Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

11 червня 2015 року справа № 927/712/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аір-Поліграф»

17500 м. Прилуки, вул. Пирятинська, 129

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Гермес Лімітед»

17500 м. Прилуки, вул. Гвардійська, 92/101

17500 м. Прилуки, Київська, 273/5

Предмет спору: про стягнення 61868,05 грн.

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

від позивача: Чепінога Д.В. в.о. директора

від відповідача: не з'явився

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 58291,65 грн. по договору № 16/09-14 на виготовлення поліграфічної продукції від 16.09.2014 р., а саме 32186 грн. боргу, 4899,75 грн. пені, 7958,98 грн. індексу інфляції та 3591,12 грн. 24 % річних, 9655,80 грн. штрафу.

02.06.2014 р. позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, просить стягнути 32186 грн. боргу, 6872,14 грн. пені, 12465,02 грн. індексу інфляції, 4522,31 грн. 24 % річних та 9655,08 грн. штрафу, яка прийнята судом до розгляду та визначено ціну позову 65700,55 грн., про зазначено в Ухвалі суду від 02.06.2015 року.

11.06.2014 р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог та просить зменшити позовні вимоги та стягнути 32186 грн. боргу, 7007,72 грн. пені, 13013,88 грн. індексу інфляції, 4411,11 грн. 24 % річних та 5249,34 грн. штрафу. Дана заява судом розцінюється як збільшення позовних вимог в частині стягнення пені та індексу інфляції та як зменшення позовних вимог в частині стягнення 24 % річних та штрафу.

Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника в судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Наданим законом правом участі в судовому засіданні не скористався.

Згідно Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за умовами пошуку код 38787740 найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Гермес Лімітед» місцезнаходженням зазначено 17500 м. Прилуки, вул. Київська, 273/5.

Ухвали господарського суду Чернігівської області від 13.05.2015 року, 02.06.2015 року були направлені відповідачу за наявними в матеріалах справи адресами та по зазначеній в позовній заяві адресі 17500 м. Прилуки, вул.. Гвардійська, 92/101 та 17500 м. Прилуки, вул. Київська, 273/5, повернулись на адресу суду з відміткою відділення зв'язку «за зазначеною адресою не існує».

При цьому, Ухвали суду від 13.05.2015 року про порушення провадження у справі та від 18.05.2015 року були отримані відповідачем за адресою направлення 17500 м. Прилуки, вул.. Гвардійська, 92/101, що свідчить про обізнаність відповідача про розгляд справи.

Судом було передано відповідачу по справі телефонограму з повідомленням про відкладення розгляду справи на 11.06.2015 р. о 9:30 год., яка була прийнята керівником підприємства Синицьким В.А., відомості про якого зазначені в Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що судом було вчинено всі дії по повідомленню відповідача про іас і місце розгляду справи, явка відповідача обов'язковою не визнавалась, суд приходить висновку про належне повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.

Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

Прийняти до розгляду подану позивачем заяву про уточнення позовних вимог та просить зменшити позовні вимоги та стягнути 32186 грн. боргу, 7007,72 грн. пені, 13013,88 грн. індексу інфляції, 4411,11 грн. 24 % річних та 5249,34 грн. штрафу, оскільки це не суперечить вимогам ст. 22 ГПК України. Дана заява судом розцінюється як збільшення позовних вимог в частині стягнення пені та індексу інфляції та як зменшення позовних вимог в частині стягнення 24 % річних та штрафу. Розгляд справи провести з урахуванням поданої заяви. Ціну позову встановити в розмірі 61868,05 грн.

16.09.2014 р. між сторонами укладено договір на виготовлення поліграфічної продукції № 16/09-14.

Відповідно до умов договору виконавець (позивач) зобов'язується виготовити та поставити поліграфічну продукцію, а замовник (відповідач) оплатити й прийняти її у відповідності до умов договору.

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 договору оплата по даному договору здійснюється замовником на рахунок виконавця шляхом перерахування коштів в національній валюті, оплати перераховуються замовником на рахунок виконавця в наступному порядку 100 % вартості продукції замовник сплачує протягом 10-ти робочих днів від дати отримання товару.

Позивачем поставлено відповідачу поліграфічну продукцію по видатковим накладним №№ АР-101310 від 13.10.2014 р. на суму 10620 грн., АР-103105 від 31.10.2014 р. на суму 4096,00 грн., АР-102901 від 29.10.2014 р. на суму 4767,00 грн., АР-100102 від 01.10.2014 р. на суму 9732,00 грн., АР-110301 від 03.11.2014 р. на суму 2037,00 грн., АР-110302 від 03.11.2014 р. на суму 2245,00 грн., а відповідачем отримано що підтверджується підписами на накладних та довіреностями № 13 від 01.10.2014 р., № 15 від 01.11.2014 р. Всього позивачем поставлено на поставлено продукції на загальну суму 33497 грн.

Відповідачем частково було оплачено продукцію на суму 1311 грн. (12.11.2014 р. - 811 грн., 11.12.2014 р. - 500 грн.) по накладній на АР-100102 від 01.10.2014 р., докази чого містяться в матеріалах справи, борг за цією накладною становить 8421 грн.

Відповідач належним чином зобов'язання по оплаті поставленої продукції не виконав.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача в сумі 32186 грн.

Відповідно до п. 5.2 договору при порушенні строків оплати, згідно п. 2.3 договору замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний календарний день прострочення, а також згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України сторони домовилися, що за прострочення замовником терміну виконання грошового зобов'язання, замовник зобов'язується сплатити продавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 24 % річних за користування грошовими коштами від простроченої суми за весь час прострочення.

Позивачем нараховано пеню в сумі 7007,72 грн. за період з 16.10.2014 р. по 29.05.2015

Згідно ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зі змісту наданого договору між сторонами у справі, не вбачається встановлення строку нарахування пені за більший період часу ніж встановлено ст. 232 ГК України.

Судом здійснено перевірку наданого позивачем розрахунку та з'ясовано, що позивачем здійснено нарахування по накладним за період прострочення, який є більшим ніж 6 місяців.

Враховуючи дану норму Господарського кодексу України, пеня підлягає задоволенню частково сумі 6290,81 грн., в решті позовних вимог в сумі 716,91 грн. є необґрунтованою, оскільки позивачем при нарахуванні пені за прострочення оплати застосовано строк більший ніж 6 місяців, чим порушено приписи ст.232 ГК України, в зв'язку з чим в позові в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 24 % річних, за умовами п.п.5.2. договору в сумі 4411,11 грн. за період з 16.10.2014 р. по 29.05.2015 р. та індекс інфляції в сумі 13013,88 грн. за період з жовтня 2014 р. по травень 2015 р.

Згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахування індексу інфляції повинна розраховуватися виходячи з індексу інфляції за кожний місяць прострочення.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30).

Відповідно п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

При перевірці судом наданого позивачем розрахунку індексу інфляції було з'ясовано, така методологія розрахунку інфляційних позивачем не була дотримана. При перевірці розрахунку індексу інфляції по накладній АР-100102 індекс інфляції нараховувався з жовтня 2014 р., а має бути з листопада 2014 р., по накладній АР № 102901 нараховано з листопада 2014 р. має бути з грудня 2015 р., але це не вплинуло на заявлену позивачем суму, оскільки при перевірці розрахунку з'ясовано щодо стягнення заявлено меншу суму ніж має бути. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції в сумі 13013,88 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення 24 % річних в сумі 4411,11 грн. за період з 16.10.2014 р. по 29.05.2015 р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5.3 договору при порушенні замовником терміну розрахунків за продукцію більше ніж на 10 днів, замовник зобов'язується сплатити виконавцю штраф у розмірі 30 % від несплаченої в строк суми.

Таким чином, сторонами встановлена договірна відповідальність за неоплату товару понад 10 днів.

Позивачем нараховано штраф в сумі 5249,34 грн. за період з 26.10.2014 р. по 29.05.2015 р.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Позивачем здійснено нарахування за кількість днів прострочення множенням на 30 %, тобто не дотримано методику нарахування штрафу, але це не вплинуло на заявлену суму, оскільки позивачем заявлено меншу суму ніж має бути. В зв'язку з цим позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 5249,34 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач витребуваних документів та доказів повної оплати суду не надав.

Відповідно до вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, зобов'язання повинні виконуватись належним чином в установлений строк.

Оскільки відповідач, в порушення ст. 525,526,615 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобов'язання по оплаті своєчасно не виконав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково борг в сумі 32186 грн., пеня в сумі 6290,81 грн., штраф в сумі 5249,34 грн., 24 % річних в сумі 4411,11 грн., індекс інфляції в сумі 13013,88 грн., в решті позовних вимог в частині стягнення пені в сумі в сумі 716,91 грн. відмовити.

З огляду на те, що спір виник з винних дій відповідача, з урахуванням висновку суду про часткове задоволення вимог, відшкодування судового збору має бути здійснено в розмірі 1805,83 грн., що є сумою пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33,49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес Лімітед» (17500 м. Прилуки, вул. Київська, 273/5 код 38787740) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аір-Поліграф" (17500 м. Прилуки, вул. Пирятинська, 129 код 24837375) борг в сумі 32186 грн., пеня в сумі 6290,81 грн., штраф в сумі 5249,34 грн., 24 % річних в сумі 4411,11 грн., індекс інфляції в сумі 13013,88 грн., 1805,83 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. В решті позовних вимог в частині стягнення пені в сумі в сумі 716,91 грн. відмовити.

Суддя І.А.Фетисова