РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015Справа №910/11790/15
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Кот Т.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомПриватного акціонерного товариства «ОТІС»
доКомунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва»
простягнення 10982,44 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Мацюк В.В. (довіреність №75 від 02.07.2014р.)
від відповідача:Кіпаренко О.М. (довіреність б/н від 05.05.2015р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "ОТІС" (надалі - ПП "ОТІС") звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (надалі - КП "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва") про: стягнення заборгованості за виконані роботи у розмірі 10982,44 грн.

Ухвалою від 12.05.2015р. за вказаним позовом господарським судом міста Києва порушено провадження у справі № 910/11790/15 та розгляд справи призначено на 03.06.2015р.

29.05.2015р. позивачем через канцелярію суду подано клопотання для залучення до матеріалів справи документів.

Представник позивача у судовому засіданні 03.06.2015р. надав оригінали документів для огляду та позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні, позов визнав у повному обсязі та надав довідку про розмір заборгованості перед позивачем станом на 01.03.2014р.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/11790/15

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.02.2014р. між КП "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" (замовник та Приватним акціонерним товариством "ОТІС" (підрядник) укладено договір на незаплановані відновлювальні роботи ліфтів D 21 Т №0338/2, відповідно до умов якого підрядник приймає до виконання незаплановані відновлювальні роботи ліфтів, (згідно Додатку №1 до договору), які не входять до переліку послуг з технічного обслуговування ліфтів (п 1.1. договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору договірна ціна робіт є твердою та становить 10982,44 грн.

У відповідності до пункту 3.2. замовник оплачує підряднику фактично виконані роботи не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем їх виконання (виконання робіт підтверджується відповідно оформленими актами приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідками форми КБ-3), у відповідності з погодженими договірними цінами по конкретних об'єктах.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що роботи передбачені договором ним виконано та передано за актами №338/2 108-Т1 від 24.02.2014р., №338/2 108-Т2 від 24.02.2014р., №338/2 108-Т3 від 24.02.2014р., №338/2 108-Т4 від 24.02.2014р. приймання виконаних будівельних робіт та довідками форми КБ-3 за лютий 2014 року. Разом з тим, відповідач не виконав зобов'язання щодо оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим у КП "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 10982,44 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, 24.02.2014р. між сторонами у справі укладений договір на незаплановані відновлювальні роботи ліфтів D21Т№0338/2, відповідно до умов якого підрядник приймає до виконання незаплановані відновлювальні роботи ліфтів.

Оцінивши зміст Договору, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов до висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом і правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання ст.837 - ст.864 ЦК України.

Відповідно до актів приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року за №338/2 108-Т1, №338/2 108-Т2, №338/2 108-Т3, №338/2 108-Т4 на загальну суму 10982,44 грн. позивач роботи здав, а відповідач їх прийняв і жодних зауважень щодо якості робіт позивачу не надіслав.

Жодних доказів сплати КП "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" зазначеної суми боргу суду не подано.

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 854 ЦК України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

З аналізу викладених норм вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов'язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов'язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тобто, вказана норма передбачає як безпосереднє встановлення у зобов'язанні строку (терміну) його виконання, так і визначення цього строку вказівкою на певну подію, яка неминуче має настати. В іншому ж випадку кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що замовник оплачує підряднику фактично виконані роботи не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем їх виконання (виконання робіт підтверджується відповідно оформленими актами приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в та довідками форми КБ-3), у відповідності з погодженими договірними цінами по конкретних об'єктах.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідно до актів приймання виконаних робіт за лютий 2014 року на загальну суму 10982,44 грн. позивач виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі, а відповідач безпідставно ухиляється від покладених на нього зобов'язань та не здійснює повного розрахунку.

Отже, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 854 ЦК України відповідач повинен був оплатити виконані роботи у строк до 10.03.2014р. При цьому, як вбачається із матеріалів справи КП "Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва" свої зобов`язання за договором не виконано, доказів погашення заборгованості у розмірі 10982,44 грн. відповідачем суду не надано.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 10982,44 грн. визнаються судом обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства "ОТІС" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ, вул. Челябінська, буд. 9-Г, ідентифікаційний код 38133008) на користь Приватного підприємства "ОТІС" (0362, м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 32, ідентифікаційний код 14357579 основний борг у розмірі 10982 (десять тисяч дев'ятсот вісімдесят дві) грн. 44 коп., судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 08.06.2015р.

Суддя В.В. Князьков