ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 червня 2015 р. Справа № 903/433/15
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Нова", с.Ватин, Горохівського району, Волинської області

до агрофірми "Світанок-Сервіс" у формі приватного акціонерного товариства, с. Хорохорин, Луцького району, Волинської області

про стягнення 103 710 грн.,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: Давидюк М.В. - представник (дов. №01 від 07.07.2014р.),

від відповідача: Бєляєв М.П. - голова правління (протокол загальних зорів №06/06 від 06.06.2014р.)

Суть спору: позивач звернувся з позовною заявою до господарського суду, в якій просить стягнути з відповідача 103 710 грн., з них: 79 770 грн. заборгованості за договором про надання послуг №0110/2379 від 01.10.2014р., 23 931 грн. штрафу за прострочення оплати.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про надання послуг №0110/2379 від 01.10.2013р.щодо повного та своєчасного розрахунку за надані за договором послуги.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач у відзиві від 09.06.2015р., представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково: в частині стягнення 79770 грн. заборгованості; позову в частині стягнення 23931 грн. штрафу не визнав, посилаючись на внесені до договору виправлення, які не були погоджені відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

в с т а н о в и в:

01.10.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь Нова" як виконавцем та агрофірмою "Світанок-Сервіс" у формі приватного акціонерного товариства як замовником було укладено договір про надання послуг №0110/2379 (надалі - договір), згідно з п.1.1. якого виконавець зобов'язався за завданням замовника надавати за плату послуги зернозбиральним комбайном, а замовник зобов'язався ці послуги оплачувати.

Як передбачено п.1.2. договору конкретний обсяг послуг погоджується сторонами додатково. Фактичний обсяг наданих послуг зазначається в актах наданих послуг.

Згідно з п. 3.1. договору вартість послуг визначається за домовленістю сторін і становить 470 грн. з ПДВ за один га молотіння кукурудзи та 550 грн. з ПДВ за 1 га молотіння сої. Винагорода сплачується у відповідності до вимог даного договору протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг (виконаних робіт) шляхом безготівкового перерахування коштів на рахунок виконавця, вказаний у цьому договорі. Остаточний обсяг надання послуг визначається сторонами в актах надання послуг.

Пунктом 3.2. договору передбачено, що здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом здавання-приймання наданих послуг (виконаних робіт), який підписується повноважними представниками сторін протягом 3 робочих днів після фактичного надання плуг. Підписання акту здавання-приймання наданих послуг (виконаних робіт) представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з боку замовника. У випадку не підписання актів наданих послуг замовником протягом 3 днів з дня надання актів, та відсутності письмових претензій щодо обсягів та якості наданих послуг, зазначений в актах обсяг послуг вважається погодженим замовником.

На підтвердження факту надання послуг зернозбиральним комбайном позивач подав акт здачі-приймання робіт №7 від 17.11.2014р., згідно з яким позивач надав відповідачу послуги з обмолоту сої на 110 га та кукурудзи на 41 га на загальну суму 79 770 грн.

Підписуючи акт здачі-приймання робіт, позивач зазначив дату 17.11.2014р., а відповідач - 23.12.2014р.

Відповідач у строки, визначені п.3.1. договору, вартість послуг не оплатив.

Заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання послуг №0110/2379 від 01.10.2014р. на момент розгляду справи складає 79 770 грн., не заперечується відповідачем.

Доказів на підтвердження її оплати відповідач суду не надав.

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Оскільки відповідач не виконав належним чином зобов'язання по оплаті за надані послуги зернозбиральним комбайном, позовна вимога про стягнення з нього 79 770 грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 23 931 грн. штрафу в розмірі 30% від вартості неоплачених послуг.

На обґрунтування вимоги про стягнення штрафу позивач посилається на п.п.4.1.4. п.4.1. договору.

Сплату штрафу замовником за несвоєчасну оплату наданих послуг в розмірі 30 % від вартості неоплачених послуг передбачено п.п.4.1.4. п.4.1. розділу 4 договору «Відповідальність сторін за порушення договору».

У відповідності із ст.ст. 610, 611, ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч. 2 ст. 193, 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Оскільки відповідач порушив строки оплати послуг, що встановлені п.3.1. договору, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 23 931 грн. штрафу.

В судовому засіданні представник позивача пояснював, що надавши відповідачу примірник договору про надання послуг №0110/2379 від 01 жовтня 2014р. для підписання, відповідач, підписавши договір, в односторонньому порядку, без погодження з позивачем, власноруч вніс до нього виправлення в частині строку оплати (п.3.1.) та в частині сплати штрафу (п.п.4.1.4. п.4.1.).

Загальний порядок укладання господарських договорів встановлений статтею 181 Господарського кодексу України, згідно із якою господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Всупереч наведеним вимогам законодавства, відповідач вніс виправлення в договір №0110/2379 від 01 жовтня 2014р., не дотримавшись наведених вимог законодавства: не склав протоколу розбіжностей, не надіслав позивачу.

Крім цього, порядок внесення змін до договору врегульовано і договором №0110/2379 від 01 жовтня 2014р.

Згідно з п.п.6.4., 6.5., 7.6. якщо інше прямо не передбачено цим договором або чинним в Україні законодавством зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою.

Зміни у цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві.

Всі виправлення за текстом договору мають силу та можуть братися до уваги виключно за умови, що вони у кожному конкретному випадку датовані, засвідчені підписами сторін та скріплені їх печатками.

Додаткової угоди про внесення змін до договору укладено не було.

Виправлення, внесені відповідачем до договору, не датовані, не засвідчені підписами сторін та не скріплені їх печатками.

За таких обставин внесені відповідачем виправлення до договору №0110/2379 від 01 жовтня 2014р. не приймаються судом до уваги, спір по суті вирішується, враховуючи оригінальний текст договору.

Під час вирішення спору судом було витребувано і оглянуто оригінал договору №0110/2379 від 01 жовтня 2014р.

У зв'язку із задоволенням позову на підставі ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 549, 599, 610, 611, ч.1 ст. 612, 901 Цивільного кодексу України, ст. ст. 181, 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з агрофірми "Світанок-Сервіс" у формі приватного акціонерного товариства (45610, Волинська область, Луцький р-н., с. Хорохорин, вул. Приозерна, 4, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь Нова" (45710, Волинська область, Горохівський р-н., с. Ватин, ) 103 710 грн., з них: 79 770 грн. заборгованості за договором про надання послуг №0110/2379 від 01.10.2014р., 23 931 грн. штрафу, 2074грн. 20 коп. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

Повне рішення складено: 12.06.2015р.

Суддя І. О. Якушева