РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015Справа №910/5808/15-г

За позовом Фізичної особи - підприємця Сєдих Юлії Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКОІНВЕСТ"

про стягнення 200 000 ,00 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Хорошевська О.І. - по довіреності № 1 від 05.02.2015р.

Від відповідача: Курильченко К.О. - по довіреності № б/н від 08.04.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Фізичної особи - підприємця Сєдих Юлії Анатоліївни про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКОІНВЕСТ" 200 000 грн. штрафу за порушення умов договору оренди №01/12/14-А від 01.12.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.105 порушено провадження у справі № 910/5808//15-г та призначено її до розгляду на 06.04.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2014р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 27.04.2015р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2014р., відповідно до ст. ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, було продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 25.05.2015р.

В процесі провадження від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "УКОІНВЕСТ" заперечує проти позову в повному обсязі виходячи з наступного.

Вказана позовна заява обґрунтовується тим, що 01 грудня 2014 року між Товариством в особі директора Граждана Сергія Володимировича та Позивачем було укладено договір оренди № 01/12/14-А (далі Договір). Відповідно до вказаного договору Відповідач забов'язався передати в оренду Позивачу нежитлове приміщення загальною площею 200 кв. м., що розташоване за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 48-А (далі Приміщення), а Позивач зобов'язався сплачувати на користь Відповідача орендну плату у розмірі передбаченому договором.

З 15 грудня 2015 року повноваження Граждана Сергія Володимировича, як директора припинилися, внаслідок прийняття відповідного рішення вищим органом Товариства, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців. Новому ж керівнику про існування Договору відомо не було, так як попереднім керівником так і не були передані новому документи, що стосуються фінансово- господарської діяльності Товариства. Натомість новому керівнику було відомо про існування договору оренди №02/06/14-А від 02 червня 2014 року, що був укладений тими ж сторонами та щодо того ж предмету на строк до 30 квітня 2017 року, із повідомленням про припинення якого, у зв'язку із систематичним порушенням його умов Товариство звернулося 04. лютого 2015 року (фактично отримане Позивачем під розписку 11 лютого 2015 року).

Порівняння наведених договорів, вказує на наявність відмінностей між ними лише в частині зменшення обсягу відповідальності Позивача та виникнення грошової відповідальності Відповідача в Договорі.

В обгрунтуванні своїх позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідачем в порушення своїх зобов'язань, визначених пунктами 8.3. та 8.5 Договору, двічі було обмежено доступ Позивача до Приміщення, що є підставою для застосування передбаченого пунктом 10.4. Договору засобу забезпечення зобов'язання (штрафної санкції) у вигляді штрафу у розмірі 100 000,00 грн. Однак виклад обставин, що міститься у позовній заяві, не містить обґрунтувань чи зазначення належних та допустимих доказів, що б підтверджували вчинення Відповідачем дій, які б порушували норму диспозиції пункту 10.4. Договору, та свідчили про можливість застосування щодо Відповідача санкції, передбаченої даним пунктом, за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов'язання.

Зі змісту Договору, слідує, що Позивач виступає боржником у відношенні до Відповідача у грошовому зобов'язанні щодо сплати щомісячних орендних платежів, а Відповідач в свою чергу є боржником у відношенні до Позивача стосовно не грошового зобов'язання з передачі у користування нежитлового приміщення.

Сторони Договору пунктом 10.4. Договору передбачили засіб забезпечення зобов'язання Відповідача (штрафної санкції) у вигляді штрафу.

У разі встановлення сторонами договірної відповідальності за порушення зобов'язання у вигляді штрафу, розмір такої відповідальності має розраховуватись у відсотках від суми невиконаного чи неналежним чином виконаного зобов'язання. В той же час, у випадку встановлення договірної відповідальності у твердій грошовій сумі вид такої відповідальності має формулюватись як неустойка.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у даному судовому засіданні заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві.

У судовому засіданні 25.05.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору.

Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

01 грудня 2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКОІНВЕСТ" (далі - орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Сєдих Юлією Анатоліївною (далі - орендар) було укладено Договір оренди № 01/12/14-А.

За умовами договору, Орендодавець зобов'язується передати в оренду, а Орендар зобов'язується прийняти, згідно умов цього Договору, нежитлове приміщення загальною площею 200 кв.м., з яких 160 кв.м. (торгівельна площа) - 1-й поверх, 40 кв.м. - підвал, (далі по тексту - Приміщення), план якого наведений у Додатку №1 до цього Договору. Приміщення розташоване в будівлі за адресою: місто Київ, проспект Перемоги будинок 48-А. Приміщення передається в користування та володіння Орендаря на строк (період) з «1» грудня 2014 року по « 1» листопада 2017 року.

Відповідно до п. 2.1. договору, приміщення, що передається Орендарю, буде використовуватися для здійснення господарської діяльності, розміщення магазину продовольчих та непродовольчих товарів.

Згідно з п. 5.1 договору, Орендна плата за цим Договором встановлюється сторонами в розмірі 50,00 (п'ятдесяти гривень 00 коп.) грн., без ПДВ, за один метр квадратний площі Приміщення, всього за Приміщення - 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.) грн., без ПДВ, за один повний календарний місяць оренди.

Розділом восьмим договору сторони погодили порядок та умови доступу до приміщення, відповідно до якого:

8.1. Протягом усього строку оренди Орендар, має право цілодобового доступу до Приміщення.

8.2. Орендар зобов'язується надавати можливість відвідувати Приміщення в присутності уповноваженої особи Орендаря Орендодавцю чи власнику Приміщення (їх представникам), для: перевірки стану Приміщення та умов його використання; показу Приміщення потенційним покупцям чи кредиторам, або в останні шість місяців оренди потенційним Суборендарям (Орендарям); оцінки Приміщення; перевірки комунікацій (каналізації, дренажних труб, водопроводу, кабелів, мереж тощо), що обслуговують Приміщення або будь-які інші приміщення, будівлі, споруди тощо; усунення наслідків впливу надзвичайної ситуації або стихійного лиха, при умові, якщо такі наслідки реально загрожують власності Орендаря або Орендодавця (цілодобово).

8.3. Умови пункту 8.2. цього Договору виконуються при попередньому повідомленні орендаря за 14 (чотирнадцять) днів про наміри Орендодавця відвідати Приміщення в робочий час Орендаря.

8.4. У випадку прострочення сплати орендної плати понад 90 (дев'яносто) банківських днів, Орендодавець має право обмежити доступ Орендаря до Приміщення (обмеження доступу включає заборону його працівникам, представникам, відвідувачам або іншим особам, що діють від імені або в інтересах Орендаря входити або іншим способом проникати в Приміщення) та/або відключити Орендаря від систем електро- та/або водопостачання до моменту повного погашення заборгованості, включаючи штрафні санкції.

8.5. Орендодавець зобов'язаний письмово повідомити Орендаря не менш ніж за 30 (тридцять) робочих днів до запланованого Орендодавцем обмеження доступу Орендаря до Приміщення про застосування Орендодавцем такого права та роз'яснити в повідомленні причини та обставини обмеження доступу Орендаря до Приміщення.

8.6. За умов виконання пунктів 8.4., 8.5. цього Договору, Орендодавець не несе відповідальності за будь-які понесені Орендарем збитки (включаючи упущену вигоду) та схоронність майна Орендаря або третіх осіб, яке знаходиться у Приміщенні.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що 4 лютого 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укоінвест» після не запланованого відвідування нежитлового приміщення загальною площею 200 кв.м., розташованого в будівлі за адресою: місто Київ, проспект Перемоги будинок 48-А обмежило доступ Позивачу до цього приміщення до 11 лютого 2015 року , з подальшою зміною замків, коду сигналізації та переукладенням договору охорони приміщення.

Крім того, як зазначає позивач 11 лютого2015 року Орендодавець надав можливість користуватись приміщенням Орендарю, після чого 28 лютого 2015 року, знову здійснив не заплановане відвідування нежитлового приміщення загальною площею 200 кв. м., розташованого в будівлі за адресою: місто Київ, проспект Перемоги будинок 48-А та обмежив доступ Позивачу до цього приміщення до цього часу, з подальшою зміною замків, коду сигналізації та переукладенням договору охорони приміщення.

На підставі пункту 10.4. договору 01/12/14-А від 1 грудня 2014 року, у випадку обмеження доступу Орендаря до Приміщення, без письмового повідомлення Орендодавцем не менш ніж за 30 (тридцять) робочих днів до запланованого Орендодавцем обмеження доступу Орендаря до Приміщення, Орендодавець повинен сплатити Орендарю штраф у розмірі 100 000 (сто тисяч гривень) грн.00 коп.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 200 000,00 грн. за неналежне виконання відповідачем умов договору оренди № 01/12/14-А від 01.12.2014р.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як визначено абз. 1 ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами договору оренди № 01/12/14 від 01.12.2014р., у випадку обмеження доступу Орендаря до Приміщення, без письмового повідомлення Орендодавцем не менш ніж за 30 (тридцять) робочих днів до запланованого Орендодавцем обмеження доступу Орендаря до Приміщення, Орендодавець повинен сплатити Орендарю штраф у розмірі 100 000 грн. ( сто тисяч гривень).

Матеріалами справи підтверджуються викладені позивачем обставини, а саме: копія висновку від 07.02.2015 року; копія Пояснення Сєдих Д.В. від 04.02.2015 року; копія Пояснення Граждана С.В. (учасник ТОВ «Укоінвест»)від 04.02.2015 року; копія Пояснення Тесленко О.В.(директор ТОВ «Укоінвест») від 04.02.2015 року; копія пояснення Онопченко О.М. (товарознавець ТОВ «Укоінвест» від 04.02.2015 року; копія пояснення Сидорчука В.М. від 04.02.2015 року; копія висновку від 05.0.2015 року; копія протоколу прийняття заяви від 28.02.2015 року; копія повідомлення від 28.02.2015 року; копія протоколу допиту від 28.02.2015 року; Копія пояснення від 28.02.215 року; Копія рапорту Ферапонтова Р.П.; копія повідомлення Хорошевської О.І.) які підтверджують вчинення відповідачем дій які порушують норму диспозиції пункту 10.4. Договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 4 ст. 131 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позивачем нараховано штраф у розмірі 200 000,00 грн., розрахунок штрафних санкцій відповідає матеріалам справи, умовам договору та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, відсутність у нього заборгованості станом на день розгляду справи не довів.

Підсумовуючи все вищевикладене, судом задовольняються позовні вимоги повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача стягуються понесені ним витрати по судового збору.

Враховуючи викладене та керуючись ст.49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Фізичної особи - підприємця Сєдих Юлії Анатоліївни задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКОІНВЕСТ" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12, код 23507032) на користь Фізичної особи - підприємця Сєдих Юлії Анатоліївни (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 47, код ) 200 000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. штрафу та 4 000 (чотири тисячі) грн.. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.05.2015р.

СуддяТрофименко Т.Ю.