ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 12/5009/1801/11
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого),
Катеринчук Л.Й. (доповідача),
Куровського С.В.
розглянувши касаційну скаргуГоловного територіального управління юстиції у Запорізькій області
на постанову та ухвалуХарківського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 року господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 року (в частині зобов'язання ліквідатора завершити процедуру ліквідації ВАТ "Вуглецевий композит" та надати суду документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у справі)
у справі господарського суду№ 12/5009/1801/11 Запорізької області
за заявоюПАТ "Український графіт"
до ВАТ "Вуглецевий композит"
про визнання банкрутом
ліквідаторІщенко Д.В.
у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю представників:

у приміщенні господарського суду Запорізької області:

Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області: Югаєва М.В. (довіреність №13-18/13-13 від 20.02.2015 року),
ВАТ "Вуглецевий композит":Задорожного О.В. (довіреність №01/182 від 24.12.2014 року),
Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі міста Запоріжжя: Каретник Ю.М. (довіреність №69/10 від 05.01.2015 року),
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Запоріжжі: Марнової Н.В. (довіреність №04/08 від 05.01.2015 року),
у приміщенні Вищого господарського суду України:

ПАТ "Український графіт":Олійника О.С. (довіреність №45/16 від 19.01.2015 року),
Генеральної прокуратури України:Суходольського С.М., посвідчення №020273 від 05.09.2013 року.
В С Т А Н О В И В :

у провадженні господарського суду Запорізької області знаходиться справа №12/5009/1801/11 про банкрутство ВАТ "Вуглецевий композит" (далі - боржника), порушена ухвалою суду від 11.04.2011 року за заявою ВАТ "Український графіт", правонаступником якого є ПАТ "Український графіт", (далі - ініціюючого кредитора) за загальною процедурою згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство) (том 1, а.с. 1).

Справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою господарського суду Запорізької області від 27.02.2013 року (залишена в силі судами апеляційної та касаційної інстанцій), ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Іщенка Д.В. (том 20, а.с. 152-154, том 21, а.с. 246-250, том 22, а.с. 69-74).

22.04.2014 року ліквідатор Іщенко Д.В. звернувся до господарського суду з клопотанням за вих. №01/49 від 18.04.2014 року про продовження строку ліквідаційної процедури ВАТ "Вуглецевий композит" та його повноважень, як ліквідатора боржника, до 19.12.2014 року (том 31, а.с. 92-101).

30.04.2014 року ПАТ "Український графіт", як ініціюючий кредитор та голова комітету кредиторів боржника, подало до господарського суду клопотання за вих. №0116/1844 від 24.04.2014 року про продовження строку ліквідаційної процедури боржника та повноважень ліквідатора Іщенка Д.В. до 31.12.2014 року (том 31, а.с. 102-108).

Зазначені клопотання обґрунтовані неможливістю ліквідатора Іщенка Д.В. завершити процедуру ліквідації підприємства-банкрута в межах строку, передбаченого частиною 1 статті 37 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, у зв'язку з безпідставним затягуванням Фондом державного майна України (далі - ФДМУ), як органом, уповноваженим управляти майном підприємства-банкрута, погодження переліку ліквідаційної маси банкрута та неналежним виконанням організатором аукціону обов'язків щодо реалізації майна банкрута.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 року (суддя Дьоміна А.В.) судове засідання відкладено на 30.03.2014 року, зобов'язано ліквідатора завершити процедуру ліквідації ВАТ "Вуглецевий композит" згідно з вимогами чинного законодавства та надати суду звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, реєстр вимог кредиторів, документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у строк до 15.12.2014 року (том 32, а.с. 257 - 258).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою в частині зобов'язання ліквідатора завершити процедуру ліквідації банкрута та надати суду документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у справі, Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області (далі - скаржник) звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу суду першої інстанції від 15.12.2014 року в оскаржуваній частині та прийняти нове рішення, яким зобов'язати ліквідатора банкрута Іщенка Д.В. скликати комітет кредиторів боржника та погодити з ним кандидатуру юридичної особи, якій повинні бути передані активи боржника, що залишаться непроданими на час закінчення процедури ліквідації банкрута, та яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів боржника за рахунок отриманих активів; зобов'язати ліквідатора надати суду рішення комітету кредиторів боржника і клопотання з пропозицією щодо кандидатури юридичної особи, яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів боржника за рахунок отриманих активів, які залишаться непроданими на час закінчення процедури ліквідації банкрута, для затвердження її господарським судом; зобов'язати ліквідатора надати разом з клопотанням перелік непроданих активів боржника, інформацію про кожний актив (його вартість (залишкову, ринкову та ліквідаційну, якщо така визначалась), ціну та порядок продажу, згідно з яким він продавався і не був проданий); висновки про оцінку кожного активу, здійснену відповідно до чинного законодавства під час ліквідаційної процедури, мотивуючи порушенням місцевим господарським судом норм матеріального права та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Лакіза В.В., судді: Здоровко Л.М., Пуль О.А.) апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 року у даній справі - без змін (том 33, а.с. 198 - 205).

Не погоджуючись з прийнятою постановою, скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду від 05.03.2015 року та ухвалу суду першої інстанції від 15.12.2014 року в частині зобов'язання ліквідатора завершити процедуру ліквідації ВАТ "Вуглецевий композит" та надати суду документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у справі, прийняти нову постанову, якою зобов'язати ліквідатора банкрута Іщенка Д.В. скликати комітет кредиторів боржника та погодити з ним кандидатуру юридичної особи, якій повинні бути передані активи боржника, що залишаться непроданими на час закінчення процедури ліквідації банкрута, та яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів боржника за рахунок отриманих активів; зобов'язати ліквідатора надати суду рішення комітету кредиторів боржника і клопотання з пропозицією щодо кандидатури юридичної особи, яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів боржника за рахунок отриманих активів, які залишаться непроданими на час закінчення процедури ліквідації банкрута, для затвердження її господарським судом; зобов'язати ліквідатора надати разом з клопотанням перелік непроданих активів боржника, інформацію про кожний актив (його вартість (залишкову, ринкову та ліквідаційну, якщо така визначалась), ціну та порядок продажу, згідно з яким він продавався і не був проданий); висновки про оцінку кожного активу, здійснену відповідно до чинного законодавства під час ліквідаційної процедури.

Касаційна скарга обґрунтована порушенням судами попередніх інстанцій положень статей 37, 41, 45 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року. За твердженням скаржника, зобов'язавши ліквідатора завершити процедуру ліквідації підприємства-банкрута та надати суду документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у справі, суди фактично продовжили строк процедури ліквідації ПАТ "Вуглецевий композит", який відповідно до положень частини 1 статті 37 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, обмежувався дванадцятьма місяцями з дня її відкриття постановою про визнання боржника банкрутом від 27.02.2013 року. Також, скаржник зазначає, що суди безпідставно не застосували до спірних правовідносин положення Закону про банкрутство (в зазначеній редакції), які передбачають обов'язок ліквідатора передати активи боржника, якщо такі залишилися непроданими на момент закінчення строку ліквідаційної процедури, в управління визначеній господарським судом юридичній особі, яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів за рахунок отриманих активів банкрута.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.06.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ "Український графіт" від 09.06.2015 року про припинення касаційного провадження за касаційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на постанову апеляційного суду від 05.03.2015 року та ухвалу суду першої інстанції від 15.12.2014 року в оскаржуваній частині із зазначених в ухвалі підстав.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку оскаржувані судові рішення у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вислухавши представників учасників провадження у справі, присутніх у приміщенні господарського суду Запорізької області: Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (Югаєва М.В.), ВАТ "Вуглецевий композит" (Задорожного О.В.), УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Запоріжжя (Каретник Ю.М.), Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Запоріжжі (Марнову Н.В.), а також присутніх у приміщенні Вищого господарського суду України представника ПАТ "Український графіт" Олійника О.С. та прокурора Генеральної прокуратури України Суходольського С.М., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 22 Закону про банкрутство (в редакції Закону України №2343-ХІІ, чинній до 19.01.2013 року) регламентовано, що у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Пунктом 11 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону про банкрутство (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року, чинній з 19.01.2013 року) передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Матеріалами справи підтверджується та судами встановлено, що 27.02.2013 року боржника було визнано банкрутом. Отже, в ході ліквідаційної процедури до боржника повинні застосовуватися положення, які регулюють хід ліквідаційної процедури в редакції Закону про банкрутство зі змінами згідно Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 року, який набрав чинності 19.01.2013 року.

Виходячи з положень частини 1 статті 37, частин 1, 2 статті 41 та частини 1 статті 45 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, строк ліквідаційної процедури у справі про банкрутство встановлюється у дванадцять місяців з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом, впродовж якого ліквідатор зобов'язаний здійснити процедуру ліквідації банкрута та забезпечити задоволення вимог кредиторів, зокрема, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута.

Частиною 12 статті 96 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, передбачено, що плани санації, мирові угоди та переліки ліквідаційних мас та зміни і доповнення до них у справах про банкрутство державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, підлягають погодженню з органом, уповноваженим управляти державним майном. У разі відсутності такого погодження план санації та мирова угода затвердженню господарським судом не підлягають, а включене до переліку ліквідаційної маси майно банкрута не може бути реалізованим.

Згідно з положеннями статей 1, 5 Закону України "Про Фонд державного майна України", Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику, зокрема, у сфері використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління. До повноважень ФДМУ належить погодження мирових угод, планів санації і переліків ліквідаційних мас та змін і доповнень до них у справах про банкрутство господарських організацій з корпоративними правами держави понад 50 відсотків їх статутного капіталу, які перебувають у процесі приватизації.

Процедура погодження ФДМУ планів санації, мирових угод і переліків ліквідаційних мас підприємств-боржників (банкрутів) визначена Порядком погодження планів санації, мирових угод і переліків ліквідаційних мас, затвердженим наказом ФДМУ №895 від 06.06.2007 року, пунктами 1.4, 7.1., 7.3., 7.5. - 7.7. якого передбачено, що погодження планів санації, мирових угод і переліків ліквідаційних мас підприємств-боржників (банкрутів) здійснюється заступником Голови ФДМУ, який відповідає за даний напрям роботи.

Статутом ВАТ "Вуглецевий композит" передбачено, що підприємство-боржник засноване Регіональним відділенням ФДМУ по Запорізькій області (пункт 4.1. Статуту) (том 6, а.с. 34); також, матеріалами справи підтверджується, що у статутному капіталі боржника частка державної власності становить 99,362 % (том 29, а.с. 62).

Отже, в силу положень частини 12 статті 96 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, перелік майна, включеного ліквідатором Іщенком Д.В. до складу ліквідаційної маси ВАТ "Вуглецевий композит", підлягає погодженню Головою ФДМУ, який відповідає за даний напрям роботи ФДМУ, для встановлення дійсного переліку активів боржника за участі засновника з метою унеможливлення виведення активів боржника зі складу ліквідаційної маси іншими способами, окрім як реалізації майна з публічних торгів, або його передання органам місцевого самоврядування, як об'єктів комунальної власності.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у квітні 2014 року ліквідатором банкрута Іщенком Д.В. та головою комітету кредиторів боржника ПАТ "Український графіт" подано до господарського суду клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури ВАТ "Вуглецевий композит" та повноважень ліквідатора Іщенка Д.В., які мотивовано неможливістю ліквідатора завершити процедуру ліквідації підприємства-банкрута в межах строку, передбаченого частиною 1 статті 37 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, у зв'язку з безпідставним затягуванням ФДМУ погодження переліку ліквідаційної маси банкрута, що унеможливлює будь-яке її відчуження, та неналежним виконанням організатором аукціону обов'язків щодо реалізації майна банкрута (том 31, а.с. 92-101, 102-108).

Розгляд зазначених клопотань неодноразово відкладався ухвалами місцевого господарського суду із зобов'язанням ліквідатора завершити процедуру ліквідації банкрута згідно з вимогами чинного законодавства та надати суду звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, реєстр вимог кредиторів, документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у справі (том 31, а.с. 111, 119).

У судовому засіданні від 15.12.2014 року суд першої інстанції встановив обставини затягування ФДМУ та його територіальним органом у Запорізькій області процедури погодження ліквідаційної маси ПАТ "Вуглецевий композит", що унеможливило реалізацію майна банкрута, включеного ліквідатором до складу ліквідаційної маси, та спрямування виручених від його продажу коштів на задоволення вимог кредиторів в межах строку ліквідаційної процедури, визначеного частиною 1 статті 37 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року.

З огляду на встановлене та взявши до уваги те, що будь-яке відчуження активів боржника у ліквідаційній процедурі було унеможливлено внаслідок незаконних дій ФДМУ в ході ліквідаційної процедури, який не погодив у визначені законом строки ліквідаційної процедури переліки ліквідаційної маси боржника, місцевий господарський суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на іншу дату та зобов'язання ліквідатора Іщенка Д.В. вчинити належні дії з формування ліквідаційної маси боржника, вжиття повних заходів до її відчуження, що не виключає можливості передачі непроданих активів боржника іншій юридичній особі відповідно до частини 6 статті 45 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, завершення процедури ліквідації ВАТ "Вуглецевий композит" з додержанням вимог чинного законодавства про банкрутство, подання суду звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу, реєстру вимог кредиторів, інших документів, що підтверджують повноту дій ліквідатора з проведення ліквідаційної процедури у даній справі.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в межах предмета апеляційного оскарження, погодився з висновками місцевого господарського суду за змістом оскаржуваної ухвали та не знайшов правових підстав для її зміни чи скасування в цій частині.

Доводи органу юстиції за змістом апеляційної скарги про безпідставне незастосування місцевим господарським судом до спірних правовідносин положень частини 6 статті 45 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, якими передбачено обов'язок ліквідатора передати активи боржника, якщо такі залишилися непроданими на момент закінчення строку ліквідаційної процедури, в управління визначеній господарським судом юридичній особі, яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів за рахунок отриманих активів банкрута, судом апеляційної інстанції відхилено як необґрунтовані з посиланням на те, що такі дії ліквідатора є складовою частиною ліквідаційної процедури та можливі після погодження ФДМУ переліків ліквідаційної маси і подання доказів неможливості її реалізувати в певні строки в ході ліквідаційної процедури.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про зобов'язання ліквідатора завершити процедуру ліквідації ВАТ "Вуглецевий композит" та надати суду документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у справі, та вважає їх такими, що узгоджуються з положеннями Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, щодо повноважень ліквідатора в процедурі ліквідації у справі про банкрутство та її завершення шляхом затвердження господарським судом звіту ліквідатора, складеного за результатами розрахунків з кредиторами.

Доводи скаржника про обов'язок суду першої інстанції зобов'язати ліквідатора вжити заходів з передачі майна боржника третій особі з посиланням на положення частини 6 статті 45 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає необґрунтованими, оскільки передання активів боржника третій особі може здійснюватися ліквідатором в ході ліквідаційної процедури після належного погодження переліків ліквідаційної маси, вжиття заходів до ліквідації майна боржника самим ліквідатором та відповідного рішення комітету кредиторів боржника про погодження на передачу активів третій особі, що випливає із змісту частини 6 статті 45 цього Закону. Відтак, суди першої та апеляційної інстанцій встановивши обставини неузгодження ФДМУ переліків ліквідаційної маси дійшли вірного висновку про передчасність зобов'язання ліквідатора боржника до дій з передання активів ліквідаційної маси третій особі та негайне припинення ліквідаційної процедури боржника.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 року та ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 року (в частині зобов'язання ліквідатора завершити процедуру ліквідації ВАТ "Вуглецевий композит" та надати суду документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у справі) у справі №12/5009/1801/11 такими, що прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права та не вбачає правових підстав для їх зміни чи скасування.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 року та ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 року (в частині зобов'язання ліквідатора завершити процедуру ліквідації ВАТ "Вуглецевий композит" та надати суду документи, що підтверджують проведення ліквідаційної процедури у справі) у справі №12/5009/1801/11 залишити без змін.

Головуючий Н.Г. Ткаченко

Судді Л.Й. Катеринчук

С.В. Куровський