РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015Справа №910/5290/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАММЕР ГМБХ"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАКТІКЕР УКРАЇНА"

Про стягнення 42 174,90 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

Від позивача Кулик Д.А. - представник (дов. № б/н від 01.01.2015 р.)

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАММЕР ГМБХ" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАКТІКЕР УКРАЇНА" про стягнення заборгованості за Договором купівлі - продажу № 0150/01 BD2006 від 28.11.2006р. у розмірі 42174,90 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.03.2015 р. порушено провадження у справі №910/5290/15-г та призначено справу до розгляду на 31.03.2015 р.

У судове засідання 31.03.2015 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

За таких обставин, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача, невиконанням вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, суд відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 20.04.2015 р.

В судове засідання 20.04.2015 р. представники сторін не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Натомість, 20.04.2015 р. відділом діловодства суду отримано від позивача клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку із неможливістю в повному обсязі підготувати та надати суду всі необхідні документи, а також у зв'язку з необхідністю зібрати та надати нові докази. Також, в даному клопотання міститься прохання продовжити строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів, то суд задовольнив зазначені клопотання.

За таких обставин, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представників сторін, невиконанням вимог ухвали суду, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 18.05.2015 р., про що виніс відповідну ухвалу.

Представник відповідача у судове засідання 18.05.2015 р. вкотре не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Поштові відправлення з ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/5290/15-г були направлені відповідачу за адресою, вказаній у позовній заяві (02002, м. Київ, вул. Р. Окіпної, 8-б, 2 пов.), що відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За наведених обставин та з урахуванням приписів ст. 64 ГПК України, вважається, що ухвали у справі № 910/5290/15-г вручені відповідачу належним чином (повідомлення про вручення наявні в матеріалах справи).

При цьому, 18.05.2015 р. відділом діловодства суду отримано від відповідача заяву про визнання позовних вимог та слухання справи за відсутності відповідача.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, а також позицію відповідача по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 18.05.2015 р. та за відсутності представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 18.05.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Хаммер Гмбх" (далі - постачальник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" (далі - практікер, відповідач) був укладений договір купівлі-продажу (національний) № 0150/01BD2006 (далі-Договір).

Згідно з загальними умовами поставки та надання послуг № 0150/03BD2006, що регулюють спеціальні умови поставки товарів практікер постачальником та надання послуг постачальнику з боку практікер, після поставки постачальник відсилає на адресу головного офісу практікер рахунок, видаткову накладну та податкову накладну.

За змістом п. 5.1. Договору (загальних умов поставки та надання послуг № 0150/03BD2006) строк оплати визначається згідно зі ст. 4 договору про умови і залежно від того, яка з цих подій сталась пізніше, відраховується або з дня передачі товарів за даною угодою, або з дня отримання усіх необхідних документів щодо поставленого товару головним офісом практікер.

При цьому, відповідно до п. 4 згаданого договору про умови, строком платежу є 80 днів з моменту поставки товару.

Матеріалами справи підтверджується, що свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, зокрема здійснив відповідачеві поставку товарів, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін видатковими накладними: від 21.07.2014 р. на суму 47 069, 98 грн., отриманою 22.07.2014 р., від 22.07.2014 р. на суму 53 312, 32, отриманою 31.07.2014 р., від 22.07.2014 р. на суму 24 506, 93 грн., отриманою 31.07.2014 р.

Разом з тим, як зазначає позивач та не заперечує відповідач, станом на час звернення до суду з даний позовом, заборгованість останнього перед позивачем складає 42 174, 90 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Отже, внаслідок укладення договору між сторонами виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що свої зобов'язання щодо оплати коштів за поставлений позивачем товар в повному обсязі відповідач у встановлений строк не виконав.

Станом на день розгляду справи, сума основної заборгованості за Договором становить 42 174, 90 грн.

Факт порушення відповідачем договірних зобов'язань судом встановлено.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 42 174, 90 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав, у судові засідання не з'явився, однак позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Практікер Україна" (02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 8-Б, 2-й поверх, ідентифікаційний код 33938302) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хаммер Гмбх" (14032, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Доценка, 10, кв. 9, ідентифікаційний код 32601708) 42 174 (сорок дві тисячі сто сімдесят чотири) грн. 90 коп. основного боргу та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 25.05.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева