КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа№ 910/81/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання - Натха М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Писаренко О.О.

від відповідача-1: Лещенко М.М.

від відповідача-2: не з'явився

від прокуратури: Галась О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.»

на рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 (дата підписання 04.08.2014)

по справі № 910/81/14 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.»

до Держави Україна в особі:

1. Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області

2. Державної казначейської служби України

за участю Прокуратури Київської області

про відшкодування шкоди в розмірі 9 899 916,10 грн. завданої неправомірною бездіяльністю Державної виконавчої служби по виконанню судового рішення № 38/125

ВСТАНОВИВ:

Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області про стягнення солідарно з відповідачів 9 899 916,10 грн. шкоди, завданої незабезпеченням примусового виконання рішення господарського суду міста Києва № 38/125 від 09.12.2010 за судовим наказом № 38/125 від 02.03.2012.

Ухвалою господарського суду міста Києві від 11.01.2014 у прийнятті зазначеної позовної заяви було відмовлено на підставі п.1 ст. 62 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2014 ухвала господарського суду міста Києва від 11.01.2014 скасована, матеріали справи № 910/81/14 направлені на розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2014 зазначена позовна заява прийнята до розгляду.

08.05.2014 до господарського суду міста Києва представником Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» була подана заява про заміну відповідача, предмета позову та доповнення підстав позову, згідно якої позивач просив суд замінити відповідачів - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на Державу Україна в особі: 1. Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та Державної казначейської служби України, а також просив суд стягнути з Держави Україна в особі Державної казначейської служби України 9 899 916,10 грн. шкоди, завданої незабезпеченням примусового виконання рішення господарського суду міста Києва № 38/125 від 09.12.2010 за судовим наказом № 38/125 від 02.03.2012.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.05.2014 здійснена заміна відповідача-1 Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області на Державу Україна в особі Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, а також здійснена заміна відповідача-2 Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області на Державну казначейську службу України.

26.05.2014 до господарського суду міста Києва надійшло повідомлення від прокуратури Київської області про вступ у справу № 910/81/14.

29.05.2014 та 25.06.2014 до господарського суду міста Києва представником позивача було надано додаткове обґрунтування позову та пояснення на обґрунтування позову.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.07.2014 по справі № 910/81/14 в позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 по справі № 910/81/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а також суперечить практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, рішенню від 17.12.2009 у справі «Кунашко проти Росії» (скарга №36337/03) та рішенню від 11.12.2008 у справі «Антонюк проти України» (скарга № 17022/02). Скаржник вказує на те, що бездіяльністю ВДВС йому завдано шкоду у вигляді позбавлення суми, присудженої за рішенням, оскільки у боржника було рухоме та нерухоме майно, за рахунок якого могло бути виконане рішення; в результаті бездіяльності відповідача 1 боржник відчужив усе своє майно, що підтверджується балансом від 12.04.2013, і через відсутність майна виконати рішення стало неможливим взагалі; оскільки незаконність бездіяльності відповідача 1 встановлена ухвалами суду від 04.06.2013 та від 17.09.2013, наслідком якої стало позбавлення позивача сум за рішенням, то шкода в сумі рішення підлягає відшкодуванню за рахунок держави незалежно від вини Державної виконавчої служби.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2014 апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Коршун Н.М., судді: Алданова С.О., Дикунська С.Я. та призначено до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2014, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Коршун Н.М. у відпустці, призначено проведення повторного автоматичного розподілу, в результаті якого справа № 910/81/14 була передана для розгляду головуючому судді Ткаченку Б.О.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2014 сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/81/14 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2014 прийнято апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» на рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 по справі № 910/81/14 до провадження у названому складі колегії суддів та призначено до розгляду на 25.11.2014.

25.11.2014 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача-1 надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 по справі № 910/81/14 залишити без змін. Відповідач-1, зокрема зазначає, що позивач не довів причинний зв'язок між неправомірними діями відділу та наслідками такої бездіяльності, внаслідок чого позивачу була завдана шкода у розмірі 9 899 916,10 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 розгляд справи відкладено на 17.12.2014.

15.12.2014 року колегією суддів у складі головуючого судді Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Синиці О.Ф. подано заяву про самовідвід від розгляду справи № 910/81/14 на підставі ст. 20 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 заяву про самовідвід суддів Ткаченка Б.О., Зеленіна В.О., Синиці О.Ф. у розгляді справи №910/81/14 задоволено.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №02-15/428 від 16.12.2014, у зв'язку із самовідводом головуючого судді Ткаченка Б.О., суддів Зеленіна В.О., Синиці О.Ф. призначено повторний автоматичний розподіл справ, відповідно до якого справу №910/81/14 передано судді Тищенко О.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі №910/18/14 колегію суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 прийнято апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» на рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 по справі № 910/81/14 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В. та призначено розгляд апеляційної скарги на 27.01.2015.

17.12.2014 через відділ документального забезпечення суду від відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-2 просить відмовити в задоволенні позовних вимог Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» в повному обсязі, а рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 по справі № 910/81/14 залишити без змін. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 зазначає, що Державна казначейська служба України, як орган державної влади та юридична особа, в жодних правовідносинах з Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» не перебувала, його законних прав та інтересів не порушувала, та не несе відповідальності за дії інших державних органів та їх посадових осіб.

27.01.2015 колегією суддів у складі головуючого судді Тищенко О.В., суддів: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В. подано заяву про самовідвід від розгляду справи № 910/81/14 на підставі ст. 20 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 заяву про самовідвід колегії суддів, у складі головуючий суддя Тищенко О.В., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В. від розгляду справи №910/81/14 задоволено.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 № 09-52/102/15 у зв'язку з самовідводом головуючого судді по справі Тищенко О.В., суддів Тарасенко К.В., Іоннікової І.А., призначено повторний автоматичний розподіл справ, відповідно до якого справу № 910/81/14 передано головуючому судді Корсаковій Г.В., суддям: Власову Ю.Л., Станіку С.Р.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2015 у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2015 прийнято справу №910/81/14 до провадження колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Хрипун О.О. та призначено розгляд справи на 25.02.2015.

16.02.2015 через відділ документального забезпечення суду позивачем надано заяву, в якій позивач, підтримуючи апеляційну скаргу, просить задовольнити її в повному обсязі, а також просить здійснювати розгляд справи у його відсутність.

23.02.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли пояснення на обґрунтування апеляційної скарги.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 у зв'язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. на лікарняному, а судді Хрипуна О.О. - у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Михальська Ю.Б., Станік С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 прийнято справу №910/81/14 за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» на рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Михальська Ю.Б., Станік С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 розгляд справи відкладено на 17.03.2015.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 прийнято справу №910/81/14 за апеляційною скаргою Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» на рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

17.03.2015 через відділ документального забезпечення суду від прокуратури Київської області надійшли письмові пояснення, в яких прокурор просить залишити апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 у справі №910/81/14 - залишити без змін. Прокурор наголошує на тому, що в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Оскільки Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» під час розгляду справи не доведено причинний зв'язок між неправомірною бездіяльністю Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, встановленою ухвалою господарського суду міста Києва від 17.09.2013 у справі № 38/125, та наслідками такої бездіяльності, внаслідок чого позивачу була завдана шкода в розмірі 9 899 916,10 грн., підстави для задоволення позову відсутні.

17.03.2015 через відділ документального забезпечення суду від відповідача-1 надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач-1 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 по справі № 910/81/14 залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 розгляд справи відкладено на 08.04.2015.

24.03.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

08.04.2015 через відділ документального забезпечення суду від відповідача-1 на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 надійшли додаткові документи по справі.

Також 08.04.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів та клопотання про продовження строку розгляду апеляційної скарги на 15 днів. В клопотанні про витребування доказів позивач просив витребувати у поштового відділення Київ-71 українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», на території обслуговування якого знаходиться відповідач-1, відомості:

- чи надсилався відправником - Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області (04071 м. Київ вул. Ярославська, 5/2) рекомендований лист з повідомленням про вручення в проміжок часу з 22.11.2012 по 31.11.2012 адресату - Приватній компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен ХолдінгУден Б.В.»;

- якщо вказаний лист надсилався, то в яку дату і в яку дату лист був вручений адресату чи в яку дату адресат відмовився від його отримання.

Позивач також просив витребувати від поштового відділення Київ-71 витяг з супровідного реєстру про вручення рекомендованих листів із підписом адресата про отримання чи відмову від отримання вказаного рекомендованого листа.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 розгляд справи відкладено на 22.04.2015.

21.04.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшли додаткові документи по справі та заява на доповнення обґрунтування апеляційної скарги з додатками.

22.04.2015 судове засідання по справі №910/81/14 не відбулось, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Корсакової Г.В. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 розгляд справи призначено на 18.05.2015.

18.05.2015 у судовому засіданні прокурор надав письмові додаткові пояснення по справі з додатками.

У судовому засіданні 18.05.2015 представник позивача зазначив, що не наполягає на своєму клопотанні про витребування доказів, поданому 08.04.2015.

Колегія суддів, заслухавши думку представників сторін та прокурора, залишила клопотання позивача про витребування доказів без задоволення як необґрунтоване.

Представник відповідача-2 у судове засідання, призначене на 18.05.2015, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.

Судова колегія вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності представника відповідача-2, явка якого в судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача-1 заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Прокурор просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1 та прокурора, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 11.04.2008 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю " ТВ-Транс " про стягнення вартості частини майна останнього в зв'язку з виходом позивача з учасників ТОВ" ТВ-Транс "( справа № 38/125).

11.04.2008 для забезпечення позову у справі №38/125 товариству з обмеженою відповідальністю " ТВ-Транс " заборонено відчуження нерухомого майна - будинку-складу площею 1 799,20 кв.м. по проспекту Московському, 28А літера Б в м. Києві.

Право власності ТОВ " ТВ-Транс " на нерухомість підтверджене свідоцтвом про право власності від 10.09.2004 р. Головного управління Комунальної власності КМДА №1228-в.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.12.2008 р. в іншій справі, а саме № 30/384 з ТОВ " ТВ-Транс " стягнуто на користь приватної компанії з обмеженою відповідальністю " Верхувен Холдінг Уден Б.В. " ( позивача ) 580152,50 Євро.

18.12.2009 р. на підставі заяви позивача постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Маєвської Д.В. було відкрите виконавче провадження ВП №16459190 за наказом №30/384 та накладено арешт на все рухоме майно ТОВ " ТВ-Транс " .

За інформацією ДАІ Київської області вих. №53 від 26.01.2010 р. у вказаному виконавчому провадженні у ТОВ " ТВ-Транс " на 26.01.2010 р. було 22 транспортних засоби, які взяті під арешт, згідно з вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження.

14.09.2010 р. рішення №30/384 скасовано Вищим господарським судом України за касаційною скаргою ТОВ " ТВ-Транс» і справа передана на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

При новому розгляді справі присвоєно номер №30/384-48/546.

13.10.2010 р. в цій справі судом накладено арешт на рухоме майно TOB " ТВ-Транс " в сумі 691403,90 євро для забезпечення позову позивача.

При розгляді справи №38/125 була призначена судова будівельно-технічна експертиза, за висновком якої від 26.08.2009 р. №10234/10235 ринкова вартість зазначеного будинку - складу TOB " ТВ-Транс " складає 9198824,00 грн.

Крім того, була призначена автотоварознавча експертиза, за висновком якої від 09.04.2009 р. №10236 ринкова вартість транспортних засобів ТОВ " ТВ-Транс " складає 2993 460,00 грн.

Зазначене майно, на яке накладені арешти в інтересах позивача включено до балансу TOB " ТВ-Транс " станом на 31.12.2009.

08.12.2010 р. Господарським судом м. Києва було винесено рішення № 30/384-48/546 про стягнення з ТОВ " ТВ - Транс " на користь позивача 587627,66 грн. євро ( в еквіваленті - 6039365,01 грн. ).

На виконання зазначеного рішення був виданий наказ від 26.10.2011 р.

23.11.2011 р. відкрито виконавче провадження ВП№30012079 за вказаним наказом.

29.12.2011 р. постановою ВДВС виконавче провадження закінчено, але борг не був стягнутий. Наказ переданий нарочно представникові голови ліквідаційної комісії ТОВ " ТВ-Транс " на підставі п.7 ч. 1 ст. 49 Закону України " Про виконавче провадження ", чинність арешту майна ТОВ" ТВ-Транс " припинено і скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

При цьому, як стверджує позивач, ухвала Господарського суду м. Києва №30/384-48/546 від 13.10.2010 р. про накладення арешту на майно ТОВ " ТВ-Транс " не скасована і залишається в силі.

ТОВ " ТВ-Транс " добровільно не виконав судове рішення в жодній сумі.

09.12.2010 р. Господарським судом м. Києва постановлено рішення №38/125, яким з ТОВ " ТВ-Транс " стягнуто на користь позивача загальну суму 9899916,10 грн.

02.03.2012 р. був виданий наказ №38/125 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю " ТВ-Транс " на користь приватної компанії з обмеженою відповідальністю" Верхувен Холдінг Уден Б.В. " борг з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 8950456 грн. 53 коп., 3% річних в сумі 531698,03 грн., пеню в сумі 348643,26 грн., витрати пов'язані з проведенням судової експертизи в сумі 43500,28 грн., державне мито в сумі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

15.03.2012 р. постановою державного виконавця ВДВС Гопція P.O. відкрито виконавче провадження ВП№31706491 по примусовому стягненню боргу за наказом.

Постановлено ТОВ " ТВ-Транс " добровільно виконати рішення в 7-денний строк, а в протилежному випадку виконати його в примусовому порядку.

Товариство з обмеженою відповідальністю " ТВ-Транс " добровільно не виконав рішення суду.

15.03.2012 р. постановою ВДВС ВП №31706491 накладено арешт на все майно, що належить ТОВ " ТВ-Транс ".

У власності ТОВ " ТВ-Транс " було: нерухоме майно - будинок-склад по просп. Московському, 28А літера Б в м.Києві вартістю 9 198 824,00 грн.; рухоме майно - транспортні засоби вартістю 2993460,00 грн.

У позовній заяві позивач також зазначає, щоб уникнути закінчення виконавчого провадження ВП№31706491 за рішенням і передачі наказу голові ліквідаційної комісії ТОВ " ТВ-Транс " після чого виконати наказ в примусовому порядку через ВДВС буде взагалі неможливо (як у випадку з наказом №30/384-48/546 та виконавчим провадженням ВП№30012079 ), позивач на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» подав заяву про повернення Наказу.

Постановою ВДВС від 27.03.2012 р. Наказ був повернуто позивачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону.

За вказаною нормою Закону повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не є підставою для закінчення виконавчого провадження та зняття арештів з майна боржника.

Постанови про закінчення виконавчого провадження ВП№31706491 за рішенням та зняття арештів з майна ТОВ " ТВ-Транс " ВДВС не виносив.

Арешти, накладені постановою ВДВС від 15.03.2012 р. залишаються в силі.

09.11.2012 р. позивач повторно пред'явив наказ до виконання до ВДВС, який останній отримав 13.11.2012 р. ( встановлено ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.06.2013 р. ). Оскільки виконавче провадження ВП №31706491 не було закрито, ВДВС повинен був прийняти наказ до виконання та здійснити виконавче провадження до 13.05.2013 р.

Натомість, як стверджує позивач, ВДВС не забезпечив примусового виконання рішення, стягнення на майно боржника не звернув, суму за ним позивачу не сплатив.

У зв'язку з бездіяльністю ВДВС по виконанню рішення позивач подав скаргу до Господарського суду м. Києва.

За скаргою винесено ухвалу від 04.06.2013 р., якою зобов'язано ВДВС вчинити всі передбачені Законом дії з примусового виконання наказу.

Ухвала залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.13 р. і направлена сторонам по пошті 22.08.2013 р.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 28.08.2013 р. при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження встановив що є постанова ВДВС ВП№35299549 від 22.11.2012 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження ( відмову в прийнятті наказу до провадження ), яку ВДВС позивачу не направив ( що встановлено в ухвалі Господарського суду м. Києва від 04.06.2013 р. ), і заходів з примусового виконання наказу ВДВС не вживає.

У зв'язку з незаконністю постанови ВП№35299549 та незабезпеченням ВДВС примусового виконання рішення позивач подав другу скаргу до Господарського суду м. Києва.

За скаргою винесено ухвалу від 17.09.2013 р., якою визнано недійсною постанову ВДВС ВП№35299549 про відмову у відкритті виконавчого провадження та визнано незаконною його бездіяльність по примусовому виконанню наказу.

Як зазначає позивач, відповідач 1 обидві судові ухвали проігнорував, примусового виконання наказу не здійснив, стягнення на майно боржника не звернув, суму за ним позивачу не сплатив, чим порушив ст.ст. 2, 11, 27, 30 Закону України " Про виконавче провадження " і завдав шкоди позивачу у вигляді незабезпечення примусового виконання рішення і сплати присуджених за ним сум. За твердженнями позивача у боржника було достатньо майна під арештами для звернення стягнення та забезпечення виконання рішення суду, зокрема, нерухоме майно - будинок-склад по просп. Московському, 28А літера Б в м.Києві вартістю 9 198 824,00 грн.; рухоме майно - 22 транспортні засоби вартістю 2993460,00 грн., проте через бездіяльність відповідача1 боржник відчужив істотне майно, яке було у нього, і виконати рішення стало неможливим взагалі, а тому держава повинна відшкодувати позивачу шкоду від невиконання рішення в сумі 9 899 916,10 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач не довів причинний зв'язок між неправомірними діями ( бездіяльністю ) відповідача - 1 та наслідками такої бездіяльності, внаслідок чого позивачу була завдана шкода в розмірі 9899916,10 грн. Крім того, суд вважає, що ухвала суду, яка була винесена в порядку ст. 121-2 ГПК України не може вважатись тим судовим актом, який в повній мірі, всебічно та обґрунтовано встановлює вину осіб Державної виконавчої служби, які своїми неправомірними діями або бездіяльністю завдали шкоду позивачу в розмірі 9899916,10 грн. За висновком суду такими судовими актами є рішення суду, що розглянуте у позовному провадженні або вирок суду.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, водночас вважає вірним висновок суду про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Згідно із ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, норма ст. 1174 ЦК України допускає настання відповідальності за завдану шкоду незалежно від наявності такого елементу складу цивільного правопорушення як вина.

При цьому факт неправомірності (незаконності) дій (бездіяльності) державного виконавця, що призвели до завдання шкоди, повинен бути встановлений у передбаченому законом порядку (ухвалою, рішенням, постановою, вироком суду).

У розгляді позовів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій державних виконавців при виконанні судового рішення, слід враховувати, що згідно зі статтею 85 Закону України «Про виконавче провадження» на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби або відмову від вчинення ними дій може бути подано скаргу до начальника відповідного органу державної виконавчої служби або до відповідного суду. Отже, факт неправомірності дій державного виконавця або інших посадових осіб державної виконавчої служби на момент розгляду господарським судом спору про відшкодування шкоди повинен вже бути встановлений відповідними засобами доказування.

Як роз'яснено в п.п.9.8, 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за змістом частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» і частини першої статті 121-2 ГПК розгляду господарським судом підлягають ті скарги на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби, які подано прокурором або сторонами виконавчого провадження (стягувачем чи боржником), відкритого на підставі виданого господарським судом виконавчого документа; за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Таким чином, ухвала господарського суду винесена на підставі ст. 121-2 ГПК України є належним засобом доказування неправомірності дій (бездіяльності) органу державної виконавчої служби при розгляді спору про відшкодування шкоди завданої внаслідок неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2010 у справі № 38/125 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ-Транс» на користь Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» борг з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 8 950 456,53 грн., 3% річних в сумі 531 698,03 грн., пеню в сумі 348 643,26 грн., витрати пов'язані з проведенням судової експертизи в сумі 43 500,28 грн., державне мито в сумі 25 500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

02.03.2012 на виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2010, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2015, та яке набрало законної сили 23.02.2012, господарським судом міста Києва був виданий наказ № 38/125.

15.03.2012 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 31706491 з виконання наказу № 38/125 від 02.03.2012 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ-Транс» на користь Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» борг з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 8 950 456,53 грн., 3% річних в сумі 531 698,03 грн., пеню в сумі 348 643,26 грн., витрати пов'язані з проведенням судової експертизи в сумі 43 500,28 грн., державне мито в сумі 25 500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн., надано боржнику семиденний строк з моменту винесення постанови для добровільного виконання рішення суду.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 15.03.2012 ВП № 31706491 було накладено арешт на все майно, що належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю «ТВ-Транс» та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

21.03.2012 позивач направив до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області заяву про повернення стягувачу наказу господарського суду міста Києва № 38/125 на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання здійснюється або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

27.03.2012 Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області наказ господарського суду міста Києва №38/125 від 02.03.2012 було повернуто стягувачу.

Приписами ч.5 ст. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

09.11.2012 позивач повторно звернувся до підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Київській області з заявою про примусове виконання рішення, в якій просив відкрити виконавче провадження за місцем знаходження рухомого майна боржника та стягнути з боржника на користь стягувача за наказом №38/125 від 02.03.2012. До даної заяви позивачем був доданий оригінал вказаного наказу.

22.11.2012 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №35299549, постановлено відмовити в прийнятті до провадження виконавчого документа та відкритті виконавчого провадження, оскільки 27.03.2012 державним виконавцем відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» за письмовою заявою позивача повернуто виконавчий документ стягувачу.

01.04.2013 позивач звернувся до господарського суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.06.2013 у справі № 38/125 скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області щодо розгляду скарги Позивача від 14.03.2013 на бездіяльність державного виконавця по виконанню рішення господарського суду міста Києва у справі № 38/125. Зобов'язано відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №38/125 від 02.03.2012. В іншій частині скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області залишено без задоволення.

В ухвалі господарського суду міста Києва від 04.06.2013 зазначено, що 09.11.2012 позивач повторно звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області з заявою про відкриття виконавчого провадження за наказом № 38/125, але відповідної постанови про відкриття або відмову у відкритті виконавчого провадження не отримав, в зв'язку з чим 14.03.2013 звернувся зі скаргою на бездіяльність державного виконавця до начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, проте, відповіді на скаргу також не отримав. Оскільки строк пред'явлення наказу № 38/125 до виконання на момент звернення позивача 09.11.2012 з заявою до відділу примусового виконання рішень не закінчився, державний виконавець зобов'язаний був прийняти наказ до виконання та відкрити виконавче провадження.

29.08.2013 позивач звернувся до господарського суду міста Києва із скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

17.09.2013 господарським судом міста Києва винесено ухвалу по справі № 38/125, якою скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області задоволено. Визнано недійсною постанову ВП №35299549 від 22.11.2012 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) з виконання наказу господарського суду м. Києва №38/125 від 02.03.2012. Визнано незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області по примусовому виконанню наказу господарського суду м. Києва №38/125 від 02.03.2012.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що оскільки строк пред'явлення наказу № 38/125 до виконання на момент звернення позивача 09.11.2012 з заявою до відділу примусового виконання рішень не закінчився, державний виконавець зобов'язаний був прийняти наказ до виконання та відкрити виконавче провадження. 01.04.2013 позивач звертався до господарського суду м. Києва зі скаргою на дії відділу державної виконавчої служби, яку було задоволено частково та зобов'язано відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області вчинити всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва №38/125 від 02.03.2012, зазначена ухвала залишена апеляційною інстанцією в силі, проте відділом державної виконавчої служби не виконана, виконавче провадження з виконання наказу №38/125 від 02.03.2012 не відкрито.

Позивач вказує, що внаслідок бездіяльності відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, що полягає у незабезпеченні примусового виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2010 у справі № 38/125 та неперерахуванні грошових коштів на користь стягувача, останньому завдано шкоду, яка виразилась у неотриманні грошових коштів у сумі 9 899 916,10 грн., присуджених до стягнення вказаним рішенням.

В п. 9 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 29.12.2007 № 04-5/239 «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 01.04.94 № 02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди» зазначено, що у вирішенні спорів про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок невиконання рішення суду, господарським судам слід враховувати, що для висновку про наявність безпосереднього причинного зв'язку між невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили, та заподіяною шкодою недостатньо встановити тільки факт невиконання судового рішення та неотримання кредитором присудженого судом. Під час розгляду справи суду необхідно встановити, чи могло бути таке судове рішення фактично виконане в момент пред'явлення його до виконання, зокрема, чи мав боржник майно, достатнє для виконання судового рішення в порядку та у спосіб, зазначений в ньому, чи не було це майно обтяжене іншими зобов'язаннями, які перешкоджали б виконанню рішення, чи були заявлені в цей час вимоги інших стягувачів на майно боржника тощо.

За твердженнями позивача у боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ-ТРАНС було достатньо майна під арештами для звернення стягнення та забезпечення виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2010 у справі № 38/125, зокрема, нерухоме майно - будинок-склад по просп. Московському, 28А літера Б в м.Києві вартістю 9 198 824,00 грн.; рухоме майно - 22 транспортні засоби вартістю 2993460,00 грн., проте внаслідок бездіяльності відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області боржник відчужив істотне майно, яке було у нього, і виконати рішення стало неможливим взагалі.

Судовою колегією встановлено, що ухвалою господарського суду Сумської області від 06.04.2012 порушено провадження у справі № 5021/504/12 за заявою голови ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ-ТРАНС» Войтовського А.Г. про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ-ТРАНС», відповідно до статті 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Сумської області від 03.05.2012 у справі № 5021/504/12 боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВ-ТРАНС» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора банкрута.

У постанові господарського суду Сумської області від 03.05.2012 встановлено, що активи підприємства становлять 25600,00 грн., кредиторська заборгованість становить 92 316 513,45 грн. Отже, значне перевищення пасивів над активами ТОВ «ТВ-ТРАНС» підтверджує неоплатність боржника. Представник кредитора- ПКзОВ «Верхувен Холдінг Уден Б.В.», який визнаний самим боржником у заяві про порушення справи про банкрутство, підтримав ініціативу (заяву) боржника про визнання його банкрутом.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 05.06.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів у справі № 5021/504/12 з включенням вимог наступних кредиторів: ТОВ "В.І. Технолоджіс" м. Суми в сумі 13 092 672,00 грн. основного боргу (4 черга) та 61 472 234,00 грн. штрафних санкцій (6 черга); ПКзОВ "Верхувен Холдінг Уден Б.В." в сумі 4 978 051,51 грн. основного боргу (4 черга) та 1 059 165,95 грн. пені (6 черга). Визнано вимоги кредитора ПКзОВ "Верхувен Холдінг Уден Б.В." до боржника в розмірі 9 899 916,10 грн. підтверджені рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2010 у справі № 38/125 включивши до 6 черги реєстру вимог кредиторів.

Ухвала господарського суду Сумської області від 05.06.2013 у справі № 5021/504/12 залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 23.10.2013.

Зі змісту постанови Харківського апеляційного господарського суду від 22.08.2013 у справі № 5021/504/12 вбачається, що в процесі здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором були отримані довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна. Згідно з довідкою (№ 31272 (И-2012) від 08.08.2012 об'єкти нерухомого майна не зареєстровано. На вимогу комітету кредиторів (протокол № 2 від 11.10.2012) щодо здійснення повторного запита ліквідатором отримано довідку № 40316 (И-2012) від 31.10.2012), згідно з якою нежитловий будинок-склад за адресою м. Київ, просп. Московський, 28А, літера Б, за ТОВ «ТВ-ТРАНС» не зареєстровано.

Ліквідатором зроблено запит до ГУ МВС в Київській області щодо наявності/відсутності транспортних засобів зареєстрованих за ТОВ «ТВ-ТРАНС» та отримано відповідь (довідка № 18/9950 від 30.08.2012) про наявність зареєстрованих 4 (чотирьох) автомобілів. Ліквідатором було зроблено повторний запит до ГУ МВС в Київській області щодо наявності/відсутності транспортних засобів зареєстрованих за ТОВ «ТВ-ТРАНС» та отримано відповідь (довідка № 18/10824 від 18.09.2012), якою підтверджено наявність 1 (одного) автомобіля, зареєстрованого за ТОВ «ТВ-ТРАНС», а саме: ТОYОТА САМRУ (2003 р.). На вимогу комітету кредиторів (протокол засідання комітету кредиторів від 11.10.2012) ліквідатором був зроблений додатковий запит, щодо наявності зареєстрованих за ТОВ «ТВ-ТРАНС» транспортних засобів, перелічених у довідці ГУ МВС України у Київській області № 18/9950 від 30.08.2012 та отримана відповідь (довідка № 18/13665 від 21.11.2012 про те що, 3 із перелічених автомобілів були зняті з обліку у період з 2008 по 2009 рр., а ТОYОТА САМRУ (2003 р.) знята з обліку для реалізації 02.10.2012. Ліквідатором було зроблено запит до ГУ МВС України в м. Києві управління ДАЇ щодо наявності/відсутності транспортних засобів зареєстрованих за ТОВ «ТВ-ТРАНС» та отримано відповідь (б/н від 18.03.2013), що згідно з даними АІС «Автомобіль» станом на 18.03.2013 транспортних засобів не зареєстровано. Ліквідатором було зроблено запит до УМВС України у Сумській області та отримано відповідь (довідка № 10/3918 від 17.08.2012), що згідно з обліковими даними АІПС «Автомобіль», станом на 14.08.2012 за ТОВ «ТВ-ТРАНС» транспортні засоби не зареєстровані.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 24.07.2013 у справі № 5021/504/12 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута. Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВ-ТРАНС» ліквідовано як юридичну особу. Вимоги кредиторів, не задоволені за недостатністю майна банкрута, визнано погашеними. Провадження у справі припинено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 у справі № 5021/504/12 скасовано ухвалу господарського суду Сумської області від 24.07.2013 та передано справу на розгляд до господарського суду Сумської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.12.2013 скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 у справі № 5021/504/12, а ухвалу господарського суду Сумської області від 24.07.2013 у справі № 5021/504/12 залишено в силі.

Зі змісту ухвали господарського суду Сумської області від 24.07.2013 у справі № 5021/504/12 вбачається, що ліквідатор 19.09.2012року виніс наказ № 2 «Про проведення інвентаризації». На підставі зазначеного наказу, було утворено комісію у складі голови комісії - ліквідатор Тимофєєва О.А., член комісії - Войтовський А.Г., яка в період з 20.09.2012 по 24.09.2012 провела перевірку даних відображених у проміжному ліквідаційному балансі від 04.04.2012 та наявних заяв про визнання кредиторами. За результатами перевірки було складено акт № 1 від 24.09.2012 про результати інвентаризації активів та зобов'язань підприємства, в якому зазначено: «Актив» - автомобіль TOYOTA CAMRY вартість 26 000 грн., програмне забезпечення «Склад» вартість 5 900 000 грн.; «Пасив» - ТОВ «В.І. Технолоджис» 74 566 000 грн., ПКзОВ «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» 15 939 280 грн., ПАТ «Київенерго» 7400 грн.

Як зазначено у постанові Вищого господарського суду України від 11.12.2013 у справі № 5021/504/12 згідно довідок та інших документів (витягів тощо), наданих на запит саме ліквідатора Тимофєєвої О.А. та вже у процедурі ліквідації Товариства (після порушення справи про банкрутство та визнання боржника банкрутом) , стосовно майна, яке згадує скаржник (нерухоме майно, земельна ділянка, 22 транспортних засобів), були надані відомості про відсутність у товариства такого майна вже станом на момент порушення провадження у даній справі, тобто станом на 06.04.2012.

З вищенаведеного вбачається, що на момент пред'явлення 09.11.2012 ПКзОВ «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» наказу № 38/125 до виконання боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВ-ТРАНС» постановою господарського суду Сумської області від 03.05.2012 у справі № 5021/504/12 був визнаний банкрутом та у нього було відсутнє майно, про яке вказував позивач в позовній заяві, достатнє для виконання судового рішення.

На доводи позивача про те, що оскільки виконавче провадження ВП №31706491 було відкрито 15.03.2012, а повернення виконавчого документу стягувачу не означає його закриття, тому ВДВС повинен був вчиняти виконавчі дії з виконання наказу №38/125 від 02.03.2012 колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

З наведеної норми вбачається, що державний виконавець здійснює виконавчі дії до завершення виконавчого провадження (яким є в т.ч. і повернення виконавчого документу на підставі ст. 47 вказаного Закону), тобто державний виконавець міг вчиняти виконавчі дії лише до повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області по примусовому виконанню наказу господарського суду м. Києва №38/125 від 02.03.2012 була визнана господарським судом міста Києва в період після пред'явлення позивачем 09.11.2012 наказу № 38/125 до виконання.

Разом з тим, як встановлено вище, станом на 09.11.2012 у боржника було відсутнє майно, достатнє для виконання судового рішення.

За наведених обставин, позивачем не доведено, що судове рішення могло бути фактично виконане в момент пред'явлення його до виконання, а доводи скаржника про те, що в результаті бездіяльності відповідача 1 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТВ-ТРАНС» відчужило усе своє майно, є безпідставними.

Скаржник в доповненнях до апеляційної скарги посилається на те, що станом на день відкриття виконавчого провадження 15.03.2012 у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ТВ-ТРАНС» була земельна ділянка площею 6,4206 га на території Кіровської сільської ради Бориспільського району, що підтверджується інформацією ГУ Держкомзему в Київській області від 07.12.2011; комп'ютерне програмне забезпечення «Склад», вартістю 5 900 000,00 грн., придбане за договором №7 та накладною № РН-0000147 від 07.04.2010, зареєстроване за ТОВ «ТВ-Транс» рішенням Державного департаменту інтелектуальної власності № 1318 від 02.06.2010, що підтверджується актом інвентаризації №1 від 24.09.2012; грошові кошти в сумі 6 569 763,41 грн., які надійшли на банківський рахунок № 7 ТОВ «ТВ-Транс» в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в період 16.03.2012-04.04.2012, що підтверджується банківськими виписками.

Судова колегія зазначає, що наданий позивачем лист ГУ Держкомзему в Київській області від 07.12.2011, адресований ВДВС Підрозділ примусового виконання рішень, про те, що за ТОВ «ТВ-Транс» обліковується вказана земельна ділянка, не підтверджує наявність у боржника земельної ділянки у власності станом на 15.03.2012.

Крім того, як вбачається з ухвали господарського суду Сумської області від 24.07.2013 у справі № 5021/504/12 на запит ліквідатора до Головного управління земельних ресурсів м Києва та Головного управління Держкомзему у Сумській області було отримано інформацію, що у власності та в оренді у боржника земельних ділянок не значиться.

Щодо посилань скаржника про наявність у боржника програмного забезпечення «Склад», то як вбачається з ухвали господарського суду Сумської області від 24.07.2013 у справі № 5021/504/12 програмне забезпечення «Склад» було включено до ліквідаційної маси банкрута, та ліквідатором в засобах масової інформації 01.11.2012 опубліковано оголошення про його продаж.

Отже, судове рішення у справі № 38/125 в момент пред'явлення його до виконання 09.11.2012 не могло бути виконане за рахунок вказаного майна, оскільки здійснювався його продаж в ліквідаційній процедурі.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, у порядку, встановленому цією статтею, тобто в певній черговості.

Як зазначалось вище, вимоги кредитора ПКзОВ «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» до боржника в розмірі 9 899 916,10 грн., підтверджені рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2010 у справі № 38/125, були включені до 6 черги реєстру вимог кредиторів.

Колегія суддів не приймає як належний та допустимий доказ надану позивачем копію банківської виписки про рух коштів на рахунку в ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" № 7, який належить ТОВ «ТВ - ТРАНС», оскільки остання не засвідчена належним чином, крім того, скаржником не обґрунтовано звідки він отримав вказані документи та у зв'язку з чим, з огляду на те, що на виписках міститься напис «банківська таємниця».

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 101 ГПК України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Скаржник таких обґрунтувань не навів.

Згідно з частиною 1 статті 32, статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені обставини справи та зібрані у ній докази, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про недоведеність позивачем причинно-наслідкового зв'язку між неправомірною бездіяльністю відповідача 1 та наслідками, які настали у вигляді неотримання позивачем грошових коштів в сумі 9 899 916,10 грн., присуджених до стягнення рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2010 у справі № 38/125.

Відтак, є правомірним висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позовних вимог Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» про відшкодування шкоди в розмірі 9 899 916,10 грн.

З огляду на зазначене, рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 у справі № 910/81/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Верхувен Холдінг Уден Б.В.» на рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 у справі № 910/81/14 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 24.07.2014 у справі № 910/81/14 залишити без змін.

3.Матеріали справи № 910/81/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко