РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015Справа №910/7018/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС"

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про зобов'язання виконати умови договору

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Сирадоєв О.М. (дов. б/н від 06.03.2014 року)
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 21 травня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕТС" (надалі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (надалі по тесту - відповідач) про зобов'язання виконати умови договору, а також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором на розрахунково-касове обслуговування № 126310 від 19.06.2013 року в частині здійснення зобов'язань щодо переказу грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 року порушено провадження у справі № 910/7018/15-г та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30.04.2015 року.

27.04.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

30.04.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи по справі.

Представник відповідача в судове засідання 30.04.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 26.03.2015 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 30.04.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 21.05.2015 року у зв'язку з неявкою відповідача та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

Представник позивача в судовому засіданні 21.05.2015 року надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

В судове засідання 21.05.2015 року представник відповідача не з'явився, проте через відділ діловодства суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕТС" (клієнт) укладено Договір на розрахунково-касове обслуговування № 126310 (далі - Договір-1), відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № 0840 в доларах США.

Відповідно до пункту 2.1. Договору-1, банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Списання банком грошових коштів з рахунків здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 2.2. Договору-1).

Відповідно до пункту 3.1.1 Договору-1, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку, гарантуючи при цьому право клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк має право визначати і контролювати напрями використання клієнтом грошових коштів на рахунку і встановлювати інші обмеження його права у випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 3.1.3. Договору-1).

Клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України (пункт 3.2.1. Договору-1).

Банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково-касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюється на підставі окремих договорів, укладених між банком та клієнтом (пункт 3.3.2. Договору-1); здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений внутрішніми документами банка час крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів (пункт 3.3.3. Договору-1); забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунок (пункт 3.3.4. Договору-1).

Відповідно до пункту 8.1 Договору-1, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом невизначеного строку.

03.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕТС" (клієнт) укладено Договір на розрахунково-касове обслуговування № 126310 (далі - Договір-2), відповідно до якого банк відкриває клієнту поточний рахунок № 0978 в доларах в Євро.

Відповідно до пункту 2.1. Договору-2, банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Списання банком грошових коштів з рахунків здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 2.2. Договору-2).

Відповідно до пункту 3.1.1 Договору-2, банк має право використовувати грошові кошти на рахунку, гарантуючи при цьому право клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк має право визначати і контролювати напрями використання клієнтом грошових коштів на рахунку і встановлювати інші обмеження його права у випадках, передбачених чинним законодавством України (пункт 3.1.3. Договору-2).

Клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України (пункт 3.2.1. Договору-2).

Банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково-касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюється на підставі окремих договорів, укладених між банком та клієнтом (пункт 3.3.2. Договору-2); здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений внутрішніми документами банка час крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів (пункт 3.3.3. Договору-2); забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунок (пункт 3.3.4. Договору-2).

Відповідно до пункту 8.1. Договору-2, договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом невизначеного строку.

Відповідно до умов Договору-1 та Договору-2 протягом грудня 2014 року, січня та лютого 2015 року позивачем було подано на виконання відповідачу три платіжних доручення в іноземній валюті а саме:

-№ 89 від 22.12.2014 року на суму 41 416,00 доларів США;

-№ 91 від 26.01.2015 року на суму 2 264,52 доларів США;

-№ 93 від 06.02.2015 року на суму 27 000,00 Євро.

Відповідач прийняв зазначені платіжні доручення без зауважень та списав відповідні кошти з рахунків позивача, що підтверджується банківськими виписками з рахунків позивача.

В подальшому вищезазначені кошти було повернуто на рахунки позивача.

Відповідач не виконав вимоги платіжних доручень № 89 від 22.12.2014 року на суму 41 416,00 доларів США, № 91 від 26.01.2015 року на суму 2 264,52 доларів США, № 93 від 06.02.2015 року на суму 27 000,00 Євро, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позовні вимоги, які полягають у зобов'язанні банку виконати платіжні доручення суперечать вимогам нормативно-правових актів чинного законодавства України, оскільки зазначені кошти були списані з рахунків позивача, проте в подальшому повернуті на його рахунки.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем договорів, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами банківського рахунку.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до статті 1067 Цивільного кодексу України, Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (стаття 1074 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що в позивач звертався до відповідача з платіжними дорученнями № 89 від 22.12.2014 року на суму 41 416,00 доларів США, № 91 від 26.01.2015 року на суму 2 264,52 доларів США, № 93 від 06.02.2015 року на суму 27 000,00 Євро про перерахування грошових коштів.

Вказані платіжні доручення були отримано відповідачем.

Проте, як зазначав позивач, свої зобов'язання з перерахування коштів за зазначеними платіжними дорученнями відповідач не виконав.

Станом на день розгляду справи в суді, відповідачем не надано суду доказів перерахування коштів згідно зазначених вище платіжних доручень.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується із положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 51 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України; безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Відповідно до пункту 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ від 21 січня 2004 року № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 року за № 377/8976, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

Приписами пункту 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Пунктом 1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, встановлено, що банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку"; ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Відповідно до частини першої пункту 2.19 вказаної Інструкції, розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Згідно з частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, права та законні інтереси суб'єктів господарювання та споживачів захищаються, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання здійснити перерахування грошових коштів нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС" задовольнити.

2.Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ) виконати платіжні доручення Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС" (84201, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Енгельса, буд. 108, кв. 21, ) № 89 від 22.12.2014 року на суму 41 416 (сорок одна тисяча чотириста шістнадцять) доларів США, 00 центів, № 91 від 26.01.2015 року на суму 2 264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) доларів США, 52 центи, № 93 від 06.02.2015 року на суму 27 000 (двадцять сім тисяч) Євро, 00 євроцентів.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС" (84201, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Енгельса, буд. 108, кв. 21, ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.05.2015

Суддя С.В. Стасюк