ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.06.15р. Справа № 904/8028/14

За позовом Поладова Тагіра Сейідмагомед огли, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дизельний завод", 50106, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Електрозаводська, буд. 34,

про стягнення заборгованості на суму 15534,00 грн.

Суддя Калиниченко Л.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Акімова М.Д., дов. від 03.02.15р., ПАТ "Дизельний завод"

Іванов В.П., дов. № 01/15 від 03.02.15р., ПАТ "Дизельний завод"

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява Поладова Тагіра Сейідмагомед огли, м. Київ (надалі - позивач) про стягнення заборгованості по заробітній платі та грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток у розмірі 15 534,00грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

До господарського суду 28.05.15р. від позивача повернувся конверт з ухвалою господарського суду від 14.05.15р.

Відповідач 08.06.15р. надав довідку № 18/05-15 від 18.05.15р., в якій зазначив, що станом на 18.05.15р. заборгованість перед колишнім працівником підприємства Поладовим Т.С.о. із виплати заробітної плати, в тому числі розрахункових виплат та компенсацію за невикористану відпустку складає 15 534,00грн.

Вислухавши в судовому засіданні відповідача, господарський суд встановив наступне.

Ухвалою від 18.11.14р. господарський суд Дніпропетровської області порушив провадження у справі № 904/8028/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дизельний завод", 50106, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Електрозаводська, буд. 34, , ввів процедуру розпорядження майном строком на 115 днів, до 13.03.15р., розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Гусака Юрія Миколайовича, свідоцтво № 136 від 04.02.2013р. (01001, м.Київ, вул.Шота Руставелі,11, 3-й поверх, ідентифікаційний номер ).

18.11.14р. на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду, м. Київ розміщено оголошення за № 11429 про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Дизельний завод", 50106, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Електрозаводська, буд. 34, , введення процедури розпорядження майном.

16.12.14р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява № б/н від 12.12.14р. Поладова Тагіра Сейідмагомед огли, м. Київ (надалі - позивач) про стягнення суми у розмірі 15 534,00грн.

Як вбачається з поданої позовної заяви, 01.08.2011р. позивач був прийнятий на роботу по переводу з первинної профспілкової організації ДП "Дарницький ВРЗ" на посаду начальника відділу в виробничо-диспетчерський відділ, відповідно до наказу № 406 від 01.08.2011р.

Відповідно до наказу № 169 від 30.09.2014р. позивач був звільнений за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України.

В день звільнення відповідач отримав трудову книжку, але виплати всіх сум до теперішнього часу остання не отримала.

16.12.14р. позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості на загальну суму 15 534,00грн. (заборгованість по заробітній платі та грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток)

Відповідно до ст.12 Господарського процесуального кодексу України даний спір підвідомчий господарському суду Дніпропетровської області, у зв'язку з порушенням справи про банкрутство відносно Публічного акціонерного товариства "Дизельний завод", м. Кривий Ріг.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. (п.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон).

Відповідно до ч.4 ст.10 Закону, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, тощо.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в день звільнення, всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, відповідач не провів повного розрахунку з позивачем.

Позивач вчасно звернувся з позовною заявою до господарського суду, у тримісячний строк. Так право в нього виникло з 30.09.2014р., тобто з моменту звільнення.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Позивач скористалась своїм правом ї ст.117 КЗпП в якій передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. за № 159.

Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів, у тому числі заробітної плати, у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація проводиться у разі затримки виплати на один і більше календарних місяців.

Згідно ч.1 ст.5 Господарського процесуального кодексу України сторони застосовують заходи досудового врегулювання господарського спору за домовленістю між собою.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. (ст.32 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищеозначеного, керуючись ст.ст.47, 83, 95, 115-117, 238 КЗпП, ст.ст.4-1, 12, 32-34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.2, 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дизельний завод" (50106, м. Кривий Ріг, Жовтневий район, вул. Електрозаводська, буд. 34, , р/р 00 у ПАТ "Енергогазбанк", м.Київ, МФО 380430) на користь Поладова Тагіра Сейідмагомед огли, м. Київ (02092, м.Київ, вул.Сергія Лазо, буд.11/9, кв.3, ідентифікаційний номер ) заборгованість по заробітній платі та грошової компенсації за невикористані дні щорічних відпусток у розмірі 15 534,00грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено та підписано - 10.06.2015.

Суддя Л.М. Калиниченко