ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.06.2015 р. Справа№ 914/2801/14

За заявою начальника відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції Львівської області,

про роз'яснення рішення суду від 06.10.2014 р.

у справі за позовом: Ходорівської міської ради, м. Ходорів Жидачівського р-ну Львівської обл.,

до відповідача: Фермерського господарства "Горачек", с. Черемхів Жидачівського р-ну Львівської обл.,

про знесення самовільно збудованої тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності.

.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: Закорчемний І.Б.,

від відповідача: не з'явився,

від ДВС: Прусік О.П.

На розгляд господарського суду Львівської області Ходорівською міською радою подано позов до Фермерського господарства «Горачек» про знесення самовільно збудованої тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності. Рішенням господарського суду Львівської області від 06.10.2014р. позов задоволено повністю; зобов'язано Фермерське господарство «Горачек» знести самовільно встановлену тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності (малу архітектурну форму - літню терасу), розташовану за адресою: вул. Кропивницького,1 в м. Ходорові, впритул до тротуару на вул. Т.Шевченка (центральна дорога державного значення); стягнуто з Фермерського господарства «Горачек» 1' 218,00 грн. судового збору. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.11.2014 р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2015р. рішення суду І інстанції залишено без змін, а апеляційну та касаційну скарги ФГ «Горачек» - без задоволення.

21.05.2015р. на розгляд господарського суду подано заяву начальника відділу державної виконавчої служби Жидачівського районного управління юстиції Львівської області про роз'яснення рішення суду від 06.10.2014р., у якій він просить роз'яснити резолютивну частину рішення суду в частині того, які саме вимоги необхідно виконати шляхом їх цитування, а також - чи дерев'яна огорожа відноситься до літньої тераси.

Ухвалою суду від 25.05.2015 р. розгляд заяви призначено на 04.06.2015 р.

У судове засідання 04.06.2015 р. представник заявника (ДВС) з'явився, підтримав подану заяву з підстав, викладених у заяві та письмових поясненнях. Зокрема, зазначив, що під час примусового виконання рішення суду в учасників виконавчого провадження виникла розбіжність щодо того, чи дерев'яна огорожа підлягає знесенню.

У судовому засіданні 04.06.2015 р. представник позивача (стягувача) подав письмові пояснення, у яких просив в ухвалі вказати, що самовільно встановлена тимчасова споруда повинна бути повністю знесена.

У судове засідання 04.06.2015 р. відповідач (боржник) участі повноважного представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, вимог ухвали суду не виконав.

Оскільки згідно ст.89 ГПК України заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом 10 днів і неявка сторін не перешкоджає такому розгляду, суд розглянув заяву державного виконавця за відсутності представника боржника.

При винесенні ухвали суд керувався наступним.

Відповідно до частини першої статті 89 ГПК України суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Роз`яснюючи рішення, господарський суд не вправі змінювати зміст рішення, тобто не має права змінювати відомостей, викладених у рішенні відповідно до вимог статті 84 ГПК України.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення. Роз'яснено може бути лише таке судове рішення, яке набрало законної сили та не змінене й не скасоване на момент звернення про його роз'яснення (пункт 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012р. «Про судове рішення»).

При прийнятті рішення про задоволення позову, судом було встановлено, що відповідач самовільно встановив тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності (малу архітектурну форму - літню терасу).

Згідно ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об'єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

Об'єктом демонтажу відповідно до рішення суду від 06.10.2014 р. у справі №914/2801/14 є тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності (мала архітектурна форма - літня тераса), яка розташована за адресою: вул. Кропивницького,1 в м. Ходорові, впритул до тротуару на вул. Т.Шевченка (центральна дорога державного значення), самовільне розміщення якої підтверджено матеріалами справи. Тобто, демонтажу підлягає вся тимчасова споруда - літня альтанка зі всіма її елементами відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Крім того, суд звертає учасників процесу на таке.

Обов'язковість рішень суду, які набрали законної сили, є основною засадою судочинства (ст.129 Конституції України, ст.115 ГПК України), порушення якої має наслідком притягнення винних осіб до юридичної відповідальності.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Сторони ж, якщо вважають, що їх права порушуються на стадії виконання рішення суду, вправі оскаржити дії чи бездіяльність органів ДВС згідно ст.121-2 ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.86,89 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

роз'яснити резолютивну частини рішення господарського суду Львівської області від 06.10.2014 р. наступним чином: Фермерське господарство «Горачек» (81763, Львівська обл., Жидачівський р-н, с. Черемхів, ідентифікаційний ) зобов'язане відповідно до вимог чинного законодавства України знести самовільно встановлену тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності (малу архітектурну форму - літню терасу), розташовану за адресою: вул. Кропивницького,1 в м. Ходорові, впритул до тротуару на вул. Т.Шевченка (центральна дорога державного значення).

Суддя Яворський Б.І.