ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.15р. Справа № 904/2031/15

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат благоустрою"

про стягнення 20 037,62 грн. за договором про спільне використання внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Касьян І.В., довіреність №5 від 30.12.14р.

Відповідача - Шишов Д.В., довіреність №б/н від 08.12.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 20 037,62 грн. за договором про спільне використання внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, з яких: 14 170,96 грн. - основного боргу, 471,98 грн. - 3 % річних, 3 575,06 грн. - збитків від інфляції, 1 819,62 грн. - пені, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов заперечує, посилаючись на те, що виставлені рахунки Позивача ним сплачені у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 174 від 05.02.14р. на суму 5 000,00 грн.; № 1 291 від 14.07.14р. на суму 20 000,00 грн.; № 1 297 від 16.07.14р. на суму 10 000,00 грн.; № 1 675 від 16.09.14р. на суму 10 000,00 грн.; № 2 200 від 03.12.14р. на суму 5 000,00 грн.; № 694 від 06.05.15р. на суму 12 960,16 грн., всього на суму 62 960,16 грн. Позивачем Відповідачеві виставлено рахунок-фактури з урахування пені (1 210,80 грн.) на суму 64 170,96 грн. з ПДВ, однак, вартість наданих послуг за відповідними актами здачі-прийняття робіт (виконання послуг), без урахування пені, становить 62 960 грн. 16 коп. з ПДВ. При цьому, за даними Відповідача, рахунок № СФ-009593 від 28.02.4р., який включає в себе пеню не тільки за січень 2014р., а й за попередній період, повинен бути оплачений до 10.03.14р. Тобто, сплив строк позовної давності (почався з 11.03.14р. і закінчився 11.03.15р.), тому Відповідач просить застосувати позовну давність і відмовити в задоволенні позовних вимог. Окрім того, до матеріалів справи Позивачем надана дислокація житлових будинків до договору, що стосується іншого договору. Також, дислокація підписана в односторонньому порядку і є не погодженою з Позивачем. На підтвердження виконання робіт Позивач надав акти проведення спільних профілактичних оглядів та регулювання систем опалення внутрішньобудинкових мереж житлових будинків у лютому 2014р. (акт від 28.02.14р.) та у березні 2014р. (акт від 14.03.14р.). Вищевказані акти складені до договору б/н від 28.05.13р., тобто, акти складені на виконання іншого договору і не містять переліку робіт які виконані для регулювання систем опалення внутрішньобудинкових мереж житлових будинків. У вказаних актах зазначено, що обстежені житлові будинки згідно дислокації. Обстеження житлових будинків здійснює Відповідач без участі Позивача так як Відповідач і за договором і за положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обслуговує внутрішньобудинкові системи централізованого опалення та гарячого водопостачання (п.2.10 Договору). Тобто, оплата Позивачеві за обстеження будинків Відповідачем є не правомірною.

Позивач надав додаткові пояснення, у яких вказав, що просив стягнути борг в сумі 14 170,96 грн., нарахованої згідно з рахунком від 28.02.14р. на суму 9 436,30 грн. х 1,2 (ПДВ) = 12 317,31 грн. - оплата 3 494,96 грн. = 7 828,60 грн. та рахунку від 14.03.14р. на суму 5 285,30 х 1,2 (ПДВ) = 6 342,36 грн. Нарахована пеня, яка зазначена у вищевказаних рахунках в основну суму заборгованості не входить. Відповідач підписуючи акт звірки на суму 12 960,16 грн. відняв з основної суми боргу нараховану, але не виставлену пеню в сумі 1 210,80 грн. і, відповідно, 06.05.15р. сплатив 12 960,16 грн. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з Відповідача залишок боргу в сумі 1 210, 80 грн., пеню - 1819,62 грн. (10.03.14р. - 10.10.14р.), збитки від інфляції - 3 575,06 грн. (квітень 2014р. - січень 2015р.) та 3% річних - 471,98 гри. (10.03.14р. - 25.02.15р.).

В засіданні 12.05.15р. оголошено перерву до 26.05.15р.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.09.13р. сторонами укладено договір про спільне використання внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (далі Договір), за п. 1.1 якого Відповідач (Управитель) зобов'язався забезпечити технічну можливість передачі теплової енергії внутрішньобудинковими мережами до споживачів (мешканців житлових будинків), а Позивач (Виконавець) - поставляти якісні послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води для забезпечення потреб споживачів будинків згідно дислокації.

Відповідно до п. 6.1 Договору Виконавець щомісячно до 5-го числа надає Управителю рахунок, а Управитель на протязі року перераховує грошові кошти з розрахунку 2,4 коп./м2 (без ПДВ) на розрахун ковий рахунок Виконавця до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим згідно з актом виконаних робіт та калькуляції. Дана ціна є договірною та може бути змінена шляхом укла дання Сторонами додаткової угоди.

Згідно з п. 6.2 Договору якщо Управитель не провів оплату в строк, визначений п.6.1 Договору, він спла чує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки оплати.

На виконання умов Договору Позивачем Відповідачеві виставлені наступні рахунок-фактури для сплати:

- № СФ - 009351 від 31 жовтня 2013р. на суму 11 323, 56 грн. з ПДВ;

- № СФ - 009368 від 30 листопада 2013р. на суму 11 323,56 грн. з ПДВ;

- № СФ - 009440 від 31 грудня 2013р. на суму 11 323,56 грн. з ПДВ;

- № СФ - 009523 від 31 січня 2014р. на суму 11 323,56 грн. з ПДВ;

- №СФ-009593 від 28 лютого 2014р. на суму 12 317,31 грн. з ПДВ;

- №СФ-009661 від 14 березня 2014р. на суму 6 559,41 грн. з ПДВ;

Загальна сума за вказаними рахунками, з врахування пені (1 210,80 грн.), складає 64 170,96 грн. з ПДВ. Сума вартості відповідних актів здачі-прийняття робіт (виконання послуг) без врахування пені становить 62 960,16 грн. з ПДВ, що підтверджується наступними актами:

- № ОУ-02310 від 31.10.13р. на суму 11 323. 56 грн. з ПДВ;

- № ОУ-02324 від 30. 10.13р. на суму 11 323, 56 грн. з ПДВ;

- № ОУ-02539 від 31.12.13р. на суму 11 323, 56 грн. з ПДВ;

- № ОУ-0000011 від 31.01.14р. на суму 11 323, 56 грн. з ПДВ;

- № ОУ-0000086 від 28.02.14р. на суму 11 323, 56 грн. з ПДВ;

- № ОУ-0000153 від 14.03.14р. на суму 6 342,36 грн. з ПДВ.

Відповідачем виставлені Позивачем рахунки сплачені наступними платіжними дорученнями:

- № 174 від 05.02.14р. на суму 5 000,00 грн.;

- № 1 291 від 14.07.14р. на суму 20 000,00 грн.;

- № 1 297 від 16.07.14р. на суму 10 000,00 грн.;

- № 1 675 від 16.09.14р. на суму 10 000,00 грн.;

- № 2 200 від 03.12.14р. на суму 5 000,00 грн.;

- № 694 від 06.05.15р. на суму 12 960,16 грн., всього на суму 62 960,16 грн.

За даними Позивача, станом на момент звернення з даним позовом, борг Відповідача за Договором становив 14 170,96 грн. На прострочений борг Відповідача, Позивачем нарахована пеня - 1 819,62 грн. (за період з 10.03.14р. по 10.10.14р.), збитки від інфляції за період з квітня 2014р. по січень 2015р. - 3 575,06 грн. та 3 % річних - 471,98 грн. (за період з 10.03.14р. по 25.02.15р.). У зв'язку з порушенням Відповідачем зобов'язань за Договором в частині оплати, 12.02.14р. Позивачем направлено Відповідачеві лист № 385/04, у якому Позивач повідомив Відповідачеві про розірвання Договору. 28.02.14р. Позивачем Відповідачеві направлено претензію з вимогою про сплату боргу за Договором. 17.07.14р. від Відповідача надійшов лист № 1498 від 16.07.14р., яким Відповідач гарантував Позивачеві сплату боргу за Договором до 31.07.14р. Станом на 01.03.14р. борг Відповідача у сумі 14 170,96 грн. залишався несплаченим.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовна давність, відповідно до ст. 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно п. 1. ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач надав докази оплати послуг Позивача на суму 62 960,16 грн., а саме: платіжне доручення № 174 від 05.02.14р. на суму 5 000,00 грн.; № 1 291 від 14.07.14р. на суму 20 000,00 грн.; № 1 297 від 16.07.14р. на суму 10 000,00 грн.; № 1 675 від 16.09.14р. на суму 10 000,00 грн.; № 2 200 від 03.12.14р. на суму 5 000,00 грн.; № 694 від 06.05.15р. на суму 12 960,16 грн. У відзиві на позов Відповідач вказав, що Позивачем йому виставлені рахунок-фактури до сплати з урахуванням пені (1 210,80 грн.), на суму 64 170,96 грн. з ПДВ, однак, сума вартості за відповідними актами здачі-прийняття робіт (виконання послуг) без врахування пені складає 62 960,16 грн. з ПДВ.

До того ж, Відповідач вказав, що рахунок № СФ-009593 від 28.02.14р., який включає в себе пеню не тільки за січень 2014р., а й за попередній період, повинен бути оплачений до 10.03.14р., тобто, сплив строк позовної давності, який почався з 11.03.14р. і закінчився 11.03.15р., тому просив застосувати позовну давність і відмовити Позивачеві у задоволенні його позовних вимог.

Перевіривши розрахунки Позивача в частині нарахування основного боргу, господарський суд погоджується з Відповідачем, що Позивачем неправомірно нараховані 1 210,80 грн. до суми основного боргу за Договором, тому вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають. Також, Відповідачем надані докази сплати 12 960,60 грн. після звернення Позивачем з позовом до суду (12.03.15р.), тому суд вважає, що вимоги у частині стягнення з Відповідача 12 960,60 грн. - основного боргу підлягають припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Перевіривши розрахунки Позивача в частині нарахування пені, збитків від інфляції та 3 % річних, судом встановлено, що розрахунки проведені невірно, оскільки прострочення Відповідача почалося з 11 числа місяця (березня і квітня 2014р.), а розрахунки проведені з 10 числа.

Крім цього, за заявою Відповідача у справі, судом застосовується позовна давність до вимог Позивача у частині нарахованої пені за період 10-11.03.14р.

За розрахунком суду пеня за період з 12.03.14р. по 10.10.14р. становить 1 810,77 грн., 3 % річних за період прострочення з 11.03.14р. по 25.02.15р. - 459,08 грн., збитки від інфляції розраховані Позивачем не перевищують розрахованих судом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягають збитки від інфляції з простроченої суми - 3 575,06 грн., пеня - 1 810,77 грн., 3 % річних - 459,08 грн.; провадження в частині стягнення з Відповідача 12 960,60 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, решта вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат благоустрою" (50065 м. Кривий Ріг, вул. Косіора, 107, код 383 348 59) на користь Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (50000, м. Кривий Ріг, пров.Дежньова, 9, код 033421 84) збитків від інфляції з простроченої суми - 3 575,06 грн., пені - 1 810,77 грн., 3 % річних - 459,08 грн., судового збору - 1 714,66 грн.

Провадження у частині вимог про стягнення з Відповідача 12 960,60 грн. - припинити.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________