ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р.Справа № 922/1844/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Констракшн Груп Інтернешнл", м. Харків;
до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, м. Харків;
про стягнення 74.307,80 грн.
за участю представників:

позивача - Савченко Д.С., довіреність від 15.09.2014 р.;

відповідача - Брижко О.В., довіреність від 24.12.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Констракшн груп Інтернешнл" 27.03.2015 р. звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про стягнення загальної суми заборгованості 74.307,80 грн., у тому числі 72.979,20 грн. основного боргу та 1.328,60 грн. нарахованої пені.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором на проведення проектних робіт від 04.07.2012 р. № 9-12 в частині повної та своєчасної оплати робіт виконаних позивачем, а саме п.4.3. договору, відповідно до якого розрахунки за виконані роботи з підрядником здійснюються протягом 10 робочих днів після підписання замовником акту приймання-передачі виконаних робіт, у разі надходження коштів з Державного бюджету України, у зв'язку з чим, окрім суми основного боргу, відповідачу нарахована пеня на підставі п. 8.4. договору; в якості правових підстав позову вказує на норми ст. ст. 525, 530, 611 ЦК України.

Представник позивача у судовому засіданні 02.06.2015 р. позов підтримує та наполягає на його задоволенні з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні, з підстав вказаних у відзиві від 21.04.2015 р. № 74/2785 (вх. № 16140 від 21.04.2015 р., т. І а.с. 27-31), де відповідач зокрема вказує на те, що усі роботи виконані підрядником були прийняті належним чином за відповідними актами, акти направлені до Головного управління ДКСУ в Харківській області, що свідчить про належне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором. Також стверджує про те, що сторонами було погоджено (п. 4 додаткової угоди від 16.12.2013 р. № 1-13), що фінансування виконаних робіт буде здійснено після фактичного виділення відповідних асигнувань Головним розпорядником бюджетних коштів. Крім того, відповідач вказує, що позивачем невірно виконано розрахунок пені, замість коефіцієнту 0,1 розрахунок виконано із застосуванням 1%.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд установив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Констракшн груп Інтернешнл» (Підрядник) та Східним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України (Замовник) укладено договір підряду на проведення проектних робіт від 04.07.2012 року № 9-12 (т. І а.с. 10-13), відповідно до умов якого підрядник зобов'язується на свій ризик власними і зазлученими коштами, силами та засобами розробити проектну документацію (Стадії «Проект» в Робоча документація» по об'єкту: «Реконструкція нежитлової будівлі літ. «А-3» під а_т іністративну будівлю по вул. Клочківській, 228 в м. Харкові інв. 10310024»), що розташований за адресою:м. Харків, вул. Клочківська, 228 (далі - Об'єкт), здати ці роботи в обумовлені строки Замовнику, а Замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та снити їх оплату.

Відповідно до п. 3.1. Договору вартість проектних робіт, передбачених п. 1.1. дійсного договору у відповідності з протоколом узгодження договірної ціни та кошторисом, які є невід'ємною частиною цього договору та становить 345.644,40 грн.

31.01.2012 р. Головою Державної прикордонної служби України Східному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України був затверджений кошторис за КПКВ «Будівництво, реконструкція та капітальний ремонт об'єктів Державної прикордонної служби України» на 2012 рік (т. І а.с.45).

10.12.2012 р. між сторонами була укладена додаткова угода 1-12 до договору підряду на проведення проектних робіт від 04.07.2012 р. від 04.07.2012 р. (т. І а.с. 20), якою внесені зміни до додатків № 3 та № 4 якими визначені календарний план та план фінансування, і вартість 2-го етапу робіт установлена в розмірі 72.979,20 грн.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області при наявності та в межах бюджетних асигнувань.

Пунктом 4.3. договору сторонами погоджено, що розрахунок за виконані роботи з підрядником здійснюється протягом 10 робочих днів після підписання замовником акту приймання-передачі робіт, у разі надходження коштів з Державного бюджету України.

Позивач виконав роботи за договором по 2-му етапу робіт, що підтверджується матеріалами справи, а саме актом здачі-прийомки робіт № 2 від 10.12.2012 р. (т. І а.с. 23).

Як стверджує позивач відповідачем сплачено лише частину вартості робіт, а саме 24.000,00 грн., у зв'язку із чим сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 72.979,20 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, а також нарахування пені на суму основного боргу у відповідності до п. 8.4. договору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ч.1 ст. 212 ЦК України передбачено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

У відповідності до наведених законодавчих приписів сторони у п. 4.3. договору погодили, що розрахунок за виконані роботи з підрядником здійснюється протягом 10 робочих днів після підписання замовником акту приймання-передачі робіт, у разі надходження коштів з Державного бюджету України. Таким чином, сторони обумовили настання обов'язку відповідача по сплаті відповідних коштів настанням двох обставин: підписанням акту приймання-передачі робіт та надходженням коштів з Державного бюджету України.

З урахуванням ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень) суд приходить до висновку про те, що умовою визнання обґрунтованими позовних вимог позивача є доведення ним факту одночасного настання вказаних обставин. Проте цей тягар доведення позивачем не витриманий.

В матеріалах справи міститься саме акт здачі-прийомки робіт №2 від 10.12.2012 р. (т. І а.с. 23), проте доказів надходження коштів на рахунки Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України за договором на проведення проектних робіт від 04.07.2012 р. № 9-12 в сумі 72.979,20 грн. позивачем не надано.

Навпаки з листа ГУ ДКСУ у Харківській області від 19.05.2015р. вбачається, що станом на 18.05.2015р. відповідні бюджетні асигнування не надходили.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відповідна відкладальна умова, якою сторони обумовили настання строку виконання обов"язків відповідача, в даному разі не настала. Відтак, правових підстав для стягнення суми основного боргу, а також нарахованої на неї пені немає. Викладене є підставою для залишення позову без задоволення.

Твердження позивача про виникнення відповідного обов"язку у відповідача з дати підписання акту здачі-прийомки виконаних робіт суд оцінює критично, як такі що не відповідають приписам ст.212, ст.530 ЦК України.

Також, відмовляючи в позові, суд враховує, що дана господарська справа не є аналогічною справі №11/446 в якій Верховний Суд України у постанові від 15.05.2012р. посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД" Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005 р., вказав, що відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання. В даній господарській справі факт надходження бюджетних коштів в порядку ст.212 ЦК України визначений саме відкладальною обставиною з якою пов"язується виникнення обов"язку по сплаті коштів за договором. На відміну від справи, котру розглядав Верховний Суд України, в якій, як вбачається із вказаної постанови, посилання на відсутність бюджетних коштів трактувалося, як підстава для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання строк виконання якого вже настав.

Судові витрати у даній справі, які складаються з 1.827,00грн. судового збору , покладаються у зв'язку з відмовою в позові, на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 212, 526, 530, 610, 629, 901, 902 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 03.06.2015 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа № 922/1844/15/