ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року Справа № 922/553/14
Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е. - головуючого,
Корнілової Ж.О. - доповідача,
Чернова Є.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 15.01.2015
у справі№ 922/553/14 Господарського суду Харківської області
за позовомДержавного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична система"
доДержавного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державна фінансова інспекція України
простягнення 136693,55 грн.,
за участю представників сторін
від позивача:Горопашний І.В. (довіреність від 20.02.2015 № 118),
від відповідача:не з'явились,
від третьої особи:Чорна Ю.О. (довіреність від 06.01.2015 № 25/1/1-Д),

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична система" у лютому 2014 року звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" про стягнення 136693,55 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.04.2014 у справі № 922/553/14 (суддя Светлічний Ю.В.) в задоволенні позову відмовлено на підставі статей 558, 599, частини 3 статті 632, частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 у справі № 922/553/14 (у складі колегії суддів: Могилєвкін Ю.О. - головуючого, Барбашова С.В., Плужник О.В.) рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2014 у справі № 922/553/14 скасовано, і прийнято нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична система" 10140,00 грн. збитків. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги складений сторонами акт від 28.10.2013, в якому сторони погодились, що за обсягом робіт з 1-3 етапів виконавець (відповідач) помилково завищив вартість проектних робіт у кошторисі № 302/4 на суму 8450, 00 грн. без ПДВ. За цим актом виконавець зобов'язаний перерахувати на рахунок замовника 8450,00 грн. зайво сплачених коштів, в тому числі ПДВ 20% на суму 1690,00 грн., а всього 10140,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2014 у справі № 922/553/14 (у складі колегії суддів: Овечкіна В.Е. - головуючого, Корнілової Ж.О., Чернова Є.В.) рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2014 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 у справі № 922/553/14 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.09.2014 у справі № 922/553/14 (суддя Жиляєва Є.М.) позов частково задоволено. Стягнуто з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична система" 10140,00 грн. збитків та 202,80 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 у справі № 922/553/14 (у складі колегії суддів: Пелипенко Н.М. - головуючого, Івакіна В.О., Камишева Л.М.) рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2014 у справі № 922/553/14 скасовано, і прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог. Стягнуто з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична система" 136693,55 грн. збитків та 2733,87 грн. судового збору.

Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 у справі № 922/553/14 Господарського суду Харківської області, Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут "Укренергомережпроект" звернувсь до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 у справі № 922/553/14 Господарського суду Харківської області, а рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2014 у справі № 922/553/14 Господарського суду Харківської області залишити в силі.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін, представника третьої особи, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що відповідно до договору № 477/302 від 26.12.2011 на виконання робіт з коригування робочого проекту "ПЛ ЗЗОкВ Дністровська ГАЕС-Бар з реконструкцією ПС ЗЗОкВ "Бар", виконавець - Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут "Укренергомережпроект" в особі Львівського філіалу взяв на себе зобов'язання виконати роботи з коригування робочого проекту "ПЛ ЗЗОкВ Дністровська ГАЕС-Бар з реконструкцією ПС ЗЗОкВ "Бар", забезпечити проходження державної експертизи та отримання позитивного висновку експертизи, а замовник - Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі Південно-Західної електроенергетичної системи (далі по тексту відповідач) - прийняти та оплатити такі роботи.

Ціна договору становила 1800369,60 грн. з ПДВ.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами укладено договір підряду на виконання зазначених в договорі робіт.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України). Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (пункт 3 статті 6 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судами встановлено, що договір укладено за результатами тендеру на підставі ціни та пропозиції, яка проходила перевірку фахівцями позивача та акцептована тендерним комітетом у сумі 1800369,60 грн., з урахуванням ПДВ.

Вказаний договір у встановленому законодавством порядку не розірвано або визнано недійсним. Будь-яких змін до договору сторонами не внесено.

Відповідно до пункту 1 статті 844 Цивільного кодексу України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Відповідно до пункту 2 статті 844 Цивільного кодексу України, кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пункту 3 статті 844 Цивільного кодексу України, зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Визначена за результатами тендеру вартість робіт за договором № 477/302 від 26.12.11 є договірною ціною проектно-вишукувальних робіт, узгодженою обома сторонами за договором.

Відповідно до статті 890 Цивільного кодексу України, підрядник зобов'язаний:

1) виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором;

2) погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування;

3) передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Судами встановлено, що роботи згідно з укладеним договором, виконані відповідачем в межах узгодженого позивачем кошторису та договірної ціни, тобто роботи прийнято на суму 1800369,60 грн. з ПДВ за актами № 5 від 19.03.2012 на 1549616,40 грн. та № 23 від 27.06.2012 на 250753,20 грн.

Оплату за виконані за договором роботи проведено на загальну суму 1800369,60 грн. з ПДВ, що підтверджується платіжними дорученнями № 3 від 23.01.2012 на 225049,68 грн.; № 703 від 30.03.2012 на 667467,12 грн.; № 829 від 18.04.2012 на 657099,60 грн.; № 1987 від 27.07.2012 на 160734,72 грн., № 2968 від 17.10,2012 на 90018,48 грн.

Передавши замовнику позитивний висновок експертизи разом з актом № 23 від 25.06.2013, виконавець виконав свої зобов'язання за договором.

Зазначені акти виконаних робіт прийняті замовником без будь-яких зауважень щодо якості та вартості виконаних робіт та були ним сплачені.

Звертаючись з даним позовом до господарського суду, ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична система" зазначено про те, що під час ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.07.2011 по 30.06.2013 Державною фінансовою інспекцією України встановлено завищення вартості виконаних робіт на об'єкті за вказаним договором, що відображено в акті ревізії від 18.10.2013 № 05-21/259, що призвело до завищення вартості виконаних робіт на суму 136693,55 грн., на підставі чого, позивач просить суд стягнути з відповідача 136693,55 грн. збитків.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на довідку ревізії фінансово - господарської діяльності позивача від 11.10.2013 та акт ревізії від 18.10.2013 № 05-21/259.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частини 2 статті 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 218 Господарського кодексу України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, у тому числі у вигляді відшкодування збитків, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Таким чином, підставою для настання господарсько-правової відповідальності, передбаченої статтею 224 Господарського кодексу України, є правопорушення, що включає в себе певні елементи: збитки, протиправність поведінки особи, яка заподіяла збитки; причинний зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про ціни і ціноутворення" (чинного на момент укладення та дії договору), координація роботи зі здійснення політики цін і вжиття заходів щодо регулювання цін і тарифів здійснюються відповідними державними органами управління України та структурними підрозділами. Формування кошторисної нормативної бази, визначення порядку її застосування в будівництві, контроль за дотриманням замовниками, проектними, будівельно - монтажними організаціями та іншими учасниками інвестиційної діяльності нормативних документів і нормативів обчислення вартості будівництва об'єктів, що споруджуються із залученням коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних підприємств, установ та організацій, здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування і архітектури.

Наказом від 14.12.2000 № 285 Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань містобудування і архітектури, затверджено Правила визначення вартості проектно - вишукувальних робіт для будівництва, що здійснюється на території України (ДБН Д.1.1-7-2000).

Відповідно до преамбули ДБН Д.1.1-7-2000, вказані будівельні норми встановлюють основні правила визначення вартості проектно - вишукувальних робіт і носять обов'язковий характер при визначенні вартості проектно - вишукувальних робіт для будов (об'єктів), будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів підприємств, установ і організацій державної власності.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивачем не доведено, наявності у діях відповідача всіх необхідних елементів складу правопорушення. Зокрема, чи є поведінка відповідача протиправною, з урахуванням того, що ціна робіт погоджена сторонами у договорі, який укладено між сторонами за результатами тендеру на підставі ціни та пропозиції, яка проходила перевірку з боку фахівців позивача та була акцептована тендерним комітетом, акти приймання-передачі робіт підписані сторонами без зауважень та сплачені ним.

Відповідно до частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України, зміна ціни договору після його виконання заборонена.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Вищого господарського суду України від 17.08.2011 у справі № 5023/574/11.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (статті 588 та 599 Цивільного кодексу України). У даному випадку були підписані акти приймання виконаних підрядних робіт. Оплату за виконані роботи проведено.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що виявлені Державною фінансовою інспекцією України порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Судом першої інстанції правомірно прийнято до уваги складений та підписаний сторонами акт від 28.10.2013 коригування за договором № 477/302 від 26.12.2011, лист Південно-Західної ЕС № 14-01/5068 від 24.09.2013, лист ЛФ "Укренергомережпроект" № 01-166F від 02.10.2013, відповідно до якого сторони погодили, що за обсягом робіт по 1-3 етапах виконавцем помилково завищена вартість проектних робіт в кошторисі № 302/4 на суму 8450,00 грн. без ПДВ. За цим актом виконавець повинен перерахувати на рахунок замовника 8450,00 грн. зайво плачених коштів, в тому числі ПДВ 20% - 1690,00 грн., а всього 10140,00 грн.

У наданих позивачем пояснень зазначено, що станом на 25.10.2014 відповідачем не перераховано кошти за актом коригування від 28.10.2013 за договором № 477/302 від 26.12.2011.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 10140,00 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що стаття 1212 Цивільного кодексу України використовується для позадоговірних зобов'язань.

Такими чином, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що суд апеляційної інстанції в порушенням вимог статей 218, 224, 225 Господарського кодексу України, статті 22 Цивільного кодексу України дійшов до помилкового висновку про стягнення з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Південно-Західна електроенергетична система" 136693,55 грн. збитків.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 підлягає скасуванню, оскільки прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, а рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2014 у справі № 922/553/14 Господарського суду Харківської області - залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту "Укренергомережпроект" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 у справі № 922/553/14 Господарського суду Харківської області задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 у справі № 922/553/14 Господарського суду Харківської області скасувати, а рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2014 у справі № 922/553/14 Господарського суду Харківської області залишити без змін.

Головуючий суддяОвечкін В.Е.
Судді:Корнілова Ж.О.
Чернов Є.В.