РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015Справа №910/9608/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія

"Промгаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Альтаір-Груп"

про стягнення 475 556,01 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Вартік О.В. - за дов.;

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Промгаз України" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Альтаір-Груп" про стягнення 575 556,01 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неналежним чином виконуються умови договору купівлі-продажу природного газу № ТР-563 від 10.10.14р.

Ухвалою від 17.04.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 05.05.2015 р.

29.04.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду та заява про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої, позивач просить стягнути з відповідача 475 556,01 грн.

Вищеописана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а тому приймається до розгляду та свідчить про нову ціну позову з якої і підлягає вирішенню спір у даній справі (п. 6 Листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008р., № 01-8/482).

Таким чином, має місце нова ціна позову у розмірі 475 556,01 грн.

Ухвалою від 05.05.15р. розгляд справи відкладено на 02.06.15р.

Представник відповідача в судове засідання 02.06.15 р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від сторін не надходило.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 02.06.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали,заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2014 року між ТОВ «ГК «ПРОМГАЗ УКРАЇНИ» (надалі - позивач, продавець) та ТОВ «ФІРМА «АЛЬТАІР-ГРУП» (відповідач, покупець) було укладено Договір купівлі-продажу природного газу № ТР-563.

Відповідно до п. 1.1. договору, продавець в 2014р., зобов'язується передати покупцю для подальшої реалізації природний газ, в обсязі визначеному у п. 3.6. договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Пунктом 3.6. договору, кількість газу, що підлягає передачі продавцем покупю за цим договором в період жовтня 2014р. складає обсяг 430,000 тис.куб.м.

Газ вважається переданим продавцем та прийнятий покупцем після підписання акту приймання-передачі газу уповноваженими особами сторін (п. 3.6. договору).

Відповідно до п. 5.2. договору, ціна природного гаху, що передається по даному договору за 1000 куб.м. складає 4 832,33 грн. Крім того ПДВ 20% - 966,347 грн. Всього, за 1000 куб.м. разом з ПДВ - 5 798,80 грн.

Розрахунок за поставку природного газу здійснюється покупцем на умовах:

20% оплати вартості необхідного обсягу газу до 14 жовтня 2014 року;

20% оплати вартості необхідного обсягу газу до 17 жовтня 2014 року;

20% оплати вартості необхідного обсягу газу до 20 жовтня 2014 року;

20% оплати вартості необхідного обсягу газу до 24 жовтня 2014 року;

20% оплати вартості необхідного обсягу газу до 31 жовтня 2014 року, виключно грошовими коштами в національній валюті України (гривнях) шляхом їх перерахування на розрахунковий (поточний) рахунок Продавця, вказаний у Договорі або на будь-який інший розрахунковий рахунок в Україні, який відкритий на ім'я Продавця, про реквізити якого Продавець зобов'язаний своєчасно письмово (листом або у рахунку-фактурі на оплату за газ) повідомити Покупця (п. 6.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору за жовтень 2014 року, позивач здійснив постачання природного газу на користь відповідача загальною кількістю 168 тис.куб.м. на суму 974 197,73 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, які підписані уповноваженими особами позивача та відповідача та скріплені печатками.

За твердженням позивача, в порушення умов Договору відповідач невчасно здійснював розрахунки за Договором, що підтверджується, карткою рахунку, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 293 197,73 грн. з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином за Відповідачем рахується заборгованість, яка на час прийняття рішення по справі складає 293 197,73 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 7.2. договору, передбачено, що у разі несплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені у п. 6.1. договору, покупець сплачує на користь продавця пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 75 369,99 грн. пені за період з 01.11.14р. по 09.04.15р., 100 214,65 грн. інфляційних, 6 503,64 грн. 3% річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 293 197,73 грн. заборгованості, 75 639,99 грн. пені, 100 214,65 грн. інфляційних, 6 503,64 грн. 3% річних, обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Альтаір-груп» (01023, Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд.11, оф.7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Газопостачальна компанія «Промгаз України» (01014, м. Київ, вул. Верхня, буд.3-5; ) 293 197 (двісті дев'яносто три тисячі сто дев'яносто сім) грн. 73 коп. заборгованості, 75 639 (сімдесят п'ять тисяч шістсот тридцять дев'ять) грн. 99 коп. пені, 6 503 (шість тисяч п'ятсот три) грн. 64 коп., 3% річних, 100 214 (сто тисяч двісті чотирнадцять ) грн.. 65 коп. інфляційних та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.06.2015р.

Суддя І.О.Домнічева