кв.м;

- нежитлове підвальне приміщення Адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") площею 864,00 кв.м;

- нежитлове приміщення (приміщення їдальні, літера "В") площею 990,00 кв.м.

Всього передано в платне тимчасове користування нежитлових приміщень загальною площею 4773,30 кв.м.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що суборендар вступає у строкове платне користування у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі, що є невід'ємною частиною даного договору.

04.01.2010 року ТОВ "Дніпроолія" передало по акту приймання-передачі, а ТОВ "МІК" прийняло в строкове платне користування нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 3, у відповідності до п. 1.2, п. 2.1 договору-1.

01.03.2011 року між сторонами було укладено додаткову угоду №01/03/11-01 до договору-1, відповідно до п. 1 якої пункт 1.2. договору-1 викладено в наступній редакції:

«Суборендодавець зобов'язується надати, а суборендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування наступне майно, що розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 3, а саме:

- нежитлове приміщення 1-го (першого) поверху Адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") площею 843,60 кв.м;

- нежитлове приміщення 2-го (другого) поверху Адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") площею 855,30 кв.м;

- нежитлове приміщення 3-го (третього) поверху Адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") площею 860,40 (кв.м;

- частину нежитлового приміщення 4-го (четвертого) поверху Адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") площею 360,00 кв.м;

- нежитлове підвальне приміщення Адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") площею 864,00 кв.м;

- нежитлове приміщення (приміщеня їдальні, літера "В") площею 927,50 кв.м;

- нежитлове приміщення (складські приміщення, літера "А") загальною площею 1679,9 кв.м, а саме частину нежитлового приміщення № 1 площею 578,4 кв.м, нежитлове приміщення №2 площею 711,90 кв.м, нежитлове приміщення № 3 площею 67,2 кв.м., нежитлове приміщення № 4 площею 194,6 кв.м, нежитлове приміщення № 5 площею 6,0 кв.м, нежитлове приміщення №6 площею 4,3 кв.м, нежитлове приміщення № 7 площею 4,3 кв.м, нежитлове приміщення № 8 площею 4,3 кв.м, нежитлове приміщення №9 площею 9,9 кв.м, нежитлове приміщення № 10 площею 44,6 кв.м, нежитлове приміщення № 11 площею 13,8 кв.м, нежитлове приміщення № 12 площею 10,7 кв.м., нежитлове приміщення № 21 площею 29,90 кв.м.

Всього передано в платне тимчасове користування нежитлових приміщень загальною площею 6390,70 кв.м.

У відповідності до п. 2 додаткової угоди п. 3.1 договору-1 викладений в наступній редакції: "За користування об'єктом оренди суборендар сплачує щомісячно в строк, передбачений п. 3.2 договору суборенди суборендодавцю орендну плату в розмірі 160 880 у т.ч. ПДВ".

Згідно п. 7 додаткової угоди, п. 7.1. договору-1 викладено в наступній редакції: "Цей договір укладено на строк з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року включно".

04.01.2010 року між ТОВ "Дніпроолія" та ТОВ "МІК" було укладено договір суборенди № 04/01/10 (надалі - договір-2).

Відповідно до п. 1.1 договору -2 суборендодавець зобов'язується надати, а суборендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування майно, що зазначено в п. 1.2 договору та своєчасно сплачувати орендну плату.

Згідно п. 1.2. договору-2 суборендодавець зобов'язується надати, а суборендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування територію, прилеглу до адміністративно-побутового корпусу та їдальні, загальною площею 1076 кв.м, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул.Коломойцівська, 3.

Суборендар вступає у строкове платне користування у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі, що є невід'ємною частиною даного договору (п. 2.1 договору-2).

04.01.2010 року позивач передав по акту приймання-передачі, а відповідач прийняв в строкове платне користування об'єкт оренди, у відповідності до п.п.1.2, 2.1 вищевказаного договору.

01.03.2011 року між ТОВ "Дніпроолія" та ТОВ "МІК" було укладено додаткову угоду до договору -2, у відповідності до п. 1 якої пункт 1.2 договору-2 викладений в наступній редакції: "Суборендодавець зобов'язується надати, а суборендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування територію прилеглу до адміністративно-побутового корпусу (літера "Б-4") та їдальні (літера "В"), загальною площею 1956 кв.м, що розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 3".

Згідно п. 2 додаткової угоди, п. 3.1 договору-2 викладений в наступній редакції: "За користування об'єктом оренди суборендар сплачує щомісячно суборендодавцю орендну плату з розрахунку 20,00 грн. за 1 кв.м. Загальна сума орендної плати по даному договору становить суму 39 120 грн., в тому числі ПДВ».

Договори-1,2 закінчили свою дію (припинені) з 01.01.2013 року.

Вищезазначені факти встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2013 року у справі №904/6113/13, яке набрало законної сили та яким з ТОВ "Мік" на користь ТОВ "Дніпроолія" стягнуто неустойки по договору суборенди №04/01/10-1 від 04.01.2010 року та №04/01/10 від 04.01.2010 року в розмірі 2 800 000 грн. за період з 01.01.2013 року до 01.08.2013 року, тому з огляду на приписи ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України такі факти доведенню не підлягають.

Як зазначає позивач, станом на 01.12.2013 року ТОВ "Мік" орендоване майно по договору-1. та договору-2 ТОВ "Дніпроолія" не повернуло, плату за користування не здійснило, тобто строк дії даних договорів припинився 31.12.2012 року, а відповідач продовжує безпідставно користуватися орендованим майном ТОВ "Дніпроолія".

Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача неустойку за період з 01.08.2013 року по 01.12.2013 року в розмірі 1 600 000 грн.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Передбачені ст. 785 Цивільного кодексу України наслідки пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в ч. 2 ст.291 Господарського кодексу України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Водночас, в силу ст.795 Цивільного кодексу України договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), що підтверджують повернення наймачем предмета договору найму.

Доказів повернення позивачу об'єктів оренди відповідачем не подано, тому колегія суддів вважає, що у спірний період позивачем обґрунтовано нараховано неустойку в сумі 1 600 000 грн. Однак, приймаючи до уваги ті обставини, що відповідач вживав заходи щодо поверненню в жовтні 2013 року позивачу орендованого майна, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, та ті обставини, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2013 року у справі №904/6113/13 з відповідача на користь позивача стягнуто 2 800 000 грн. неустойки, колегія суддів вбачає підстави для зменшення в порядку п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України неустойки до 50 %, що складає суму 800 000 грн.

Керуючись ст.ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу Украї-ни, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2014 року у справі №904/9428/13 змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МіК" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроолія" неустойку в розмірі 800 000 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання позову до господарського суду Дніпропетровської області в розмірі 32 000 грн.

В решті позову відмовити".

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати наказ відповідно до ст.116,117 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя Л.П.Широбокова

(Повний текст постанови складено 05.06.2015 року)