ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 року Справа №Б24/40/15/176/02

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.- доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Подобєда І.М.

при секретарі судового засідання: Малику С.О.

За участю відділу прокуратури Дніпропетровської області в особі Оксенюк М.М., довіреність №05/2-1164 вих-15 від 08.04.15р.;

інші учасники провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року у справі №Б24/40/15/176/02

за заявою Української державної інноваційної компанії в особі Дніпропетровського регіонального відділення, м. Дніпропетровськ

до боржника відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинський автомобільний завод", м. Дніпродзержинськ

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року у даній справі (суддя Владимиренко І.В.) скаргу ЗАТ "Завод комунального транспорту" від 20.01.2015 року на дії арбітражного керуючого Кирик В.К. прийнято до розгляду; припинено провадження в частині розгляду клопотання представника ТОВ "ТЕХНО СІТІ" від 23.12.2014 року про заміну кредитора ВАТ "Пасавтопром".

Клопотання ліквідатора від 10.12.2014 року та від 23.12.2014 року про зобов'язання посадових осіб ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" виконати певні дії задоволено.

Клопотання ліквідатора від 29.09.2014 року задоволено: звільнено майно ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" з податкової застави (описане в податкову заставу Актами опису №96 та №97 від 20.12.2012 року); скасовано всі арешти, накладені на майно ВАТ"Дніпродзержинський автомобільний завод".

Зобов'язано ТОВ "Лаз Фінанс", ліквідатора, ЗАТ "Завод комунального транспорту" вчинити певні дії.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, до апеляційного господарського суду звернулась Податкова інспекція із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині задоволення клопотання ліквідатора від 29.09.2014 року. В іншій частині ухвала не оскаржується.

В обґрунтування своєї правової позиції Податкова інспекція посилається на допущені господарським судом першої інстанції порушення норм матеріального права, а саме:

- вона позбавлена можливості провести перевірку дотримання збереження майна, яке перебуває у податковій заставі в порядку статей 88, 93 Податкового кодексу України.

02.06.2015 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

В судовому засіданні представник прокуратури надав пояснення по справі та навів обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з'явились. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для їх повідомлення належним чином про розгляд господарської справи в апеляційній інстанції та реалізації ними права судового захисту своїх інтересів (п.3.9.2 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваної ухвали, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області підлягає задоволенню.

Так, згідно з частиною 2 статті 102 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 93.1.3 статті 93 Податкового кодексу України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19.01.2013 року) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

З матеріалів справи видно, що 26.12.2002 року порушено провадження у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинський автомобільний завод" (т.1 а.с.1).

07.11.2003 року подано клопотання про звільнення з податкової застави активів боржника (т.2 а.с.2). Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2003 року клопотання задоволено, звільнено активи боржника з податкової застави (т.2 а.с.9).

25.12.2006 року боржника визнано банкрутом, відкрито у справі ліквідаційну процедуру строком на 1 рік (т.4 а.с.156). Проте, 21.06.2007 року постанова була скасована за нововиявленими обставинами і поновлена процедура розпорядження майном (т.5 а.с.24-25)

12.05.2009 року комітетом кредиторів ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" прийнято рішення про звернення до господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (т.6 а.с.75).

29.05.2009 року клопотання задоволено, визнано ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком до 29.05.2010 року (т.6 а.с.86).

23.06.2009 року подано клопотання про звільнення активів боржника з податкової застави (т.6 а.с.98).

04.09.2009 року винесено ухвалу, якою звільнено активи ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" з податкової застави до припинення провадження у справі про банкрутство або залишення заяви без розгляду (т.7 а.с.65).

04.11.2009 року постановою ВГС України скасовано постанову господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2009 року про визнання боржника банкрутом; справа направлена на новий розгляд (т.7 а.с.130).

24.02.2010 року комітетом кредиторів ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" прийнято рішення про звернення до суду першої інстанції з клопотанням про визнання боржника банкрутом (т.8 а.с.4).

18.03.2010 року господарським судом Дніпропетровської області прийнято постанову, якою визнано ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру до 18.03.2011 року (т.8 а.с.36), та яка залишена без змін апеляційною інстанцією 24.11.2010 року (т.8 а.с.157) та касаційною інстанцією 01.03.2011 року (т.9 а.с.89).

29.09.2014 року подано клопотання про звільнення майна боржника, що знаходиться у податковій заставі згідно з Актами опису №96, 97 від 20.12.2012 року та скасування всіх арештів (т.16 а.с.54).

Пунктом 2 частини 1 статті 80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Так, приймаючи рішення, суд першої інстанції не звернув уваги на наявність з цього приводу двох ухвал про звільнення активів з податкової застави від 08.12.2003 року (т.2 а.с.9) та від 04.09.2009 року (т.7 а.с.65), які не оскаржувалися, не скасовувалися і є чинними.

Тому в цій частині провадження має бути припинено.

Що стосується скасування арештів, то в цій частині ухвала господарського суду першої інстанції від 21.01.2015 року підлягає скасуванню, а в задоволенні клопотання ліквідатора від 29.09.2014 року слід відмовити, оскільки арешти скасовуються саме з дня прийняття господарським судом Дніпропетровської області постанови про визнання боржника банкрутом, тобто з 18.03.2010 року, а господарським судом прийнято оскаржуване рішення (ухвалу) станом на січень 2015 року.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме статті 43 ГПК України у відповідності до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, чого зроблено не було, а отже ухвалу слід частково скасувати, в задоволенні клопотання ліквідатора від 29.09.2014 року - відмовити.

Керуючись ст.ст. 99, 101-104, 106 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року у справі №Б24/40/15/176/02 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року у справі №Б24/40/15/176/02 скасувати частково.

Відмовити в задоволенні клопотання ліквідатора від 29.09.2014 року.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 03.06.2015 року

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя І.М. Подобєд