номер провадження справи 10/92/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015 Справа № 908/2389/15-г

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаський експертний центр", м. Донецьк

про визнання договору недійсним

Суддя: Алейникова Т.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - Харитонова М.І., на підставі довіреності №17/10 від 11.02.2013 р.

від відповідача - не з'явився

Публічне акціонерне товариство "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаський експертний центр", м. Донецьк про визнання договору недійсним

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., довідкою автоматичного розподілу справи між суддями від 08.04.2015 р., справу 908/2389/15-г передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 р. порушено провадження у справі № 10/92/15 та призначено судове засідання на 18.05.2015 р.

У зв'язку з службовим відрядженням судді Алейникової Т.Г., розгляд справи № 908/2389/15-г, призначений на 18.05.2015 р. об 10:00 год. Було відкладено на 08.06.2015 р.

У судовому засіданні 08.06.2015 р. представник позивача підтримав вимоги викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, направив письмовий відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України"). Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, проте позивач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, не заявив про відмову від позовних вимог, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 08.06.2015 року, відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 08.06.2015 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

22.10.2012року між ПАТ «Енергомашспецсталь» (далі - Позивач), як замовник, та ТОВ «Донбаський експертний центр» (далі - Відповідач), як виконавцем, був укладений договір на виконання послуг № 0122-10/12. Вказаний договір був підписаний сторонами та скріплений печатками сторін, повністю відповідає за формою та змістом діючому законодавству України. Виконавець виконує роботу зазначену в п.1.1, згідно з письмовою Заявкою Замовника, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно умов вищевказаного договору замовник зобов'язується оплатити роботу та прийняти її.

Документами, які підтверджують виконання договору сторонами, є акт здавання-приймання виконавчих робот. Так, згідно Акта від 10.06.2013р. № 0122-10/12, ПАТ «ЕМСС» отримало від ТОВ «Донбаський експертний центр» виконану роботу на загальну суму 170 000,00грн

Для сплати вартості послуг нашому підприємству був виставлений рахунок: від 22.10.2012р. № 0122-10/12 на суму 170 000500грн.

На виконання умов договору відповідачем було сплачено вартість виконаної роботи згідно платіжного доручення від 02.11.2012р. № 83638 в сумі 170 000,00 грн.

Контрагентом по вказаному договору було надано податкову накладну від 02.11.2012р. № 1 на суму 170 000,00грн.

Виконані роботи від ТОВ «Донбаський експертний центр» за договором № 0122-10/12 від 22.10.2012р. були прийняти ПАТ «ЕМСС» згідно акта здавання-приймання виконаної роботи. Таким чином, отримання робот викликало зміни у структурі активів та зобов'язань, а також потягло за собою реальні зміни майнового стану підприємства.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

За приписами статей 1, 2 Господарського процесуального кодексу України звертаючись з позовами до господарських судів, підприємства, установи, організації реалізують надане їм право захищати в судовому порядку свої порушені або оспорюванні права та охоронювані законом інтереси у спосіб, передбачений, зокрема, статтею 16 Цивільного кодексу України. Визнання договору недійсним є одним із способів захисту порушеного права (охоронюваного законом інтересу), який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з Роз'ясненням ВАСУ № 02-5/111 від 12.03.1999 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними», вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Вказані обставини належить з'ясувати на момент укладення угоди.

Оспорюваний правочин вчинено у формі, встановленій законом, з дотриманням загальних вимог, додержання яких є необхідним для його чинності. Жодний з пунктів договору не суперечить вимогами чинного законодавства.

Слід зазначити, що договір поставки № 0122-10/12 виконувався протягом тривалого часу без жодних зауважень з боку кожної зі сторін.

Позивач жодним чином не обґрунтував та не навів доводів на підтвердження порушення його прав або охоронюваних законом інтересів внаслідок укладання оспорюваного правочину.

За приписами ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, викладені у справі позивачем не були підтверджені належними доказами.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши надані докази, суд в задоволенні позову відмовляє.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати відносяться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 82, 84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаський експертний центр", м. Донецьк про визнання недійсним договору відмовити в повному обсязі.

Суддя Алейникова Т.Г.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно з вимогами ст. 84 ГПК України 08.06.2015 р.