КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа№ 910/611/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача не з'явився,

від відповідача Маяков Д.Р., дов. від 16.01.2015,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекон-Інвест-Агро»

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015

(дата підписання - 10.03.2015)

у справі №910/611/15-г (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекон-Інвест-Агро»

до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанк Росії»

про розірвання (зміну) договору,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекон-Інвест-Агро» (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанк Росії» (далі - відповідач) про розірвання (зміну) договору.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Апеляційна скарга мотивована тим, що оскільки рішення третейського суду є остаточним та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом України «Про третейські суди», позивач буде позбавлений права на апеляційне та касаційне оскарження рішень, оскільки випадки, передбачені Законом України «Про третейські суди» не передбачають перегляд рішення третейського суду в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. Враховуючи, що позивач знаходиться у зоні АТО (м. Донецьк), а відповідач у Києві, позивач позбавлений можливості вчасно надавати докази та бути присутнім у третейському суді за місцезнаходженням відповідача. Тому, позивач просить розірвати третейську угоду на підставі ст.652 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2015 прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 03.06.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28. Доказами належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи є повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали від 15.05.2015) позивачу - 20.05.2015 та відповідачу - 18.05.2015, долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.06.2015 представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 - без змін.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання з розгляду апеляційної скарги позивача, а матеріали справи дозволяють розглянути апеляційну скаргу без його участі, з метою дотримання вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на думку колегії суддів, відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У частині 1 ст. 638 ЦК України вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч.1 ст.553 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2013 між позивачем (поручитель) та відповідачем (кредитор) укладено договір поруки №2 (далі - договір поруки), відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником - ТОВ «Агротех» зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії від 08.08.2013 №20-Н/13/66/КЛ-КБ.

Договір укладено строком до 07.08.2019 (п.6.3 договору).

Договір підписаний з обох сторін та скріплений печатками.

Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до ст. 6 сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ч.3 ст.6 ЦК України).

Це не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, однією з яких є свобода договору, та вимогам цивільного законодавства щодо здійснення цивільних прав (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 20.02.12 у справі № 6-51цс11).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У пункті 6.8 договору поруки сторони уклали третейську угоду у вигляді третейського застереження, яким визначено порядок вирішення спорів між позивачем та відповідачем (далі - третейська угода), в силу якого усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з договору поруки чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються договору поруки, підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію Постійно діючого третейського суду від 15.03.2013, видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" є остаточними і обов'язковими з дати їх винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення договору поруки.

Відповідно до ст.ст.1, 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому (ст. 13 Закону України "Про третейські суди").

Таким чином, третейська угода є укладеною у вигляді третейського застереження в п.6.8 договору поруки і відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач посилається на те, що відбулась істотна зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні договору поруки, що полягає у проведенні на Сході України широкомасштабної антитерористичної операції з залученням Збройних сил України, де знаходиться позивач (м. Донецьк). Оскільки вирішення будь-яких спорів відносно договору поруки повинно відбуватись у Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" у м. Києві, то проведення АТО буде перешкоджати суду вчасно повідомити позивача про час та місце розгляду спору у третейському суді, що порушує його права, натомість, відповідач знаходиться у більш вигідному положенні. Тому позивач просить розірвати третейську угоду, укладену між позивачем та відповідачем, що викладена у п. 6.8 договору поруки шляхом виключення вказаного пункту з договору поруки на підставі ст.652 ЦК України.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову та розірвання третейської угоди, зазначає, що згідно зі ст. 51 Регламенту Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" третейський суд направляє сторонам повідомлення про день, час та місце проведення засідання Третейського суду не пізніше, ніж за 10 днів до такого засідання. При цьому повідомлення направляється за останнім відомим місцем проживання чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, телеграмою, телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, у тому числі шляхом вручення, що свідчить про різноманітність засобів повідомлення позивача про дату та час розгляду справи третейським судом.

Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позову, з чим погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Перш за все слід вказати, що договір поруки не регулює питання стосовно процедури розірвання договору, тому при вирішенні даного спору суд керується законом.

Згідно ч.ч. 1, 6, 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

У статті 651 ЦК України вказано, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Дійсно, сторони в момент укладення третейської угоди не могли передбачити, що настануть обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а зміна обставин зумовлена причинами, які позивач не може усунути. Однак, як вірно вказав суд першої інстанції, позивач безпідставно вважає, що виконання третейської угоди може порушити співвідношення майнових інтересів сторін і позбавити позивача того, на що він розраховував при укладенні договору.

Неможливість виконання третейської угоди Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" у м. Києві, передбаченої п.6.8 договору поруки, позивачем не доведено, так як відсутні будь-які докази на підтвердження того, що визначений сторонами третейський суд не зможе повідомити будь-яким способом позивача про розгляд справи.

Крім того, твердження позивача, що буде існувати позов відповідача не підтверджене на даний момент, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бекон-Інвест-Агро» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 у справі №910/611/15-г - без змін.

2. Матеріали справи №910/611/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій