донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

02.06.2015

справа №905/4017/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівТатенко В.М. Зубченко І.В.,. Радіонова О.О,

за участю представників сторін:
від позивача:Юрова Н.Б. - за довіреністю
від відповідача:Цеваліхіна Я.І. - за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « ДТЕК високовольтні мережі», м. Донецьк
на рішення господарського судуЗапорізької області
від02.04.2015р.
по справі№ 905/4017/14 (суддя: Давиденко І.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю « ДТЕК високовольтні мережі», м. Донецьк
до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ.
простягнення 11' 219' 450,04 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі» звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» про стягнення боргу 11' 219' 450,04 грн. за договором № 30200000 від 19.12.2008р. «про постачання електричної енергії» (далі - «Договір постачання»).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.04.2015р. у справі № 905/4017/14 у задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи у позові, суд з посиланням на ст. 530 Цивільного кодексу України; Висновок Донецької торгівельно-промислової палати (далі - «Донецька ТПП») від 19.06.2014р. № 1029/12.12-03 (а.с. 56 - 58) та п. 4.3.1 Договору постачання, зазначив, що у зв'язку із форс-мажорними обставинами, які розпочались для Відповідача з 14.04.2014р. (початок проведення антитерористичної операції (далі - «АТО») на окремій території Донецької та Луганської областей), продовжують існувати на теперішній час та унеможливлюють виконання прийнятих Відповідачем зобов'язань за згаданим договором, - строк виконання прийнятих Відповідачем перед Позивачем зобов'язань з оплати спірної суми не настав.

Не погодившись з прийнятим рішенням Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заявник апеляційної скарги вважає, що при ухваленні рішення судом першої інстанції була дана неправильна оцінка зібраним у справі доказам, неповно з'ясуванні обстави, що мають значення для правильного вирішення справи; порушено норми матеріального і процесуального права.

Зокрема, Позивач вважає, що судом необґрунтовано був прийнятий, як доказ настання для Відповідача форс-мажорної обставин, згаданий висновок Донецької ТПП. Адже, на думку скаржника, цей висновок від імені юридичної особи (якою є зазначена ТПП) підписаний не її керівником, а директором юридичного департаменту Донецької ТПП, Жорняк Е.Н., повноваження якого діяти від імені цієї організації не доведені належними доказами.

Сторони були апеляційним судом належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, позивач у судове засідання не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Відповідач у своєму відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що директор юридичного департаменту Донецької ТПП, Жорняк Е.Н. мала право підписувати від імені Донецької ТПП відповідний висновок згідно довіреності № 30/12-21/01 від 05.05.2014р. Окрім того, відповідачем до відзиву був наданий лист Донецької ТПП № 517/12.12-03 від 03.04.2015р., в якому остання пояснює про правомірність дій Донецької ТПП щодо видачі згаданого висновку.

Зважаючи на те, що зазначені документи, додатково додані Відповідачем під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, не були предметом розгляду у суді першої інстанції і Відповідачем не доведена суду неможливість подачі цих доказів у суді першої інстанції, керуючись приписами ч. 1 ст. 106 ГПК України суд апеляційної інстанції не приймає до уваги зазначені додаткові докази, а розглядає справу за наявними у ній документами.

Під час розгляду справи Відповідачем було надано письмове клопотання про зупинення апеляційного провадження до закінчення розгляду справи № 908/2493/15-г, порушеної за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі» до Донецької ТПП (третя особа - Публічне акціонерне товариства «Енергомашспецсталь» про визнання висновку Донецької ТПП 19.06.2014р. № 1029/12.12-03 недійсним. Судова колегія не вбачає підстав для зупинення апеляційного провадження, адже рішення будь-яке рішення у справі № 908/2493/15-г не може вплинути на розгляд скарги по суті, оскільки провадження у справі № 908/2493/15-г було порушено вже після прийняття спірного рішення місцевого господарського суду у справі № 905/4017/14. тому клопотання судом відхиляється.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась повна фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права, а апеляційну скаргу - такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом, 19.12.08. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Інвест» (в подальшому замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ») та Відкритим акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (в подальшому перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь») був укладений Договір №

3 0200 000 про постачання електричної енергії (далі - «Договір постачання» (а.с.11-30)), за умовами якого Позивач зобов'язався продавати Відповідачу електричну енергію для задоволення потреб електроустановок Відповідача, а останній - сплачувати її вартість

Як зазначено у рішенні суду та не оспорюється Сторонами - Відповідач не сплатив Позивачу вартість отриманої від останнього за Договором постачання електроенергію за період квітень - травень 2014р. Заборгованість Відповідача складає суму 11' 219' 450,04 грн.

При цьому, на думку місцевого господарського суду, зазначена сума не оплачена через настання для Відповідача та продовження дії форс-мажорних обставин через проведення на частині території Донецької та Луганської областей АТО. Ці обставини, згідно приписів абзацу 5 п. 4.3.1 Договору постачання, зумовлюють відкладання терміну виконання зобов'язань, зокрема - щодо сплати Позивачу вартості отриманої електричної енергії до закінчення їх дії. Доказом настання цих обставин для Відповідача, за твердженням місцевого суду є Висновок Донецької ТПП від 19.06.2014р. № 1029/12.12-03.

На думку судової колегії, такий висновок місцевого господарського суду є хибним, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.14р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.14. № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.14. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.14р. № 405/2014.

Згідно ч. 1 ст. 11 («Прикінцеві та перехідні положення») Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Закон набув чинності з 15.10.2014р. та діє до цього часу. За ч. 2 цієї ж статті Закону дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Відповідно до Указу Президента України № 405/2014 від 14.04.14р. Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.14. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» антитерористичну операцію було розпочато з 14.04.2014 р. Відтак, дія зазначеного Закону поширюється й на період з 14.04.14р. - до 15.10.14р. (дата набуття чинності Законом).

Статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України

Частиною 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції») Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю.

Доказів звернення Відповідача до ТПП України за згаданим сертифікатом Сторонами не доведено. Представник Відповідача у судовому засідані повідомив суд про те, що Відповідач до ТПП України із проханням видати відповідний сертифікат - не звертався.

Частиною 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України (підпункту 2.5 п.1 абз. 1) зазначено, що будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За змістом статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» єдиним належним доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), які мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, тоді як інші документи не можуть вважатися доказами наявності таких обставин.

Тобто, у даній справі єдиним допустимим доказом наявності у Відповідача форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат ТПП України. Такий сертифікат ТПП України в матеріалах справи відсутній. Доказ його наявності Відповідачем суду не доведена.

Дійсно, Сторонами в Договорі постачання було узгоджено, що вони не несуть відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов'язань за цим Договором, якщо воно є результатом дії обставин непереборної сили. До обставин непереборної сили належать, зокрема, оголошена на неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, масові заворушення тощо. Термін виконання зобов'язань за цим Договором відкладається в такому разі на строк дії обставин непереборної сили (п. 4.3.1 Договору постачання).

Місцевий господарський суд факту відсутності згаданого сертифіката ТПП України належної юридичної оцінки не надав, а - фактично без будь-яких правових підстав ототожнив із Сертифікатом ТПП України Висновком Донецької ТПП.

Судова колегія зауважує на тому, що з моменту набуття чинності Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Відповідач мав достатньо часу для звернення до ТПП України для отримання відповідного сертифікату. Втім - своїм правом не скористався. Окрім того, слід зазначити, що місто Краматорськ, де розташований Відповідач з липня 2014 року знаходиться під контролем державної та місцевої влади України. Відтак, якщо певні складнощі з оплатою й існували у Відповідача у квітні - липні 2014р., то з серпня 2014 року вони припинились і на час прийняття спірного рішення - не існували.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення може ґрунтуватися лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом.

Виходячи з аналізу матеріалів справи та вище визначених норм діючого законодавства, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду у даній справі вказаним вимогам не відповідає. Відтак - підлягає скасуванню, а законні та обґрунтовані вимоги Позивача - задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати за подання апеляційної скарги відносяться на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі», м. Донецьк - задовольнити повністю.

Рішення господарського суду Запорізької області від 02.04.2015р. у справі № 905/4017/14 - скачувати та прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі» до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК високовольтні мережі» () 11' 219' 450,04 грн. - основного боргу; 73' 080,00 грн. - на відшкодування витрат по сплаті судового збору за звернення з позовом; 36' 540,00 грн. - на відшкодування витрат по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ про примусове виконання Постанови Донецького апеляційного господарського суду від 02.06.2015р., оформивши його у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Головуючий суддя: В.М. Татенко

Судді: І.В. Зубченко

О.О. Радіонова

Надруковано примірників:

1 - позивачу,

1 - відповідачу,

1 - у справу,

1 ДАГС.