ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.05.2015 Справа № 20/65

Розглянувши матеріали скарги Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу" вих. № 783 від 25.03.2015 року на дії Державної виконавчої служби України у справі № 20/65

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго" (пр. Леніна, 11, м. Горлівка Донецької області, 84600; адреса для листування: вул. Войніч, буд. 2, каб. 203, м. Маріуполь Донецької області, 87528)

до відповідача Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу" (вул. К.Лібкнехта, буд. 177-а, м. Маріуполь Донецької області, 87547)

про стягнення 10725195,75 грн. заборгованості за активну електричну енергію, 230173,43 грн. інфляційних нарахувань, 41970,71 грн. - 3% річних, 336991,18 грн. пені.

Заінтересована особа - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, (04053, м. Київ, вул.Артема,73)

суддя Зінченко Н.Г.

представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Кізілова М.М., довіреність № 03-45 від 19.12.2014 р.

від ВДВС: Іваниця О.О., довіреність №20-22/53 від 27.04.2015р.

СУТНІСТЬ СПОРУ :

01.04.2015 року до господарського суду Запорізької області за вх. № 09-06/15614 надійшла скарга Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу" (надалі - відповідача) вих. № 03-318 від 25.03.2015 року на дії Державної виконавчої служби України (надалі - виконавча служба) у справі № 20/65 щодо визнання неправомірними дій ДВС про винесення постанови про стягнення виконавчого збору, визнання недійсною зазначеної постанови.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 01.04.2015р. автоматизованою системою документообігу суду скаргу передано на розгляд судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.04.2015 р. прийнято скаргу у справі № 20/65 до розгляду, розгляд скарги призначено на 14.05.2015р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для розгляду скарги. В судовому засіданні 14.05.2015р. оголошено перерву до 27.05.2015р.

14.05.2015р. від заінтересованої особи надійшло клопотання про заміну сторони її правонаступником, в якому міститься прохання про заміну Державної виконавчої службу України її правонаступником Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» передбачено ліквідацію Державної виконавчої служби України, на підставі якої утворено комісію з ліквідації Державної виконавчої служби України (місцезнаходження комісії: м. Київ, вул. Артема, 73). Згідно зазначеної Постанови завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) покладено на Міністерство юстиції України. У зв'язку із зазначеним вказані функції переходять до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підставі викладеного, діяльність Державної виконавчої служби України щодо реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) припиняється з 06.04.2015 р. та відповідно припиняється проведення особистого прийому громадян посадовими особами та керівництвом Державної виконавчої служби України, та отримання поштової кореспонденції, яка адресована Державній виконавчій службі України, в тому числі відділу примусового виконання рішень.

Клопотання Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України судом розглянуто та задоволено. Скарга розглядається за участі Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В скарзі відповідач просить суд: - визнати неправомірними дії виконавчої служби по винесенню постанови від 08.09.2014 року ВП № 14990739 про стягнення з відповідача виконавчого збору в сумі 1 072 519 грн. 57 коп.; - визнати недійсною постанову виконавчої служби від 08.09.2014 року ВП № 14990739 про стягнення з відповідача виконавчого збору в сумі 1 072 519 грн. 57 коп. як таку, що порушує права та законні інтереси боржника.

Крім того, до матеріалів скарги відповідачем було надано клопотання вих. № 03-319 від 25.03.2015 року про визнання поважними причини пропуску відповідачем встановленого 10-ти денного строку на оскарження дії виконавчої служби та відновити пропущений строк на подання скарги, а також прийняти скаргу до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно зі ч. 1, 2 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не направлення боржнику (та його відокремленим підрозділам) постанови про відкриття виконавчого провадження, а також звернення відповідача спочатку для оскарження вчинених виконавцем дій до Донецького окружного адміністративного суду, суд вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку на подання скарги, та поновити його з 17.03.2015 р. (з дати отримання ухвали Донецького окружного адміністративного суду про закриття провадження у справі № 805/780/15а).

Заявник в обґрунтування скарги зазначає, що в Державною виконавчою службою України 02.02.2015р. винесена постанова про арешт коштів боржника у межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392819005,25 грн., до якого входить наказ по справі №20/65. Як зазначено у постанові ДВС України про арешт від 02.02.2015р., на виконання наказу господарського суду по справі № 20/65 органом стягнення було відкрито виконавче провадження ВП №14990739 від 23.09.2009р., яке було приєднане до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р. 08.09.2014р. винесено поставу ДВС України про стягнення з КП "Компанія "Вода Донбасу" виконавчого збору у сумі 1072519, 57 грн. Заявник вважає дії ДВС України по винесенню постанови від 08.09.2014р. про стягнення виконавчого збору у сумі 1072519, 57 грн. такими, що порушують законні права та інтереси КП "Компанія "Вода Донбасу" та суперечать чинному законодавству України, з огляду на наступне. Заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 10 725 195,77 грн., стягнута за рішенням господарського суду Донецької області № 20/65 від 18.05.2009р., була сплачена боржником в добровільному порядку шляхом перерахування коштів на рахунок стягувача з 25.09.2009р. по 11.10.2010р. у сумі 10 725 195,77 грн., про що свідчать платіжні доручення з відміткою банку. В примусовому порядку кошти в погашення рішення № 20/65 від 18.05.2009 з боржника не стягувалися. Державний виконавець був обізнаний про сплату боргу по справі №20/65: відповіддю на вимогу відділу ПВР Державної виконавчої ради України від 23.05.2014 № 41211546/5 боржник листом з додатками від 30.05.2014 № 03/вх 1-152-14 повідомив про самостійне погашення боргу по всіх виконавчих провадженнях, що знаходяться на виконанні відділу ПВР ДВС України на суму 362 024 024,8 грн. з додаванням реєстру із зазначенням суми по кожній справі. Таким чином, оскільки сума боргу погашена боржником добровільно та примусове стягнення в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження" не відбувалося, то підстави для винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 08.09.2014р. на суму 1072519, 57 грн. в рамках ВП №14990739 відсутні.

Стягувач (позивач) - Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» в запереченнях на скаргу зазначає наступне: згідно ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" № 606 від 21.04.1999р. (в редакції, що набула чинності 08.03.2011р.) строк для самостійного виконання надається боржнику у постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Згідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Просить суд розглянути скаргу з урахуванням норм діючого законодавства.

Представник від Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вважає скаргу безпідставною та необґрунтованою, у відзиві на скаргу вказує, що у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відділ ПВР) перебуває на виконанні зведене виконавче провадження ЗВП 41211546, до складу якого входить ВП 14990739 з виконання наказу господарського суду Донецької області від 02.06.2009 № 20/65 про стягнення з Комунального підприємство «Компанія «Вода Донбасу» в особі Регіонального управління з експлуатації каналу комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (далі - ККП «Вода Донбасу») на користь Відкритого акціонерного товариства «Донецькобленерго» в особі Центральних електричних мереж 10725195, 77 грн. суми заборгованості за активну електричну енергію. 23.09.2009р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Роєнко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області від 02.06.2009р. № 20/65 про стягнення з боржника на користь стягувача коштів. 08.09.2014 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору, яку надіслано відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону із супровідним листом простою кореспонденцією на адресу ККП "Вода Донбасу" - вул. Артема, 85 м. Донецьк, 83001 (як це і передбачено ст. 31 Закону). Так, державним виконавцем протягом 2009 - 2014 років робилися запити до органів, які здійснюють реєстрацію майнових прав, щодо встановлення наявності у боржника майна та майнових прав. 12.12.2013р. державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 12616454, згідно якого ВП № 12616454 приєднано до ЗВП № 41211546. Протягом листопада 2014 року - березня 2015 року з рахунків боржника списано 214 346,98 грн., які відповідно до ст.ст. 43, 44, 45 Закону перераховано за зведеним виконавчим провадженням ЗВП № 41211546. Крім того, твердження скаржника з приводу того, що постанова винесена незаконно оскільки винесена через декілька років після відкриття виконавчого провадження є невірним, оскільки згідно ст. 46 Закону (в редакції до 09.03.2012 року) не передбачалося строки винесення постанови про стягнення виконавчого збору. Також, строк на оскарження постанови про стягнення виконавчого збору сплив, оскільки постанова про стягнення виконавчого збору винесена 08.09.2014р., а оскаржена лише у березні 2015 року, тобто через пів року. Крім того, боржником у скарзі підтверджено, що ними виконано рішення суду та про його виконання свідчить платіжне доручення від 24.09.2012, а отже після спливу наданого на добровільне (самостійне) виконання (постанова про відкриття виносилася 23.09.2009). Також, державному виконавцю не було відомо про виконання боржником наказу господарського суду Донецької області від 02.06.2009 № 20/65. Отже, державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання наказу господарського суду Донецької області № 22.11.2010р. № 7/210, а саме при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору діяв в межах і у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Розглянувши скаргу на дії Державної виконавчої служби України у справі №20/65, беручи до уваги надані сторонами документи, суд вирішив, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням господарського суду Донецької області по справі №20/65 від 18.05.2009 р. частково задоволені позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» та стягнуто КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 10 725 195,77грн. Рішення не оскаржувалось та набуло законної сили. 02.06.2009р. на його виконання виданий наказ.

В матеріалах виконавчого провадження міститься заява від стягувача датована 10.09.09р. вих. № 31-2902 про відкриття виконавчого провадження на підставі вищезазначеного наказу.

23.09.2009р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Ронко Р.В. (далі - державний виконавець) винесено постанову № 14990739 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області від 02.06.2009р. № 20/65 про стягнення з ККП «Вода Донбасу» на користь ПАТ «Донецькобленерго» 10725195,77 грн. суму заборгованості за активну електричну енергію. Боржнику надано строк на добровільне виконання 7 днів з моменту отримання постанови.

Матеріали виконавчого провадження містять супровідний лист дату якого встановити неможливо через низьку якість ксерокопії, вих.№ 13365-0-33-09-25-983/7 про направлення постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу РУ з експлуатації каналу комунального підприємства «КП «Вода Донбасу» (м.Горлівка). Проте жодного доказу надсилання зазначеного листа поштою суду не надано (журнал вихідної кореспонденції, повідомлення про вручення, поштова квитанція, тощо). Також, не містять матеріали виконавчого провадження і доказів направлення постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу безпосередньо юридичної особи КП «Компанія «Вода Донбасу» (м.Донецьк.)

Боржник посилається на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував, заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 10725195,77грн була сплачена ним в добровільному порядку шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача в період з 25.09.2009р. по 19.10.2010р.

Вказане також підтвердив і стягувач, надав суду електронною поштою довідку про сплату за рішенням суду, згідно з якою заборгованість у справі №20/65 сплачена повністю останній платіж 19.10.2010р.

12.12.2013р. державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, згідно якого ВП №14990739 приєднано до ЗВП № 41211546.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження боржник на вимогу державного виконавця 30.05.2014р. за вих. № 03/вх.1-152-14 повідомив, що ним самостійно погашено борг за рядом виконавчих проваджень на загальну суму 362024024,80грн., надавши перелік відповідних справ. ( вказаний лист міститься у виконавчому провадженні).

Проте, 08.09.2014 державним виконавцем керуючись ст. 28 Закону, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору за наказом №20/65 від 02.06.2009р. у розмірі 1072519 грн. Як зазначено держвиконавцем у постанові: наказ божником не виконано.

КП "Компанія "Вода Донбасу" звернулося до суду зі скаргою на неправомірні дії Державної виконавчої служби щодо винесення постанови від 08.09.2014р. про стягнення виконавчого збору.

Згідно із ч.2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно із ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Положеннями ч. 3 ст. 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 28.01.2015 року у справі № 3-217гс14.

Проте, всупереч вказаним вимогам Закону, 08.09.2014р. (майже через 4 роки після того як боржником була сплачена заборгованість за наказом у справі №20/65) було винесено постанову про стягнення з Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" виконавчого збору в сумі 1 072 519 грн. 57 коп.

Отже, враховуючи в сукупності зазначені вище норми, суд приходить до висновку, що виконавчий збір стягується у разі, якщо рішення було виконано примусово із вчиненням відповідних виконавчих дій та вираховується від фактично стягнутої державним виконавцем суми.

Сплив же строку, який наданий для добровільного виконання рішення суду сам по собі не є тією достатньою підставою, з яким законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника, необхідно ще в такому випадку вчинення державним виконавцем дій спрямованих на примусове виконання, наслідком яких є стягнення суми за виконавчим документом та передачі її стягувачу.

Стаття 11 вказаного Закону України „Про виконавче провадження" покладає на виконавчу службу обов'язок вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи, що боржником сума боргу сплачена самостійно, виконавчою службою заходи щодо примусового стягнення заборгованості не здійснювалися, відтак підстави для стягнення з боржника КП "Компанія "Вода Донбасу" виконавчого збору відсутні.

За таких обставин, вимоги боржника обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 53, 86, 89, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заінтересованою особою за скаргою вважати - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

2. Відновити пропущений строк на подання скарги на дії Держаної виконавчої служби України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області № 20/65 від 18.05.2009р. з 17.03.2015 р.

3. Доводи скарги на дії Державної виконавчої служби України у справі № 20/65 визнати правомірними.

4. Визнати неправомірними дії виконавчої служби по винесенню постанови від 08.09.2014 року ВП № 14990739 про стягнення з Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" виконавчого збору в сумі 1 072 519 грн. 57 коп.

5. Визнати недійсною постанову Державної виконавчої служби України від 08.09.2014 року ВП № 14990739 про стягнення з відповідача виконавчого збору в сумі 1 072 519 грн. 57 коп.

Суддя Н.Г. Зінченко