ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 р. Справа№ 914/989/15

За позовом: Зборівського районного споживчого товариства, м. Зборів Тернопільської області

до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Золочів Львівської області

про повернення майна та стягнення заборгованості.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: Переймибіда Р.Б. - представник

від відповідача: не з'явився

Зміст ст.22 ГПК України представнику позивача роз'яснено.

Розглядається справа за позовом Зборівського районного споживчого товариства до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про повернення майна та стягнення 7 621, 17 грн.

Ухвалою суду від 27.03.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 20.04.2015 р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду, в судовому засіданні оголошувалася перерва.

Ухвалою суду від 18.05.2015 р. продовжено строк вирішення спору, визначений ч. 1 ст. 69 ГПК України, на 15 днів.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та усних поясненнях. 20.04.2015 р. представником позивача була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить суд зобов'язати СПД ОСОБА_1 повернути Зборівському районному споживчому товариству за актом прийняття-передачі нежитлові приміщення (безалкогольний цех) загальною площею 20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з СПД ОСОБА_1 на користь Зборівського районного споживчого товариства основний борг з орендної плати в розмірі 7 000, 00 грн. Вказану заяву суд прийняв до розгляду.

Відповідач в попередніх судових засіданнях позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні. 02.06.2015 р. відповідачем було подано через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку його з перебуванням на амбулаторному лікуванні. Однак, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання зважаючи на строки розгляду справи, встановлені ст. 69 ГПК України, неодноразове відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача та заперечення представника позивача щодо такого відкладення.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи в порядку ст. 75 ГПК України, суд встановив наступне:

Зборівське районне споживче товариство (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про повернення майна - нежитлових приміщень (безалкогольний цех), загальною площею 20 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та стягнення 7 000, 00 грн. (з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01.12.2008 р. між ним (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) було укладено договір оренди майна № 186 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору, позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування майно (основні засоби) - безалкогольний цех за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 20 кв.м.

Згідно п. 3.1 договору орендна плата визначається за домовленістю сторін в сумі 200 грн. в місяць і сплачується відповідачем з врахуванням індексу інфляції. Пунктом 4.1.2 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний не пізніше 10 числа біжучого місяця в повному обсязі вносити позивачу орендну плату.

На виконання умов договору позивачем було передано відповідачу у тимчасове платне користування вказані вище нежитлові приміщення, що підтверджується актом приймання-передавання від 01.12.2008 р.

Відповідач свої зобов'язання щодо сплати орендної плати виконав частково, в результаті чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 7 000, 00 грн. (згідно з розрахунком, долученим до позовної заяви).

Пунктом 6.5 договору передбачено, що якщо орендар користується орендованим приміщенням після закінчення строку договору, у разі відсутності заперечень зі сторони позивача, договір вважається укладеним на невизначений термін і кожна зі сторін даного договору має право відмовитися від договору в будь-який час, письмово повідомивши про це другу сторону за один місяць.

Так, позивачем на адресу відповідача 03.10.2014 р., 27.10.2014 р. та 22.01.2015 р. були надісланні листи щодо звільнення останнім орендованого майна, які залишені ним без відповіді та задоволення.

Щодо строку дії договору, який відповідно до п. 6.1 договору становить 18 003 роки, з 01.12.2008 р. по 01.12.20011 р., однак зазначення вказаного строку зумовлене допущеною помилкою в тексті договору, а фактичний строк дії договору складає з 01.12.2008 р. по 01.12.2011 р.

Таким чином, позивач просить суд зобов'язати відповідача повернути йому спірні приміщення та стягнути з нього 7 000, 00 грн. заборгованості з орендної плати.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги заперечив, з підстав, що строк дії договору становить 18 003 років та діє до 01.12.20011 року, тому договір є чинним та не визнаний судом нікчемним, а відтак між позивачем та відповідачем існують договірні відносини. Крім того, умовами договору позивачу не надано права на односторонню відмову від договору.

Також, відповідач з посиланням на ст.ст. 612 - 614 та ч. 2 ст. 762 ЦК України зазначає, що він звільнений від обов'язку щодо здійснення плати за майно за весь час, протягом якого він майно не використовував через створення перешкод позивачем, які полягали у демонтажу частини приміщення і устаткування та відключення світла.

Щодо заборгованості по сплаті орендної плати відповідач не погоджується, у зв'язку з тим, що умовами договору не визначено періоду внесення останнім орендної плати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступних мотивів:

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк та згідно із ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлено договором найму.

Як встановлено судом, 01.12.2008 р. між сторонами було укладено договір оренди майна № 186. Відповідно до п.1.1 договору позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування майно (основні засоби) - безалкогольний цех за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 20 кв.м.

Згідно п. 3.1 договору орендна плата визначається за домовленістю сторін в сумі 200 грн. в місяць і сплачується відповідачем з врахуванням індексу інфляції.

Відповідно ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Пунктом 4.1.2 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний не пізніше 10 числа біжучого місяця в повному обсязі вносити позивачу орендну плату, тому посилання відповідача на те, що умовами договору не визначено періоду внесення останнім орендної плати, є безпідставним.

Відповідач свої зобов'язання по договору щодо сплати орендної плати належним чином не виконав, чим порушив вимоги п. 4.1.2 договору.

Приписами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Оскільки, відповідач доказів погашення заборгованості в повному обсязі не подав, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 7 000, 00 грн. підлягають до задоволення.

Посилання відповідача на те, що позивачем чинняться перешкоди у користуванні відповідачем об'єктом оренди суд не вважає обгрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, об'єкт оренди - нежитлові приміщення безалкогольного цеху передані відповідачу 01.12.2008 р., що підтверджується актом приймання-передачі та жодних претензій чи вимог про усунення перешкод у користуванні з того часу на адресу позивача не надходило, а доповідна записка адресована позивачу про усунення перешкод, на яку посилається відповідач, датована 09.01.2008 р., тобто задовго до укладення договору.

Крім того, відімкнення електроенергії Зборівським РЕМ в спірному приміщенні з 2011 р. пов'язано з тим, що між останнім та відповідачем відсутні договірні відносини, що підтверджується листом Начальника Зборівського РЕМ - Чорнопиським В.В.

З посиланнями відповідача на те, що договір діє до 01.12.20011 року, тому договір є чинним та не визнаний судом нікчемним, а відтак між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, тому у відповідача не виникає обов'язку щодо повернення позивачу об'єкту оренди, суд не погоджується виходячи з того, що пунктом 6.5 договору передбачено, що якщо орендар користується орендованим приміщенням після закінчення строку договору, у разі відсутності заперечень зі сторони позивача, договір вважається укладеним на невизначений термін і кожна зі сторін даного договору має право відмовитися від договору в будь-який час, письмово повідомивши про це другу сторону за один місяць.

Отже, умовами договору надано кожній із сторін право в будь-який час відмовитися від договору.

Крім того, відповідно до п. 4.5.3 договору позивач має право відмовитися від договору оренди і вимагати повернення орендованого майна у випадках передбачених чинним законодавством.

Приписами ст. 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Позивачем на адресу відповідача 03.10.2014 р., 27.10.2014 р. та 22.01.2015 р. були надісланні листи щодо звільнення останнім орендованого майна, які залишені ним без відповіді та задоволення. Також, як вбачається з розрахунку суми заборгованості з орендної плати, наданого позивачем, відповідачем тривалий час взагалі не сплачувалася орендна плата.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача в частині повернення майна - нежитлових приміщень (безалкогольний цех), загальною площею 20 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 є обгрунтованими, підтверджені матеріалами справи, а відтак підлягають до задоволення.

Враховуючи те, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір покладається на нього повністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд , -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Зобов'язати Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) повернути Зборівському районному споживчому товариству (47201, м. Зборів Тернопільської області, вул. Б. Хмельницького, 2, ) за актом приймання-передачі нежитлові приміщення (безалкогольний цех), загальною площею 20 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

3. Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Зборівського районного споживчого товариства (47201, м. Зборів Тернопільської області, вул. Б. Хмельницького, 2, ) суму в розмірі 10 654, 00 грн., з яких:

- 7 000, 00 грн. - заборгованості з орендної плати;

- 3 654, 00 грн. - судового збору.

4. Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 09.06.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.