ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.06.15 Справа № 904/4092/15

За позовом публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ", м. Дніпропетровськ

до Академії митної служби України, м. Дніпропетровськ

про стягнення 50 473,18 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: Єрмілко Т.А., довіреність №129юр від 30.12.2014

від відповідача: Мовчан Д.О., довіреність №16/01/13 від 03.06.2015

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОГАЗ" (далі-Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Академії митної служби України (далі-Відповідач) про стягнення 50 473,18 грн. за Типовим договором на постачання природного газу за регульованим тарифом, укладений за результатами проведення процедури закупівлі за державні кошти (в межах обсягів природного газу для забезпечення потреб підприємств, установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів) №2015/ТП-Б-8104/190949 від 13.03.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме не здійснення оплати за природний газ та послуги з постачання газу в березні 2015 року. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом, укладений за результатами проведення процедури закупівлі за державні кошти (в межах обсягів природного газу для забезпечення потреб підприємств, установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів) №2015/ТП-Б-8104/190949 від 13.03.2015 з додатками та додатковими угодами до нього, акт приймання-передачі природного газу №ДНГ71246142 від 31.03.2015.

Позивач керуючись п. 4.1 названого Договору, в редакції додаткової угоди від 16.03.2015, п.п. 4.6, 6.2.2 Договору, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача заборгованість за спожитий природний газ та послуги з постачання газу в сумі 47 831,32 грн. - основного боргу, 2 516,06 грн. - пені, 125,80 грн. - 3% річних.

Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явився, 29.05.2015 подав до господарського суду відзив на позов, з урахуванням якого просив суд в задоволенні позову відмовити з огляду на те, що ним сплачена саме обумовлена пунктом 4.1 Договору сума за отримані послуги в повному обсязі.

В судовому засіданні 04.06.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2015 між публічним акціонерним товариством "ДНІПРОГАЗ" (далі-Постачальник) та Академією митної служби України (далі-Споживач) був підписаний Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом, укладений за результатами проведення процедури закупівлі за державні кошти (в межах обсягів природного газу для забезпечення потреб підприємств, установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів) №2015/ТП-Б-8104/190949 (далі-Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник постачає - ДК 016:2010-06.20.1 газ природний, скраплений або в газоподібному стані (газ природний) Споживачу в обсягах і порядку, передбачениз Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Пунктами 4.1, 4.2 (в редакції додаткової угоди від 16.03.2015), ціна 1000 кубічних метрів природного газу без урахування збору у вигляді цільової надбавки до тарифу на природний газ, тарифів на постачання та транспортування природного газу, податку на додану вартість становить 8 900,0000 грн., крім того ПДВ - 20% - 1 780,0000 грн.

До ціни на природний газ додаються:

- збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ в розмірі 2 відсотки, що складає 178,0000 грн., крім того ПДВ - 20% - 35,6000 грн., загалом - 213,6000 грн.;

- тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами в розмірі 198,70 грн., крім того ПДВ - 20% - 39,74 грн., загалом - 238,44 грн.;

- тариф на транспортування газу розподільними трубопроводами в розмірі 168,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 33,60 грн., загалом - 201,60 грн.;

- тариф на постачання газу за регульованим тарифом у розмірі 27,60 грн., крім того ПДВ - 20% - 5,52 грн., загалом - 33,12 грн.;

- податок на додану вартість за ставкою 20% - в розмірі 1 780,0000 грн.

Загальна ціна за 1 000 кубічних метрів природного газу складає 11 366,7600 грн., в тому числі ПДВ - 20% , що складає 1 894,4600 грн.

Розрахунковий період за Договором становить один місяць - з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 договору. Загальна сума вартості Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу Споживачу (п. 4.5 Договору).

Відповідно до п. 4.6 Договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку 2 до Договору. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

На виконання умов Договору Позивач здійснив на адресу Відповідача в березні 2015 року постачання природного газу у обсязі 4208 м.куб., з урахуванням передбачених п. 4.2 Договору надбавок, загальною вартістю 47 831,32 грн. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу №ДНГ71246142 від 31.03.2015 (а.с. 25) та не заперечується Сторонами.

Проте Відповідач оплату за природний газ та послуги з постачання газу у березні 2015 року не здійснив, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 47 831,32 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Отже, з урахуванням умов Договору та вказаних вище положень Цивільного кодексу України, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 47 831,32 грн, - заборгованості з оплати за спожитий Відповідачем природний газ та послуги з його постачання, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В зв'язку з порушенням Відповідачем строків оплати за природний газ та послуги з постачання газу в березні 2015 року, Позивач нарахував 3% річних в сумі 125,80 грн. за загальний період прострочення з 06.04.2015 по 07.05.2015.

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків розрахунків за природний газ та послуги з постачання газу, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме: підлягають стягненню 3% річних в сумі 125,80 грн.

Виходячи з п. 6.2.2. Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач нарахував пеню у розмірі 2 516,06 за загальний період прострочення з 06.04.2015 по 07.05.2015.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснений Позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення пені в сумі 2 516,06 грн. є обгрунтованими.

В той же час, пунктом 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі-Постанова), вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Абзацом 3 вказаного пункту Постанови передбачено, що крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

Враховуючи, що як вбачається з матеріалів справи, основним джерелом формування фінансових ресурсів Відповідача є бюджетні кошти, має місце недостатність фінансування, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, яка заявлена до стягнення - 2 516,06 грн. на 90% від заявленої суми, що становить 25,16 грн.

Згідно абзацу четвертого пункту 3.17.4 Постанови, у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Заперечення Відповідача, викладені у його відзиві №11/1-642 від 29.05.2015, щодо сплати погодженої пунктом 4.1 Договору суми в повному обсязі судом не приймаються, оскільки Відповідач, підписавши акт приймання-передачі природного газу №ДНГ71246142 від 31.03.2015 до Договору, погодив поставлений Позивачем газ та надані послуги з його поставки, а також підписанням вказаного акту фактично підтвердив таке споживання газу та отримання послуг, за яке, відповідно до вимог законодавства, як встановлено вище судом, мала бути здійснена оплата.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Академії митної служби України (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 8, ) на користь публічного акціонерного товариства "ДНІПРОГАЗ" (49029, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Володарського, 5, ) 47 831,32 грн. - основного боргу, 25,16 грн. - пені, 125,80 грн. - 3% річних, 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 08.06.2015.

Суддя А.Є. Соловйова