ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа № 911/640/15

за позовом Прокурора Володарського району Київської області, Київська обл., смт Володарка, в інтересах держави

до Головного управління Держземагентства у Київській області, м. Київ

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Шпака Миколи Васильовича, Київська обл., м. Біла Церква

та третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЛТД», Київська обл., смт Володарка

про визнання недійсним наказу

Суддя Наріжний С.Ю.

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився;

від відповідача: Степаненко І.В. - довіреність № 44 від 29.10.2014 р.;

від третьої особи 1: Ілюченко А.С. - довіреність за реєстровим № 439 від 27.02.2015 р.;

від третьої особи 2: Каплун М.С. - довіреність № 54 від 20.03.2015 р.;

Плаксій Р.В. - довіреність № 26 від 28.01.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

до господарського суду Київської області звернувся Прокурор Володарського району Київської області (далі - прокурор) з позовом в інтересах держави до Головного управління Держземагентства у Київській області (далі - відповідач) про визнання недійсним наказу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Прокурор посилається на те, що за результатами перевірки, проведеної в порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів встановлено, що Відповідачем винесено наказ № 10-4232/15-14 від 11.08.2014 р., яким затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано Шпаку М.В. в оренду земельну ділянку площею 81,1333 га; вказаний наказ прийнято з порушенням вимог земельного законодавства під час відведення земельної ділянки, у зв'язку з чим від підлягає визнанню недійсним та скасуванню.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.02.2015 р. порушено провадження у справі № 911/640/15 та призначено її до розгляду на 23.03.2015 р.; залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача Шпака М.В. та ТОВ «ФК ЛТД».

Ухвалою суду від 24.02.2015 р. відмовлено у задоволенні заяви Прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, строк розгляду справи продовжувався судом.

19.03.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли заперечення Третьої особи 1 б/№, б/дати (вх. № 6283/15) проти позову.

23.03.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення Третьої особи 2 б/№, б/дати (вх. № 6486/15) по суті позову, згідно яких Третя особа 2 позовні вимоги підтримала повністю.

20.04.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли заперечення Відповідача від 20.04.2015 р. № 04-15/124 (вх. № 8852/15) проти позову.

12.05.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли додаткові письмові пояснення Третьої особи 2 б/№, б/дати (вх. № 10882/15) по суті позову.

03.06.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли заперечення Третьої особи 1 б/№, б/дати (вх. № 12864/15) на пояснення Третьої особи 2.

03.06.2015 р. через відділ діловодства суду надійшла заява Третьої особи 2 б/№, б/дати (вх. № 12960/15) про залучення додаткових доказів.

В судове засідання 03.06.2015 р. з'явились представники Відповідача та Третіх осіб 1, 2. Представники Третьої особи 2 позов підтримали та просили задовольнити повністю. Представники Відповідача і Третьої особи 1 проти позову заперечили та просили відмовити у задоволенні позову повністю. Прокурор у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 2 ст. 82 ГПК України, рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

У відповідності з правилами статей 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У судовому засіданні 03.06.2015 р. після виходу з нарадчої кімнати судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників учасників у справі та дослідивши подані докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

згідно розпорядження Володарської районної державної адміністрації від 22.09.2011 р. № 518 із земель запасу Лобачівської сільської ради вилучено земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 215,0 га, в тому числі сільськогосподарські угіддя площею 215,0 га, з них під ріллею - 215,0 га та передано в оренду ТОВ «ФК ЛТД» терміном на п'ять років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підставі вказаного розпорядження 03.10.2011 р. між Володарською районною державною адміністрацією та ТОВ «ФК ЛТД» укладено договір оренди земельної ділянки б/№ (надалі також «Договір оренди») та згідно Акту приймання-передачі орендованої земельної ділянки від 03.10.2011 р. земельну ділянку було передано Третій особі 2 в користування.

Як вбачається із зазначеного Договору оренди, та як зазначено Прокурором безпосередньо у позовній заяві і підтверджено представниками Третьої особи 2 у судових засіданнях, Договір оренди не був зареєстрований, як цього вимагає ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (в ред., чинній станом на дату укладення Договору оренди) і ст. 125 Земельного кодексу України.

11.08.2014 р. Головним управлінням Держземагентства у Київській області прийнято наказ № 10-4232/15-14 «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки», згідно якого наказано: затвердити «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства гр. Шпаку Миколі Васильовичу на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області; надати в оренду гр. Шпаку Миколі Васильовичу земельну ділянку загальною площею 81,1333 га (кадастровий номер :07:006:0001) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 49 років, розташовану на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області; інші процедурні питання.

В обґрунтування заявлених вимог Прокурор посилається на наступне.

Відповідно до листа Відділу Держземагентства у Володарському районі від 12.06.2014 р. № 660, вказана земельна ділянка площею 81,1333 га перебуває в користуванні ТОВ «ФК ЛТД» на підставі Договору оренди від 03.10.2011 р. і є складовою частиною земельної ділянки площею 215,0 га.

Згідно ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Частиною 2 статті 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Таким чином на думку Прокурора Наказ № 10-4232/15-14 від 11.08.2014 р. прийнято з порушенням ч. 5 ст. 116, ч. 2 ст. 123 ЗК України, оскільки вказана земельна ділянка у ТОВ «ФК ЛТД» у встановленому законом порядку не вилучалась, відмова від права користування не надавалась, що в свою чергу свідчить про недотримання встановленого Законом порядку набуття і реалізації права на землю, в зв'язку з чим спірний Наказ повинен бути визнаний недійсним і скасований на підставі ст. 16, 21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України.

Підтримуючи позовні вимоги Прокурора, Третя особа 2 посилається на ті ж норми законодавства, і зазначає, що Третьою особою 2 не надавалося дозволу відповідно до ст. 123 ЗК України на вилучення земельної ділянки; орендар добросовісно виконує взяті на себе зобов'язання, а саме використовує земельну ділянку за її цільовим призначенням, вчасно і в повному обсязі сплачує орендну плату.

Заперечуючи проти позову Відповідач і Третя особа 1 зазначають наступне.

Відповідачем за наслідком перевірки дотримання вимог законодавства (ч. 5 ст. 116, ст. 123 ЗК України) у зв'язку з відсутністю порушень було надано Третій особі 1 дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягає погодженню (ст. 186 ЗК України) та затвердженню (ст. 123 ЗК України) відповідно до вимог законодавства.

В подальшому керуючись ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», державний кадастровий реєстратор перевірив документи на відповідність вимогам чинного законодавства та здійснив державну реєстрацію земельної ділянки.

Враховуючи, що проект відведення земельної ділянки був погоджений у встановленому порядку та земельна ділянка була зареєстрована, Відповідачем в межах компетенції було затверджено проект щодо передачі спірної земельної ділянки Третій особі 1.

Щодо користування ТОВ «ФК ЛТД» земельною ділянкою зазначено, що у Третьої особи 2 відсутнє законне право користування земельною ділянкою, зокрема при відведенні ТОВ «ФК ЛТД» земельної ділянки було допущено низку порушень: не дотримано вимоги щодо земельних торгів (ч. 2 ст. 124, 134-138 ЗК України); відсутній проект відведення земельної ділянки (ст. 123 ЗК України, ст. 50 ЗУ «Про землеустрій»); відсутня державна реєстрація земельної ділянки (кадастровий номер) (ст. 202 ЗК України) та відсутні встановлені межі земельної ділянки; відсутній зареєстрований договір оренди земельної ділянки (ст. 210, 640 ЦК України, ст. 125, 126 ЗК України, ст. 18, 20 ЗУ «Про оренду землі»).

Зазначені обставини Третьою особою 2 не заперечуються.

У зв'язку з наявністю вказаних порушень, Державною інспекцією сільського господарства в Київській області направлено Київській обласній державній адміністрації і Володарській РДА клопотання від 06.05.2015 р. № 04-11/22 про вжиття заходів щодо приведення у відповідність розпорядження № 518 від 22.09.2011 р.

Згідно ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (в ред., чинній станом на дату укладення Договору оренди), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином у ТОВ «ФК ЛТД» відсутнє належним чином оформлене право користування земельною ділянкою, яку як стверджує Прокурор було з порушенням ч. 5 ст. 116, ч. 2 ст. 123 ЗК України передано Відповідачем Шпаку М.В. згідно спірного Наказу № 10-4232/15-14 від 11.08.2014 р.

Всі інші посилання та твердження учасників у справі не спростовують наведеної вище позиції щодо необґрунтованості вимог Прокурора.

Беручи до уваги викладене суд дійшов висновку про безпідставність і необґрунтованість позовної вимоги Прокурора про визнання недійсним і скасування Наказу Головного управління Держземагентства у Київській області № 10-4232/15-14 від 11.08.2014 р., отже суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Оскільки позов поданий Прокурором, який звільнений від сплати судового збору та Прокурором не визначався позивач у даній справі, судовий збір за розгляд позову не стягується.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата виготовлення та підписання рішення 10.06.2015 р.

Суддя С.Ю. Наріжний