ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа № 917/66/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

прокурора - Ногіної О.М., посвідчення №008307 від 09.10.2012 року

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прокурора Полтавського району (вх. №2991 П/1-42) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.15 у справі № 917/66/15

за позовною заявою: прокурора Полтавського району Полтавської області, 36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 32

до: 1. Полтавської районної державної адміністрації, 36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 5

2. ВАТ "Полтаваплемсервіс", Полтавська область, Полтавський район, с. Горбанівка, вул. Миру, 1

про визнання недійсними розпорядження, договору, зобов'язання повернути земельну ділянку

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 23.01.2015 року (суддя Бунякіна Г.І.) позовну заяву Прокурора Полтавського району Полтавської області від 19.01.2015р. №105-203/15 (вх. №86/15 від 20.01.2015 р.) повернути без розгляду.

Прокурор Полтавського району Полтавської області з вказаною ухвалою не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р. у даній справі апеляційну скаргу прокурора Полтавського району задоволено. Ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.15 у справі № 917/66/15 скасовано. Справу № 917/66/15 передано на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Не погодившись з прийнятим апеляційною інстанцією судовим актом, публічне акціонерне товариство "Полтаваплемсервіс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, просило постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційної інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Полтаваплемсервіс" задоволено. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року у справі № 917/66/15 скасовано. Справу № 917/66/15 передано на новий розгляд до Харківського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 03.06.2015 р.

Представником ВАТ "Полтаваплемсервіс" 02.06.2015 р. надано за вх. № 8610 відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги прокурора заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

В судове засідання, призначене на 03.06.2015 р. представники відповідачів не з'явились, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка канцелярії Харківського апеляційного господарського суду на зворотній стороні ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Будь-яких письмових клопотань (в т.ч. і про відкладення розгляду справи) представником 1-го відповідача не заявлено, причин нез'явлення суду не повідомлено.

Натомість, ВАТ "Полтаваплемсервіс" надано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку його представника Деркач І.В. в судове засідання через поважні причини, а саме зайнятістю представника в іншому судовому засіданні господарського суду Полтавської області.

Розглянувши заявлене 2-м відповідачем клопотання та вислухавши прокурора з приводу заявленого клопотання, колегія суддів вирішила у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи відмовити, оскільки воно є необґрунтованим. При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, чинне законодавство не обмежує сторін певним колом осіб, які можуть представляти його в суді, а тому відповідач, у разі його бажання бути присутнім у судовому засіданні, повинен був направити іншого представника чи вирішити питання про направлення у судове засідання господарського суду Полтавської області іншого представника.

Крім того, в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи стислі строки розгляду апеляційної скарги, належне повідомлення відповідачів про час та місце засідання суду, про що свідчить і відмітка канцелярії Харківського апеляційного господарського суду, наявність клопотання про відкладення розгляду справи 2-го відповідача, наявність залученого до матеріалів справи колегією суддів апеляційного суду витяг з сайту українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта про відстеження пересилання поштових відправлень, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи прокурора, заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу у відповідності до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції прийнятою з порушенням норм процесуального законодавства враховуючи наступне.

20 січня 2015 року від прокурора Полтавського району надійшла позовна заява до Полтавської районна державна адміністрація, 36011, м. Полтава, вул. Шевченка, 5 та до ВАТ "Полтаваплемсервіс", Полтавська область, Полтавський район, с. Горбанівка, вул. Миру, 1, про:

1) визнання недійсним розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації №101 від 24.01.2011 року "Про надання ВАТ "Полтаваплемсервіс" дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (землі запасу) загальною орієнтовною площею 41,00 га(землі сільськогосподарського призначення);

2) визнання недійсним договору про встановлення земельного сервітуту від 27.12.2011 року на земельну ділянку площею 40,8578 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться на території Абазівської сільської ради, кадастровий №:00:013:0002, про що у Державному реєстру земель вчинено відповідний запис від 27.12.2011 року за №01082;

3) зобов'язання ВАТ "Полтаваплемсервіс" повернути земельну ділянку площею 40,8578 га кадастровий №:00:013:0002, загальною вартістю 815 037,93 грн. до земель запасу Абазівської сільської ради,

Втім, ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.01.2015 року (суддя Бунякіна Г.І.) позовну заяву прокурора Полтавського району Полтавської області від 19.01.2015р. №105-203/15 (вх. №86/15 від 20.01.2015 р.) повернуто без розляду з підстав зазначених в оскаржуваній ухвалі.

Не погоджуючись з даною правовою позицією суду першої інстанції прокурор в обґрунтуванні апеляційної скарги наголошує на неправомірності відмови суду у прийнятті позовної заяви, вказуючи про пов'язаність та однорідність позовних вимог.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції в основу мотивування повернення позовної заяви було покладено:

1) не зазначення прокурором повного найменування сторін, їх поштових адрес;

2) об'єднання позивачем в позовній заяві декілька вимог немайнового характеру, що на думку суду першої інстанції утруднить вирішення спору.

Стосовно першої підстави відмови у прийнятті позовної заяви - не зазначення прокурором повного найменування сторін, їх поштових адрес, що в контексті пункту 2 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу є підставою для відмови у прийняття позовної заяви, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Згідно з ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити найменування сторін, їх місцезнаходження, ідентифікаційні коди за їх наявності.

Втім, з аналізу змісту позовної заяви прокурора вбачається, що останнім було в повному обсязі зазначено найменування відповідачів - "Полтавська районна державна адміністрація" та "Відкрите акціонерне товариство "Полтаваплемсервіс". (а.с.21)

Крім того, дана позовна заява містила й відомості щодо поштових адрес відповідачів. Так, прокурором було зазначено поштову адресу Полтавської районної державної адміністрації - 36011, м. Полтава, вул. Шевченко , 5; Відкритого акціонерного товариства "Полтаваплмсервіс"- с. Горбанівка, вул. Миру, 1, Полтавський район, Полтавська область.

Колегія суддів приймає до уваги не зазначення безпосереднього поштового індексу Відкритого акціонерного товариства "Полтаваплмсервіс" у вступній частині позовної заяви, однак дана обставина не може бути розцінена судом як невідповідність позовної заяви вимогам статті 54 Господарського процесуального кодексу України, та породити в своєму наслідку повернення позовної заяви на підставі пункту 2 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки зі змісту опису вкладення у цінний лист на ім'я Відкритого акціонерного товариства "Полтаваплемсервіс" (додаток до позовної заяви) прокурором було зазначено повну поштову адресу 2-го відповідача з зазначенням повного поштового індексу - 38782.(а.с.36)

Втім, судом першої інстанції дана обставина була проігнорована, останній вдався до суто формального тлумачення пункту 2 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Одночасно не погоджується колегія суддів з мотивом відмови суду першої інстанції у прийнятті позовної заяви прокурора - об'єднання позивачем в позовній заяві декілька вимог немайнового характеру, що утруднить вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було об'єднано кілька вимог немайнового характеру, а саме про:

1) визнання недійсним розпорядження голови Полтавської районної державної адміністрації №101 від 24.01.2011 року "Про надання ВАТ "Полтаваплемсервіс" дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право обмеженого користування земельними ділянками (право земельного сервітуту) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Абазівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (землі запасу) загальною орієнтовною площею 41,00 га(землі сільськогосподарського призначення);

2) визнання недійсним договору про встановлення земельного сервітуту від 27.12.2011 року на земельну ділянку площею 40,8578 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться на території Абазівської сільської ради, кадастровий №:00:013:0002, про що у Державному реєстру земель вчинено відповідний запис від 27.12.2011 року за №01082;

3) зобов'язання ВАТ "Полтаваплемсервіс" повернути земельну ділянку площею 40,8578 га кадастровий №:00:013:0002, загальною вартістю 815 037,93 грн. до земель запасу Абазівської сільської ради,

У відповідності до положення статті 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Згідно до пункту 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Виходячи з того, що під вимогою розуміється матеріально правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, позивач наділений правом об'єднання в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

Враховуючи той факт, що підстава позову являє собою фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, безпосередні вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

За таких обставин, колегія суддів наголошує, що діючим господарським процесуальним законодавством передбачено можливість об'єднання позовних вимог, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, усі три вимоги прокурора є взаємопов'язаними між собою виходячи з підстав виникнення - встановлення правомірності передання в користування земельну ділянку площею 40,8578 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), що знаходиться на території Абазівської сільської ради; наявністю одних і тих самих сторін спору, підтверджуються одними й тими ж самими доказами.

Крім того, твердження суду першої інстанції, що вимога прокурора стосовно зобов'язання ВАТ "Полтаваплемсервіс" повернути земельну ділянку площею 40,8578 га кадастровий №:00:013:0002, загальною вартістю 815 037,93 грн. до земель запасу Абазівської сільської ради була передчасною, є не правомірним, оскільки даний висновок суду першої інстанції є по суті правовою оцінкою позовних вимог, яку суд має право здійснити виключно за результатами розгляду справи по суті з ухваленням відповідного судового рішення.

Проаналізувавши правову природу взаємовідносин сторін, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про неможливість об'єднання позовних вимог прокурора в одне провадження, оскільки вимоги прокурора мають однорідний характер, ті самі підстави виникнення; правовідносини, які склались між сторонами у справі випливають з тих фактичних обставин, на яких ґрунтуються вимоги прокурора.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає безпідставним повернення позовної заяви прокурора з підстав визначених п. 5 ч 1 ст. 63 ГПК України.

Більше того, спірні питання об'єднання щодо позовних вимог про визнання недійсними рішень та повернення земельної ділянки витлумачені і вирішені судовими актами вищих судових інстанцій.

Так, відповідні правова позиція розповсюджена Верховним Судом України у справі №6-209цс14, де Верховний Суд України зазначив, що допущені державними органами дефекти процедури оформлення земельних ділянок є підставою для визнання державного акту на землю недійсним та повернення земельної ділянки від набувача попередньому власнику. Всі перераховані вимоги підлягають вирішенню в межах одного спору (одного позовного провадження).

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки застосування в даному випадку місцевим господарським судом п. 2, 5 частини 1 статті 63 є недоцільним та неправомірним, та у зв'язку з цим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Частиною 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Тому, ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню та відповідно справа № 917/66/15 направленню для подальшого розгляду до господарського суду Полтавської області.

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавського району на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.15 у справі № 917/66/15 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.01.15 у справі № 917/66/15 скасувати.

Справу № 917/66/15 передати на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Повний текст постанови складено 08.06.2015 року.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.