ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.06.2015р. Справа № 907/78/15

За позовом прокурора Рахівського району в інтересах держави в особі Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Рахів

до Великобичківської селищної ради Рахівського району, смт. В.Бичків Рахівського району

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Водиця Рахівського району

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Держземагенства в Рахівському районі Закарпатської області, м. Рахів

про визнання недійсним рішення Великобичківської селищної ради 33 (позачергової) сесії ІV скликання №654 від 22.02.2006 „Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства" та державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 11.07.2006 загальною площею 0,9162 га

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача 1 - Лопатюк О.М. - землевпорядник, представник за довіреністю від 19.05.2015р.

від відповідача 2 - Маріна І.М. - адвокат, представник за договором про надання правової допомоги від 16.02.2015р.

від третьої особи - не з'явились

від прокуратури - Роман М.С. - прокурор відділу облпрокуратури

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Рахівського району звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах держави в особі Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, м. Рахів до Великобичківської селищної ради Рахівського району, смт. В.Бичків Рахівського району та до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Водиця Рахівського району за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Держземагенства в Рахівському районі Закарпатської області, м. Рахів про визнання недійсним рішення Великобичківської селищної ради 33 (позачергової) сесії ІV скликання №654 від 22.02.2006 „Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства" та державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 11.07.2006 загальною площею 0,9162 га.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.03.2015р. судом було прийнято до провадження справу №907/78/15 та призначено до розгляду на 20.04.2015р.

Ухвалою суду від 20.04.2015р. розгляд справи було відкладено на 06.05.2015р. з мотивів, зазначених в ній.

Ухвалою суду від 06.05.2015р. розгляд справи було відкладено на 20.05.2015р.

Ухвалою суду від 20.05.2015р. розгляд справи було відкладено на 03.06.2015р.

Прокурор просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Представник позивача у письмово викладеному поясненні з приводу позиції прокуратури та заперечень відповідачів просить про прийняття рішення на розсуд суду та за відсутності його представника.

Прокурор з посиланням на частину 3 статті 122 та статті 49, 150 Земельного кодексу України зазначає, що районні державні адміністрації обмежені в уповноваженні розпоряджатися землями за межами населених пунктів, вказуючи на те, що для визнання об'єкту таким, що пов'язаний з обслуговуванням жителів територіальної громади району, необхідно щоб основним та єдиним призначення такого об'єкту було забезпечення соціально-економічних, культурних, оздоровчих або інших потреб жителів району і такий об'єкт повинен однаковим чином задовольняти потреби усіх без винятку жителів відповідної територіальної громади та його безпосередня діяльність повинна бути пов'язана саме із задоволенням потреб жителів громади району. Вважає, що оспорюване рішення Великобичківської селищної ради прийнято на підставі ст. 121 ЗК України (в редакції чинній на час прийняття рішення), передбачала норми безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам, а не юридичним особам. З огляду на наведене, вважає порушеними приписи земельного законодавства при прийнятті спірного рішення Великобичківської селищної ради 33 (позачергової) сесії ІV скликання №654 від 22.02.2006 „Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства", що підтверджує обставини щодо відсутності у Великобичківської селищної ради Рахівського району повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою та порушення при прийнятті вимог статей 20, 122 Земельного кодексу України.

Просить суд взяти до уваги те, що відповідно до викопіювання картографічного плану із нанесенням меж оспорюваної земельної ділянки, то така знаходиться за межами населеного пункту смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області.

За результатами проведеної перевірки та наявності ознак кримінального правопорушення, прокуратурою району 27 серпня 2014 року розпочато кримінальне провадження № 0000010 за ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою Рахівського районного суду від 23.10.2014р. по справі №305/2051/14-к кримінальне провадження №0000010 відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України закрито у зв'язку із закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що 11.07.2006 ОСОБА_5, будучи начальником Рахівського районного відділу земельних ресурсів Закарпатської області, службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов'язки, не перевіривши рішення сесії Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області №654 від 22.02.2006 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», а також те, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, загальною площею 0,9162га для ведення селянського фермерського господарства, яка розташована в смт. Великий Бичків по вул. Грушевського Рахівського району Закарпатської області, належна ОСОБА_1, знаходиться за межами зазначеного населеного пункту, підписав державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 11.07.2006. Своїми діями ОСОБА_5 завдав інтересам держави матеріальну шкоду на загальну суму 208334,26грн. Зазначена ухвала суду набрала законної сили 30.10.2014р.

Про факт порушення вимог земельного законодавства в частині видачі незаконних розпоряджень прокуратурі району стало відомо під час проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів у Великобичківській селищній раді, за результатами якої 27.08.2014 внесені відомості до ЄРДР № 0000010 за ч. 2 ст. 364 КК України, а факт незаконної передачі земельної ділянки у власність підтверджено ухвалою Рахівського районного суду від 23.10.2014 по справі №305/2051/14-к за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України.

Позивач у поданому суду письмовому поясненні вказує, що райдержадміністрація обліку земель не веде та не може визначити, в межах чи поза межами, населеного пункту знаходиться земельна ділянка. Вважає, якщо на час прийняття оспорюваного рішення документація була складена землевпорядною службою Великобичківської селищної ради в межах населеного пункту та погоджена районною земельною службою, відтак, погоджена відділом містобудування і архітектури Рахівської райдержадміністрації.

Представник відповідача 1 заперечує з приводу доводів прокурора та позивача в повному обсязі та в засіданні суду подав суду письмове пояснення з даного приводу. Вказує, що межа адміністративної одиниці селища Великий Бичків рахується межею населеного пункту. Також вважає, що спірна земельна ділянка відповідачу 2 надана у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

Представник відповідача 2 на виконання вимог суду подав письмове заперечення по суті заявлених позовних вимог та просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, в тому числі, з підстав порушення строку позовної давності. В обґрунтування своїх доводів вказують на те, що проект встановлення меж населеного пункту смт. Великий Бичків затверджено рішенням дванадцятої сесії 21 скликання Рахівської районної ради народних депутатів від 09.04.1993 року «Про затвердження проектів встановлення меж сільських населених пунктів з елементами роздержавлення і приватизації земель». В проекті встановлення меж, а саме, в передостанньому абзаці акту польового обстеження і погодження меж сільських населених пунктів від 12.11.1992 року записано, що після затвердження проекту, необхідно провести землевпорядні та геодезичні роботи по винесенню проекту в натуру з постановкою відповідних межових знаків. Ці роботи не було проведено, межі в натурі (на місцевості) не винесено, акт про встановлення меж в натурі (на місцевості) відсутній. У відповідності до Методичних рекомендацій з розробки проекту землеустрою щодо встановлення або зміни меж населеного пункту, затвердженого наказом Держкомзему № 165 від 10.07.2008 року, встановлення меж населеного пункту вважається таким, що відбулося, після встановлення меж в натурі (на місцевості) та видачі Державного акту. Великобичківською селищною радою прийнято рішення 18 сесії III скликання Великобичківської селищної ради від 26.06.2001 року «Про розширення меж населеного пункту», у відповідності до якого і земельна ділянка гр.ОСОБА_1 розташована в межах населеного пункту. Через відсутність коштів землевпорядна документація з розширення меж населеного пункту на підставі зазначеного рішення не була виготовлена. При прийнятті рішення 33 (позачергової) сесії ІУ скликання Великобичківської селищної ради від 22.02.2006 року № 654 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки загальною площею 0,9162 га для ведення селянського (фермерського) господарства» та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 11.07.2006р. Великобичківська селищна рада враховувала той факт, що на цій земельній ділянці розташовано господарські будівлі, в тому числі відгодівельник, які є власністю гр. ОСОБА_1, а також висновок відділу земельних ресурсів Рахівського району № 84 від 09.03.2006 року у відповідності до якого земельна ділянка гр. ОСОБА_1, розташована в межах населеного пункту; бізнес - план забудови території та здійснення діяльності по веденню фермерського господарства гр. ОСОБА_1 в селищі Великий Бичків по вул. Грушевського; позитивний висновок державної землевпорядної експертизи від 19.05.2006 № 1891 Закарпатського обласного головного управління земельних ресурсів проекту відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства. Стосовно надання земельної ділянки у власність гр.ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства пояснює, що дозвіл на розробку проекту землеустрою Великобичківською селищною радою надано громадянину ОСОБА_1 рішенням 30 (позачергової) сесії 1У скликання Великобичківської селищної ради від 09.12.2005 року № 561, а фермерське господарство «Гексада» (керівник ОСОБА_1.) зареєстровано тільки 23.04.2007 р. після оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 11.07.2006р. Великобичківська селищна рада вважає, що земельна ділянка гр. ОСОБА_1 надана у відповідності до Земельного кодексу України та ст. 7 ЗУ «Про фермерське господарство». Юридичній особі - ФГ „Гексада" земельна ділянка у власність не надавалась.

Третя особа на виконання вимог суду подала письмове пояснення по суті заявлених позовних вимог, яким просить у задоволенні позовних вимог відмовити у зв'язку з пропущенням строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.06.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами та прокурором документи і матеріали, заслухавши повноважних представників сторін та прокурора, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням 33 (позачергової) сесії ІV скликання Великобичківської селищної ради №654 від 22.02.2006 затверджено проект відведення земельної ділянки фермерському господарству громадянину ОСОБА_1, для ведення фермерського господарства по вирощуванню тваринницької продукції та її переробки і реалізації на землях запасу Великобичківської селищної ради.

В подальшому, ОСОБА_1 видано державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 11.07.2006 загальною площею 0,9162 га, яка розташована по АДРЕСА_1, цільове призначення якої - ведення фермерського господарства.

Прокурор звернувся в інтересах Рахівської районної державної адміністрації, м. Рахів з вимогою визнання недійсним рішення Великобичківської селищної ради 33 (позачергової) сесії ІV скликання №654 від 22.02.2006 „Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства" та державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 11.07.2006 загальною площею 0,9162 га.

При цьому, вважає порушеними приписи земельного законодавства при прийнятті спірного рішення Великобичківської селищної ради 33 (позачергової) сесії ІV скликання №654 від 22.02.2006 „Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства", що підтверджує обставини щодо відсутності у Великобичківської селищної ради Рахівського району повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою та порушення при прийнятті вимог статей 20, 122 Земельного кодексу України.

Просить суд взяти до уваги те, що відповідно до викопіювання картографічного плану із нанесенням меж оспорюваної земельної ділянки, то така знаходиться за межами населеного пункту смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області.

За результатами проведеної перевірки та наявності ознак кримінального правопорушення, прокуратурою району 27 серпня 2014 року розпочато кримінальне провадження № 0000010 за ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою Рахівського районного суду від 23.10.2014р. по справі №305/2051/14-к кримінальне провадження №0000010 відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України закрито у зв'язку із закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що 11.07.2006 ОСОБА_5, будучи начальником Рахівського районного відділу земельних ресурсів Закарпатської області, службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов'язки, не перевіривши рішення сесії Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області №654 від 22.02.2006 «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», а також те, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, загальною площею 0,9162га для ведення селянського фермерського господарства, яка розташована в смт. Великий Бичків по вул. Грушевського Рахівського району Закарпатської області, належна ОСОБА_1, знаходиться за межами зазначеного населеного пункту, підписав державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 11.07.2006. Своїми діями ОСОБА_5 завдав інтересам держави матеріальну шкоду на загальну суму 208334,26грн. Зазначена ухвала суду набрала законної сили 30.10.2014р.

Про факт порушення вимог земельного законодавства в частині видачі незаконних розпоряджень прокуратурі району стало відомо під час проведення перевірки в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів у Великобичківській селищній раді, за результатами якої 27.08.2014 внесені відомості до ЄРДР № 0000010 за ч. 2 ст. 364 КК України, а факт незаконної передачі земельної ділянки у власність підтверджено ухвалою Рахівського районного суду від 23.10.2014 по справі №305/2051/14-к за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України.

Окрім наведеного, просить суд взяти до уваги те, що рішенням Великобичківської селищної ради тридцять третьої (позачергової) сесії IV скликання №654 від 22.02.2006 затверджено проект відведення земельної ділянки фермерському господарству гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства по вирощуванню тваринницької продукції та її переробки і реалізації на землях Великобичківської селищної ради по вул. Грушевського.

Надано фермерському господарству гр. ОСОБА_1 у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення, площею 0,9162га для ведення фермерського господарства по вирощуванню тваринницької продукції та її переробки і реалізації на землях Великобичківської селищної ради по вул. Грушевського, без права зміни цільового використання даної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» - фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян. З створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи що проект відведення земельної ділянки виготовлено фермерському господарству гр. ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства по вирощуванню тваринницької продукції та її переробки і реалізації, а також те, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності, даний позов заявлено у відповідності до господарського судочинства.

Відтак, просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади.

Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Законом України "Про місцеві державні адміністрації" визначено організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій та статтею 13 встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить, зокрема, вирішення питань, в тому числі, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до статті 17 Земельного кодексу України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить:

а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; б) участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; в) координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених законом; д) підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст; е) здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок; є) координація діяльності державних органів земельних ресурсів; ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 3 статті 122 Земельного кодексу України встановлені повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування і пунктом "в" вказаної норми передбачено, що районні державні адміністрації передають у власність або у користування земельні ділянки, розташовані поза межами населених пунктів, для будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, коли передача земельних ділянок належить до компетенції Кабінету Міністрів України.

Пунктом 4 цієї ж статті передбачено, що обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті (частина четверта статті 122 із змінами, внесеними згідно із Законом N 509-VI від 16.09.2008).

Крім того, частиною 1 статті 19 Земельного кодексу України визначено вичерпний перелік земель України за основним цільовим призначенням та поділ їх на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Статтею 20 Земельного кодексу України визначено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які уповноважені розпоряджатися земельними ділянками.

За статтею 21 Цивільного кодексу України суд визнає недійсним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси; статтею 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду. Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Акт державного чи іншого органу є юридичною формою рішень цих органів, тобто, офіційним письмовим документом, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт; обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Подаючи позов, прокурор як на доказ знаходження земельної ділянки відповідача-2 за межами смт. Великий Бичків посилається на ситуаційний план (викопіровку з картографічного плану), з якого вбачається, що земельна ділянка відповідача-2 (кадастровий номером :04:001:0011), знаходиться за межами населеного пункту смт. Великий Бичків.

Разом з тим, як вбачається з пояснень селищної ради, при прийнятті оспорюваного рішення від 22.02.2006 року ;654, остання керувалась рядом погоджувальних документів.

Так, рішенням Великобичківської селищної ради від 26.06.2001 року «Про розширення меж населеного пункту» вирішено розширити межі смт. Великий Бичків, зокрема, за рахунок контуру 1349 - 5,4 га, в межах якого знаходиться спірна земельна ділянка.

Згідно довідки експлікації угідь згідно з ф.№6-зем виданої Рахівським районним відділом земельних ресурсів 09.03.2006р. та висновку Рахівського районного відділу земельних ресурсів за №84 від 09.03.2006р., земельна ділянка відповідача-2 знаходиться в межах населеного пункту згідно рішення Великобичківської селищної ради від 26.06.2001р.

Відповідно до висновку №1891 від 19.05.2006 року державної землевпорядної експертизи Закарпатського обласного головного управління земельних ресурсів, затвердженого начальником Закарпатського управління земельних ресурсів, Проект відведення земельної ділянки фермерському господарству гр. ОСОБА_1 ведення фермерського господарства по вирощуванню тваринницької продукції та її переробки і реалізації на землях запасу В.Бичківської селищної ради в межах населеного пункту АДРЕСА_1, в основному відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам з врахуванням п.3 даного висновку.

Серед зауважень та пропозицій до проектних матеріалів (п.3 вказаного вище Висновку) зазначено наступне: копії погоджувальних документів посвідчити у встановленому порядку; відкоригувати експлікацію згідно форми 6-зем; додати копії ліцензії на геодезичні роботи або договір із проектною організацією яка має ліцензію на геодезичні роботи; уточними за рахунок яких земель відводиться земельна ділянка; до оформити акти.

Відповідно до замовлення Рахівської районної державної адміністрації від 26.06.2001 року розпочато роботи по коригуванню генерального плану селища Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, який затверджено рішенням одинадцятої сесії п'ятого скликання Великобичківської селищної ради від 22.06.2007 року №378 «Про затвердження генерального плану смт. Великий Бичків Рахівського району», а діючий генеральний план та Схема планування територій Рахівського району передбачає розташування АЗС по АДРЕСА_1, що підтверджується викопіюванням з генерального плану смт. Великий Бичків та Схемою планування території Рахівського району.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника Великобичківської селищної ради, останньою замовлено виготовлення проекту землеустрою щодо зміни меж населеного пункту, який розроблявся у відповідності до Генерального плану смт. Великий Бичків.

Рішенням Великобичківської селищної ради №1124 від 07.02.2014 року «Про затвердження Програми по земельній реформі та охороні земель в селищі Великий Бичків на 2014 рік» затверджено програму по земельній реформі та охороні земель в селищі Великий Бичків на 2014 рік, де передбачено кошти в сумі 120000 грн. на виготовлення проекту по зміні меж населеного пункту селища Великий Бичків.

Рішенням Великобичківської селищної ради №1228 від 16.05.2014 року «Про розширення меж населеного пункту» виконкому Великобичківської селищної ради надано дозвіл на замовлення виготовлення проекту землеустрою про зміну меж населеного пункту у відповідності до Генерального плану смт. Великий Бичків та Схеми планування територій Рахівського району.

Поряд з тим, між Великобичківською селищною радою та ПП «ГТЗ Сервіс-Земля» укладено договір №120 від 15.07.2014 року та розпочато проведення комплексу проектно-вишукувальних робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою, щодо інвентаризації земель на території Великобичківської селищної ради, за межами населеного пункту селища Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, з метою їх включення в межі даного населеного пункту у відповідності до чинного генерального плану селища Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області.

Розпорядженням голови Рахівської районної державної адміністрації №183 від 11.09.2014 року Великобичківській селищний раді надано дозвіл на проведення інвентаризації земель за межами населеного пункту, за рахунок яких планується розширення меж смт. Великий Бичків у відповідності до чинного генерального плану населеного пункту; проектно-вишукувальних робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою, щодо інвентаризації земель на території Великобичківської селищної ради за межами населеного пункту смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, з метою їх включення в межі даного населеного пункту у відповідності до чинного генерального плану смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області.

Відтак, з наведеного вище вбачається, що з 2001 року розпочато роботи по коригуванню генерального плану смт. Великий Бичків; питання межі населеного пункту смт. Великий Бичків у порядку визначеному ст.46 ЗУ «Про землеустрій» шляхом розроблення проекту землеустрою на момент виникнення спірних правовідносин, не визначалося; наявний у матеріалах справи ситуаційний план, що міститься в картографічних матеріалах органів управління земельними ресурсами, перебуває в процесі змін, по завершенню яких будуть закріплені та юридично оформлені межі населеного пункту смт. Великий Бичків.

В свою чергу, посилання прокурора на те, що ухвалою Рахівського районного суду від 23.10.2014 встановлено факт незаконної передачі у власність спірної земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту, а відтак, відповідно до вимог ст. 35 ГПК України дані обставини є преюдиціальними, оспорюване рішення та державний акт суперечить вимогам законодавства і повинні бути визнані недійсним у судовому порядку, не можуть бути взяті судом до уваги з огляду на таке.

відповідно до вимог ч.3 статті 35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Відтак, з огляду на вищенаведене, слідує висновок, що для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, цей вирок є обов'язковим лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Всі інші факти підлягають доказуванню незалежно від того, що вони викладені у вироку.

Окрім того, аналіз ч. 4 ст. 35 ГПК України свідчить, що преюдиціальне значення надається лише вироку суду у кримінальному провадженні. Тому обставини, вказані в інших процесуальних документах у кримінальному провадженні, можуть враховуватися судами при розгляді господарських справ з урахуванням ст. 43 ГПК щодо оцінки доказів, а не ст. 35 ГПК стосовно преюдиційності фактів

Прокурор також просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку.

Пунктом 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (із змінами і доповненнями) державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Разом з тим господарським судам слід враховувати, що право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України (в редакції від 22.09.2005 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Факт реєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачем-2 підтверджується наявним в матеріалах справи Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК №054319 від 28.10.2005 року.

Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами України.

Слід зазначити, що відповідачі документально підтвердили правомірність здійснення ними всіх дій, спрямованих на законне набуття права власності на земельну ділянку та дій щодо розпорядження нею у відповідності до вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Прокурором та позивачем не доведено наявність обставин стосовно неправомірності прийнятого рішення, а відповідачами доведено зворотне. Відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, зокрема, органи прокуратури - при здійснені представництва інтересів громадян або держави в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 12.06.2015р.

Суддя О.Ф. Ремецькі