РІШЕННЯ

"08" червня 2015 р.Справа № 921/407/15-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", вул. Сахарова, 78, м. Львів, 79026

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 47845

про cтягнення заборгованості в загальній сумі 24 338 грн 78 коп.

За участі представників:

Позивача: Кметика В.Я. - уповноваженого, довіреність №7800 від 02.03.2015 р.

Відповідача: не прибув

В судовому засіданні представнику позивача роз'яснено процесуальні права та обов'язки передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового засідання не здійснюється.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк", м. Львів, надалі - позивач, звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Полупанівка, Підволочиський район, Тернопільська область, надалі - відповідач, про стягнення заборгованості за про надання овердрафту Договором №37/МБ від 15.10.2013 р. в розмірі 24 338 грн 78 коп., з яких: 19 999 грн 49 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 3 500 грн 47 коп. - заборгованість по процентах, 838 грн 82 коп. - заборгованість по пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором про надання овердрафту №37/МБ від 15.10.2013 року, внаслідок чого станом на 03.12.2014р. на поточному рахунку останнього утворилась заборгованість в загальній сумі 24 338 грн 78 коп.

В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено: Договір про надання овердрафту №37/МБ від 15.10.2013 року, меморіальний ордер №33487699 від 15.10.2014 року, розрахунок заборгованості за Договором про надання овердрафту №37/МБ від 15.10.2013 року, повідомлення - вимогу за вих. №37/МБ/1 від 07.10.2014 року та докази її надіслання відповідачу, а також інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Розгляд справи, призначений вперше ухвалою суду від 17.04.2015 р. на 10:20 год. 06.05.2015 р., в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 10:45 год. 20.05.2015р. та, відповідно, на 15:00 год. 08.06.2015 р. з викладених у відповідних ухвалах суду підстав.

В судове засідання 08.06.2015 р. повноважний представник позивача прибув, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з викладених у позовній заяві підстав. Окрім того, на виконання вимог ухвали від 20.05.2015 р. долучив до матеріалів справи витребовувані судом документи.

Відповідач в судове засідання 08.06.2015 р. не прибув, причин неприбуття не повідомив, витребовуваних ухвалою суду від 20.05.2015 р. документів не надав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України.

Поряд із цим, ухвала суду про порушення провадження у справі від 17.04.2015 р., надіслана судом на адресу відповідача, вказану позивачем у позовній заяві та яка значиться в ЄДР: АДРЕСА_1, 47845 (адреса, на яку надсилались і ухвали суду від 06.05.2015 р. та від 20.05.2015 р.), повернулась на адресу суду із відміткою пошти: "за закінченням терміну зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (правова позиція викладена у п.п.3.9.1 п.3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р., із змінами та доповненнями).

У пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, проте своїм правом приймати участь в судовому засіданні останній не скористався.

Таким чином, беручи до уваги, що явка відповідача не визнавалась судом обов'язковою, брати участь у судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без участі відповідача, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення повноважного представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

15 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (банк/позивач), з однієї сторони, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (позичальник/відповідач), з іншої сторони, укладено договір про надання овердрафту за №37/МБ (надалі - Договір), за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику Овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а Позичальник зобов'язався повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним (п. 1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що максимальний ліміт заборгованості по Овердрафту (максимальна сума, в межах якої Позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) становить 20 000,00 грн і встановлюється на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_2 у відділенні №2 у м. Тернопіль Центральної філії. Датою надання Овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку Позичальника дебетового сальдо проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку (п. 2.9 р. 2 Договору).

Згідно п. 2.2 Договору, річна процентна ставка встановлюється в залежності від строку безперебійного дебетового сальдо по поточному рахунку Позичальника (строку використання овердрафту), а саме: 25,0% річних.

Відповідно до п. 4.1 Договору, Позичальник зобов'язаний повернути Банку Овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього.

П. 2.4 Договору сторони визначили, що датою остаточного повернення овердрафту є 14 жовтня 2014р.

П. 3.2 Договору передбачено, що проценти за користування Овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по Овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п. 2.2 Договору, з урахуванням строку користування Овердрафтом, з моменту надання Овердрафту: до терміну, вказаного в п. 2.4 Договору; до дати звернення Банку із заявою до суду з вимогою про дострокове повернення суми овердрафту та сплати процентів, комісій та інших належних до сплати за цим договором платежів.

Відповідно до п. 3.3 Договору, Позичальник сплачує проценти/комісії при поступленні коштів на його поточний рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії.

Згідно п. 4.7 Договору, банк у випадках, передбачених п.2.10 цього Договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника.

Відповідно до п. 10.1 р. 10 Договору, останній набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (далі - ГК України).

Матеріали справи свідчать про те, що за своєю правовою природою між сторонами у справі виникли зобов'язання за кредитним договором, згідно якого, в силу ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Овердрафт - форма короткострокового кредиту в межах встановленого банком ліміту, що дозволяє здійснювати розрахунки, коли у клієнта на поточному рахунку недостатньо коштів. За умов овердрафту кредитування банком розрахункового рахунку клієнта здійснюється для оплати розрахункових документів при нестачі або відсутності на розрахунковому рахунку клієнта-позичальника коштів. Банк списує кошти з рахунку клієнта в повному обсязі, тобто автоматично надає клієнту кредит на суму, що перевищує залишок коштів. Овердрафт відрізняється від звичайного кредиту тим, що для погашення заборгованості спрямовуються всі кошти, що надходять на рахунок клієнта.

В силу ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами та однією з підстав виникнення зобов'язань.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави (Кредит), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачуються ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом (ч. 3 ст. 346 ГК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Долучена позивачем до матеріалів справи банківська виписка з рахунку відповідача НОМЕР_2, сформована за період з 15.10.2013 р. по 04.06.2015 р., підтверджує виконання Банком (позивачем у справі) зобов'язань за Кредитним договором,- надання відповідачу обумовлених кредитних коштів та невиконання останнім належним чином та в повному обсязі своїх зобов'язань за Кредитним договором, в тому числі щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, у зв'язку з чим у відповідача станом на 03.12.2014 р. сума простроченої заборгованості за кредитом становила 19 999,49 грн та сума прострочених відсотків за користування кредитними коштами - 3 500,47 грн, які позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Окрім того, факт надання відповідачу овердрафту, його використання та наявності перед позивачем боргу в сумі 19 999,49 грн підтверджено долученим до матеріалів справи меморіальним ордером № 33487699 від 15.10.2014р. про віднесення суми кредиту на прострочення.

Також, позивачем на підставі Договору після віднесення суми кредиту на прострочення (15.10.2014 р.) нараховано та, відповідно, заявлено до стягнення відсотки за користування кредитом в розмірі 3 500,47 грн.

Заборгованість відповідача по відсотках підтверджена наявним в матеріалах справи розрахунком позивача, який не спростований відповідачем.

Слід зазначити, що у зв'язку із несвоєчасним та не в повному обсязі виконанням відповідачем своїх зобов'язань по Договору овердрафту, позивач звернувся до останнього з повідомленням-вимогою за вих. №379/МБ/1 від 07.10.2014 р., згідно якої повідомив останнього, що станом на 06.10.2014р. його заборгованість за Кредитним договором від 15.10.2014 р. становить 23 379,97 грн та просив здійснити погашення боргу протягом 10 календарних днів з дати отримання цього повідомлення (вимога та докази її надіслання - в матеріалах справи).

Відповідачем дана вимога була отримана 13.10.2014 р., проте залишена без відповіді та задоволення, що і зумовило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України № 566 від 30.12.1998р. (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003р. N 254, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2003 р. за № 559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов'язкові реквізити.

Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З огляду на вищенаведене, додані позивачем до матеріалів справи виписки по рахунку відповідача є первинними документами, а відповідно і належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 33-34 ГПК України, тому приймаються до уваги судом.

Відповідач в судове засідання 08.06.2015 р. не прибув, не заперечив належними та допустимими доказами доводів позивача, як і не надав суду доказів належного виконання зобов'язань перед позивачем за Договором про надання овердрафту №37/МБ від 15.10.2013 р.

Таким чином, згідно вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України, вимоги ПАТ "Кредобанк" щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 19 999,49 грн заборгованості за кредитом та 3 500,47 грн заборгованості по відсотках за користування кредитом є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.1 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) Банк має право стягнути з Позичальника пеню в розмірі визначеному п. 2.6 цього Договору, а саме: 0,03 % за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

На підставі наведених вище положень Договору, вимог чинного законодавства, зважаючи на наявність простроченої заборгованості по кредиту, заборгованості по сплаті відсотків, позивачем нараховано та заявлено до стягнення за період з 15.10.2014 р. по 02.12.2014 р. пеню в загальній сумі 838 грн 82 коп., з якої: 713 грн 87 коп. - пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту, 124 грн 95 коп - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом.

Судом розглянуто наданий позивачем розрахунок штрафної санкції та за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга" проведено перерахунок заявлених до стягнення сум в межах визначеного позивачем періоду.

Згідно проведеного судом перерахунку заявлених до стягнення сум пені, за період з 15.10.2014 р. по 02.12.2014 р. правомірним є нарахування пені за несвоєчасне повернення суми кредиту в розмірі 704,09 грн та пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом в розмірі 123,24 грн. Пеня в сумі 9,78 грн. за несвоєчасне повернення суми кредиту та пеня в сумі 1,71 грн за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом нарахована безпідставно, а позов в даній частині є таким, що задоволенню не підлягає (проведений судом розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 826 грн 14 коп. відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 20, 22, 32-34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", вул. Сахарова, 78, м. Львів (ідентифікаційний код 09807862) 19 999 грн 49 коп. заборгованості за кредитом, 3 500 грн 47 коп. заборгованості по відсотках, 827 грн 33 коп. пені та 1 826 грн 14 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні решта частини позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

5. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 09.06.2015 р.

Суддя І.М. Гирила