РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015Справа №910/20404/14
За позовом Міністерства соціальної політики України

До 1) Дочірнього підприємства "Санаторій"Україна" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІАН"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "РБК-Україна"

Про визнання інформації недостовірною та зобов'язання її спростувати

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Галас П.В. - представник

Вербицький О.С. - представник

Від відповідача 1 не з?явився

Від відповідача 2 не з?явився

Від відповідача 3 не з?явився

Суть спору:

Міністерство соціальної політики України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Санаторій"Україна" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІАН ТБ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "РБК-Україна" про визнання інформації недостовірною та зобов'язання її спростувати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2014 прийнято до розгляду вищезазначену позовну заяву, порушено провадження у справі № 910/20404/14 та призначено розгляд справи на 17.10.2014.

17.10.2014 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про заміну відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІАН ТБ" на належного - Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІАН"

17.10.2014 відділом діловодства суду від представника відповідача 1 отримано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити Міністерству соціальної політики України в задоволенні позовних вимог в частині, що стосується ДП "Санаторій "Україна".

В судове засідання 17.10.2014 представник позивача з'явився, просив задовольнити клопотання про заміну відповідача.

В судове засідання 17.10.201 представник відповідача 1 з'явився, не заперечив проти задоволення вищезазначеного клопотання.

В судове засідання 17.10.2014 представники відповідача 2 та відповідача 3 не з'явились.

Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність заміни Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІАН ТБ", як неналежного відповідача по справі належним відповідачем - Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІАН", з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 24 ГПК України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново

Відповідно до зазначено в. п.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 4 ГПК України. При цьому в останньому із зазначених випадків: господарський суд зобов'язує позивача згідно з ч. 2 ст. 56 ГПК України надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а в разі невиконання цього обов'язку у встановлений судом строк залишає позов без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Ухвалою від 17.10.2014 розгляд справи відкладено на 05.12.2014.

В судове засідання 05.12.2014 представник позивача не з'явилися.

В судове засідання 05.12.2014 представники відповідачів 1,2 з'явились, надали усні пояснення стосовно суті спору.

Ухвалою від 05.12.2014 розгляд справи відкладено на 03.02.2015.

В судове засідання 03.02.2015 представник позивача з?явився, надав усні пояснення по суті справи.

В судове засідання 03.02.2015 представник відповідача 2 з'явився, надав відзив на позовну заяву.

В судове засідання 03.02.2015 представники відповідача 1, 3 не з'явились, про причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою від 03.02.2015 розгляд справи відкладено на 24.03.2015.

В судове засідання 24.03.2015 представник позивача з?явився.

В судове засідання 24.03.2015 представники відповідачів 2, 3 з'явились, надали усні пояснення по суті справи.

В судове засідання 24.03.2015 представник відповідача 1 не з'явився, про причини неявки суду не повідомили.

Ухвалою суду від 24.03.2015 відкладено розгляд справи на 27.05.2015.

12.05.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача 2 отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 27.05.2015 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги

В судове засідання 27.05.2015 представники відповідача 2, 3 не з'явилися причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи суд відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 27.05.2015, запобігаючи безпідставному затягуванню розгляду спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 27.05.2015 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що 09.07.2014 під час проведення акції протесту біля адміністративної будівлі Міністерства соціальної політики України представником Дочірнього підприємства "Санаторій "Україна" Закритого акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздоровниця", який представився головним лікарем зазначеного санаторію Липовецьким А.М., було заявлено представнику Мінсоцполітики та засобам масової інформації дослівно: " Участник акции, главный врач санатория "Украина" (курорт Ворзель) Андрей Липовецкий сообщил, что конкретного его предприятию Минсоцполитики задолжало больше 6 млн. грн. "После того, как мы провели нашу первую вынужденную акцию 27 июня по перекрытию трассы, чиновники обратили на нас внимание, и выплатили нам малую часть задолженности - чуть более миллиона гривен. Это значит, что деньги есть, но по каким-то причинам с января месяца они до нас не доходят. Нечем платить зарплаты работникам и не за что лечить больных". В нашем санатории более 200 работников. Для большинства из них зарплата является единствинным источником дохода в семье. А мы не получаем зарплату по 5-6 месяцев. Кроме того, многим санаториям просто отключают свет и воду за неуплату. Минимтеоство на наши обращения никак не реагирует. Мы не единожды писали письма министру Денисовой. Но ответа так и не получили …", - комментирует ситуацию Липовецкий.

Позивач вказує, що 09.07.2014 о 16 год. 57 хв. на інтернет ресурсі інформаційного агентства УНІАН опубліковано статтю під назвою "Работники курортной сферы пикетируют Минсоцполитики из-за многомиллионных долгов" автор статті зазначений не був.

Крім того, 09.07.2014 року о 17 год. 32 хв. на сайті інформаційного агентства "РБК-Україна" опубліковано статтю під назвою "Сотрудники курортной сферы пикетировали Минсоцполитики" автор статті зазначений не був.

Позивач зазначає, що поширена головним лікарем Дочірнього підприємства «Санаторій «Україна» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» Липовецьким А.М., інформаційним агентством УНІАН та Інтернет виданням „РБК-Україна" інформація є недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації та авторитету Мінсоцполітики, створює в суспільстві враження неналежного виконання Міністерством, як центральним органом виконавчої влади, функцій держави, що покладені на нього, знижує престиж та авторитет органу державної влади.

Мінсоцполітики стверджує, що станом на 09.07.2014 воно не має мільйонних боргів з оплати праці працівників санаторно-курортної сфери, які надають послуги з оздоровлення застрахованим особам. Фінансування таких послуг здійснюється за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а не за рахунок коштів Мінсоцполітики. Міністерство не здійснює управління коштами Фонду і, відповідно, жодної гривні не надходить з Фонду на його рахунок.

Щодо Дочірнього підприємства «Санаторій «Україна» Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» та нібито наявності заборгованості у Мінсоцполітики перед зазначеним санаторієм, то зазначене підприємство взагалі не брало участі в тендерних процедурах Міністерства на закупівлю послуг санаторно - курортного лікування, з ДП «Санаторій «Україна» будь-які договори Міністерством не укладалися й будь-яка заборгованість відсутня, що свідчить про повну недостовірність поширеної головним лікарем ДП «Санаторій «Україна» Липовецьким А.М. інформації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію" інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість ї безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною четвертою статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе.

Відповідно до статті 299 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації.

Частиною 1 ст. 91 ЦК України визначено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Право на недоторканість своєї ділової репутації відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують соціальне буття фізичної особи. Це право за своєю природою може належати не лише фізичній, але й юридичній особі.

За приписом ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним, законодавством.

Право юридичної особи на спростування недостовірної інформації передбачено і статтею 37 Закону України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", за змістом якої громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.

В пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" зазначено, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" під поширенням Інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог до ДП "Санаторій "Україна" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" , зокрема зазначає що факти викладені в позовній заяві, в частині що стосується ДП "Санаторій "Україна", не відповідають дійсності є надуманими, спотвореними та такими, що перекручують дійні обставини справи.

Згідно з п. 13 Інформаційного листа Вищого Господарського Суду України від 28 березня 2007 року № 01-8/184 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію" у разі розміщення інформації в мережі Інтернет у вигляді, доступному для публічного ознайомлення, особа, чиї права та законні інтереси порушені її поширенням, може подавати відповідні позовні вимоги до власника веб-сайту, на якому розміщена ця інформація.

Судом не приймаються заперечення відповідача 2, викладені у відзиві на позов.

Згідно ст. 34 ГК України дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних із особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати не достовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Міністерства соціальної політики України, інформацію поширену 09.07.2014 представником Дочірнього підприємства "Санаторій" Україна" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" Липовецьким А.М.

3. Визнати не достовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Міністерства соціальної політики України, інформацію поширену ТОВ "УНІАН" 09.07.2014 у мережі Інтернет на веб-сайті за адресою: http://www.unian.net/politics/937819-rabotniki-kurortnoy-sferyi-piketiruyt-minsotspolitiki-iz-za-mnogomillionnyih-dolgov.html у статті із заголовком "Заботники курортной сферы пикетируют Минсоцполитики из-за многомиллионных долгов".

4. Визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Міністерства соціальної політики України, інформацію, поширену ТОВ "РБК - Україна" 09.07.2014 у мережі Інтернет на веб-сайті за адресою: http://www.rbc.ua/rus/news/society/sotrudniki - kurortnoy-sferyi-piketiruyt-minsotspolitiki-73200 у статті із заголовком "Сотрудники курортной сферы пикетировали Минсоцполитики".

5. Зобов'язати Дочірнє підприємство "Санаторій "Україна" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" спростувати недостовірну інформацію, поширену 09.07.2014 її представником Липовецьким А.М. у той же спосіб, яким вона була поширена.

6. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІАН" спростувати недостовірну інформацію, поширену 09.07.2014 у мережі Інтернет на веб-сайті за адресою: http://www.unian.net/politics/937819-rabotniki-kurortnoy-sferyi-piketiruyt-minsotspolitiki-iz-za-mnogomillionnyih-dolgov.html, шляхом розміщення на веб-сайті за адресою: http://www.unian.net не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили тексту спростування (тим самим шрифтом і розміром, як і у статті) під заголовком "СПРОСТУВАННЯ".

7. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "РБК-Україна" спростувати недостовірну інформацію, поширену 09.07.2014 у мережі Інтернет на веб сайті за адресою: : http://www.rbc.ua/rus/news/society/sotrudniki- kurortnoy-sferyi-piketiruyt-minsotspolitiki-73200 , шляхом розміщення на веб-сайті за адресою: http://www.rbc.ua не пізніше місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили тексту спростування (тим самим шрифтом і розміром, як і у статті) під заголовком "СПРОСТУВАННЯ".

8. Стягнути із Дочірнього підприємства "Санаторій "Україна" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (08296, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Карла Лібкнехта, 26, ідентифікаційний код 02649621) на користь Міністерства соціальної політики України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ідентифікаційний код 37567866) судовий збір у розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

9. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "РБК-Україна" (01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 13, ідентифікаційний код 34046996) на користь Міністерства соціальної політики України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ідентифікаційний код 37567866) судовий збір у розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн..

10. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІАН" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 4, ) на користь Міністерства соціальної політики України (01601, м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10, ідентифікаційний код 37567866) судовий збір у розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

11. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

12. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання повного рішення: 29.05.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко