РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015Справа №910/10785/15
За позовом Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

про зобов'язання виконати умови договору

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Павлов В.Г. за дов.

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивачем подано позов про зобов'язання відповідача виконати умови договорів банківського рахунку №2560/5/17, №2560/6/17, №2560/7/17 від 27.10.2011 р. із Бершадською міжрайонною виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення ФССзТВП та перерахувати кошти в сумі 52 782 грн. 46 коп. з поточних рахунків Бершадської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду, а саме: 20 823, 12 грн. з рахунку №7109 на рахунок № 6836 в філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк»; 66,71 грн. з рахунку №7309 на рахунок №6836 в філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк»; 31 892,63 грн. з рахунку №7209 на рахунок 6836 в філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань за договорами банківських рахунків №2560/5/17, №2560/6/17, №2560/7/17 від 27.10.2011 р. в частині невиконання платіжних доручень відповідно до умов договорів та вимог чинного законодавства України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/10785/15, розгляд призначено на 26.05.2015 р.

26.05.2015 р. через канцелярію суду від представника позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

26.05.2015 р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній зазначив, вимога позивача не може бути задоволена, у зв'язку з введенням у відповідача тимчасової адміністрації, а тому просить відмовити у позові в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2011 р. між відповідачем - ПАТ "КБ "Надра" (банк за договором) та Бершадською міжрайонною виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (клієнт за договором) було укладено договори банківського рахунку № №2560/5/17, №2560/6/17, №2560/7/17 (далі - Договори) відповідно до умов яких банк відкриває клієнту поточні рахунки у гривні для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов Договорів та законодавства України, та зобов'язується приймати та зараховувати на рахунки грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перераховування і видачу відповідних сум з рахунків та проведення інших операцій з рахунками, що передбачені чинним законодавством України. Операції за рахунками здійснюються після отримання банком повідомлення про взяття рахунку на облік органом державної податкової служби.

Відповідно до п. 2.2.1 Договорів клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України, крім випадків обмеження права розпорядження коштами на рахунку за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Положеннями п. 2.3.3 Договорів передбачено, що банк бере на себе зобов'язання своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта, у відповідності з чинним законодавством України. У разі відсутності або недостатності коштів на рахунку клієнта для здійснення операції та сплати відповідно комісії за РКО на момент подання розрахункових документів до Банку, здійснювати списання коштів з рахунку в межах суми встановленого овердрафту , якщо це обумовлено окремо укладеним договором між клієнтом та банком, в іншому випадку повертати розрахункові документи без виконання не пізніше наступного робочого дня з відміткою про причини повернення.

За твердженням позивача він надав відповідачу через систему дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк» для виконання наступні платіжні доручення: №№ 125, 129, 131, 136, 132, 128, 130, 127, 126, 133, 137, 134, 124 від 28.01.2015 р., № 139 від 30.01.2015 р., № 17, № 18 від 30.01.2015 р., № 20, № 21 від 03.02.2015 р., № 140, № 19 від 02.02.2015 р. на загальну суму 52 782,46 грн., що підтверджується виписками по банківських рахунках.

Зазначені грошові кошти відповідно до платіжних доручень були списані з поточних рахунків Бершадської міжрайонної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, однак на рахунки контрагентів не надійшли.

В подальшому кошти в загальній сумі 52 782,46 грн. були повернені на відповідні рахунки Бершадської міжрайонної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Отже, платіжні доручення, надані відповідачу для виконання, виконані так і не були.

Відповідно до п. 4.2 Договору, операції за розрахунковими документами в гривнях, що надійшли до банку в операційний час, виконуються банком того ж дня.

Згідно з ч. 3 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить зобов'язати відповідача виконати умови Договорів та перерахувати кошти в загальній сумі 52 782,46 грн., а саме: 20 823, 12 грн. з рахунку №7109 на рахунок № 6836 в філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк»; 66,71 грн. з рахунку №7309 на рахунок №6836 в філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк»; 31 892,63 грн. з рахунку №7209 на рахунок 6836 в філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк».

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Всупереч вимогам чинного законодавства та умовам Договору, відповідачем не були виконані платіжні доручення, надані позивачем.

Однак, на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 р. № 83 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 р. було прийнято рішення № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра». Пунктом 1,2 вказаного рішення було вирішено розпочати з 06.02.2015 р. процедуру виведення ПАТ «Комерційний банк «Надра» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 06.02.2015 р. по 05.05.2015 р.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.04.2015 р. № 85 продовжено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра» по 05.06.2015 р. (включно).

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним щодо інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 36 даного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до п. 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 частини 6 статті 36 даного Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Однак, згідно з п. 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у цьому Законі термін "вкладник" вживається у значені "фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката".

А тому, враховуючи дану норму, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття "вкладник" у розумінні вищевказаного Закону. Тому, на них не поширюється виняток з обмеження встановленого пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Визначення терміну "кредитор банку" міститься у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк, зокрема, зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з п. 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Отже, між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договорів банківського рахунка, які мають майново-грошовий характер, а тому у цьому випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

Враховуючи наведене вище, та з огляду на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.02.2015 № 83 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних» у відповідача запроваджено процедуру тимчасової адміністрації з 06.02.2015 по 05.05.2015, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов'язання відповідача виконати платіжні доручення не підлягають задоволенню в силу приписів п.1 ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Суд відзначає, що задоволення вимог кредиторів банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію, може бути здійснено виключно у процедурі ліквідації банку та в порядку черговості, визначеної Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Отже, позивач не позбавлений можливості захистити свої майнові права за договором банківського рахунку в порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, а в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, судовий збір не стягується. (п. 4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України").

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 49, 82-84 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.М.Ярмак