ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 року Справа № 904/631/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді- Кузнецової І.Л. (доповідач),

суддів - Широбокової Л.П., Чохи Л.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Тарабака Є.А., довіреність № 7 від 10.06.14, представник;

від відповідача : не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2015р. у справі №904/631/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Енергохімсервіс", м.Київ

до публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП Нижньодніпровський трубопрокатний завод", м. Дніпропетровськ

про стягнення 19 973грн.67коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2015р. у справі №904/631/15 (суддя Турчин С.О.) позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Енергохімсервіс" з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.03.2015р. задоволено, з публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ)"Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" на користь позивача стягнуто 18900грн. основного боргу, 220грн.59коп. трьох процентів річних та 2513грн. втрат від інфляції;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин неналежного виконання відповідачем зобов"язань за договором поставки №511141408 від 25.09.2014р. в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, а також з відсутності підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ"Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи та на порушення ним норм процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення;

- у поданій скарзі йдеться про звернення відповідача під час розгляду справи господарським судом з заявою про розстрочку виконання рішення строком на три місяці, про обґрунтування цієї заяви тяжким матеріальним становищем відповідача, на підтвердження чого було надано баланс підприємства станом на 31.12.2014р. та звіт про фінансові результати за 2014р., відповідно до яких за фінансовими показниками 2014р. ПАТ"Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" є збитковим підприємством, сума дебіторської заборгованості підприємства в декілька разів перевищує суму кредиторської заборгованості та складає 3297350тис.грн., про зміну тенденції на світовому ринку по зниженню цін на металопродукцію, подорожчання енергоносіїв, підвищення залізничного тарифу, цін на сировину, яка закупається підприємством, що призводить до різкого подорожчання продукції та зниження замовлень на продукцію, яка випускається, про те, що господарські витрати у вигляді комунальних платежів, заробітної плати з нарахуванням податків за останній рік сплачувалися підприємством не за рахунок доходів, отриманих від реалізації продукції, а із власних резервів, які на сьогоднішній день вичерпано, про ведення підприємством переговорів з кредитними установами, але отримання кредитних коштів для погашення боргів є неможливим, про те, що стягнення суми заборгованості в повному обсязі призведе до зупинення діяльності підприємства відповідача та до невиплати заробітної плати працівникам, а також про те, що приймаючи рішення господарський суд не врахував фінансове становище відповідача та неспроможність виконання цього рішення, що свідчить про неповне з"ясування судом всіх обставин справи;

- 02.06.2015р. представник скаржника в судове засідання не з"явився, на адресу апеляційно-го суду скаржником направлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв"язку з участю представника в іншому судовому засіданні;

- позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2014р. ТОВ"Енергохімсервіс"(постачальником) та ПАТ"Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод"(покупцем) укладено договір №511141408, на підставі якого постачальник зобов"язався поставити, а покупець - прийняти і оплатити продукцію матеріально-технічного призначення (товар). Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови і терміни постачання товару вказані у специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору.

Відповідно до п.4.1 договору розрахунки проводяться покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості партії товару на рахунок постачальника в порядку і терміни, вказані у специфікаціях.

Сторонами підписана специфікація №1 товарів, що постачаються покупцеві.

У вказаній специфікації умови оплати визначені стонами як "100 процентів факт постачання 31 днів місяця".

Виходячи з умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 18900грн., що підтверджується представленою в матеріалах справи копією видаткової накладної №РН-0000470 від 25.09.2014р..

Факт поставки товару відповідачем не спростовується.

В установлені договором та специфікацією №1 строки відповідач вартість поставленого товару не оплатив.

Станом на момент звернення з позовом заборгованість по оплаті складає 18900грн..

Докази погашення вказаної суми заборгованості відповідачем не надані.

На суму заборгованості позивачем за період з 27.10.2014р. по 18.03.2015р. нараховані три проценти річних та за листопад, грудень 2014р., січень, лютий 2015р. втрати від інфляції в сумі 2513грн.70коп..

Розрахунки трьох процентів річних та втрат від інфляції виконані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.530 названого Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ст.629 Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем умов договору №511141408 від 25.09.2014р. в частині повної і своєчасної оплати вартості поставленого товару та ненадання ним належних і допустимих доказів, які б спростовували таке порушення господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може розстрочити виконання рішення.

Отже, з наведеної норми випливає, що надання розстрочки виконання рішення суду є можливим лише у виняткових випадках в разі наявності обставин, які ускладнюють таке виконання або роблять його неможливим.

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен врахувати такі можливі наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

В п.7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи- наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо

Відмовляючи в задоволенні клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення, господарський суд правильно встановив, що обставини, на які послався заявник є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності відповідачем, яку він здійснює на свій ризик. Позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Розстрочка виконання рішення суду призведе до надання переваг відповідачу в порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав.

Колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем не надано і будь-яких доказів по здійсненню заходів, направлених на виконання зобов"язання, зокрема, звернення до позивача з пропозицією поетапного погашення заборгованості, часткового її погашення, тощо.

Копія балансу та звіту про фінансові результати, надані відповідачем, не є достатніми доказами неможливості виконання рішення в розумінні ст.121 Господарського процесуального кодексу України. При цьому обов"язок доведення відповідних обставин і надання доказів згідно з ст.33 цього Кодексу покладається саме на відповідача.

Таким чином, в задоволенні клопотання про розстрочку виконання рішення господарським судом відмовлено правомірно.

Керуючись ст.ст. 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2015р. у справі №904/631/15 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П.Широбокова

Суддя Л.В.Чоха

Повна постанова складена 08.06.2015р.