РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 903/1039/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Юрчук М.І. ,

судді Саврій В.А.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

позивача - Католик Ю.В.;

відповідача - не з'явився;

органу ДВС - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 29 квітня 2015 року у справі № 903/1039/13

за позовом Володимир-Волинської міської ради Волинської області

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про зобов'язання звільнити земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 29.04.2015 року у справі № 903/1039/13 відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2013 року у справі № 903/1039/13 за позовом Володимир-Волинської міської ради Волинської області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання звільнити земельну ділянку та приведення її у придатний для використання стан - відмовлено /а.с. 132-134/.

Відділ державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції, не погоджуючись з зазначеною ухвалою, звернувся з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу скасувати та прийняти нову, яким задоволити заяву про зміну способу і порядку виконання рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- боржником рішення суду за власний рахунок не виконано і не виконується;

- обставинами, що утруднюють виконання рішення є те, що боржник свідомо, за власний рахунок не звільняє самовільно зайняту земельну ділянку, тому неможливо залучити бюджетні кошти згідно ст.ст.41-42 Закону України «Про виконавче провадження», а саме витрат виконавчого провадження, що здійснюється за рахунок Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, а саме авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій;

- зміна способу й порядку виконання рішення суду, а саме виключення «за власний рахунок» дасть можливість виконати рішення суду в повному обсязі.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для відмови в задоволенні заяви про зміну способу й порядку виконання рішення відсутні; просить ухвалу господарського суду Волинської області від 29.04.2015 року у справі № 903/1039/13 скасувати та прийняти нову, яким задоволити заяву про зміну способу і порядку виконання рішення /а.с. 168-172/.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Волинської області при винесенні ухвали правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю з'ясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законну та обґрунтовану ухвалу, а тому просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити /а.с. 192-195/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року у справі № 903/1039/13 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.06.2015 року /а.с.166-167/.

10.06.2015 року в судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги і доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

10.06.2015 року відповідач та орган ДВС участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили; про причини неявки суд не повідомили. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи /а.с.189-190/.

Поскільки ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників відповідача та органу ДВС.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Волинської області від 26.11.2013 року у справі № 903/1039/13 позов Володимир-Волинської міської ради до фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 про зобов'язання звільнити земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан задоволено.

Зобов'язано ФОП ОСОБА_2 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 1177 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, кадастровий номер № НОМЕР_1 та повернути її Володимир-Волинській міській раді привівши її у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди за власний рахунок /а.с.71-73/.

10.12.2013 року господарським судом Волинської області видано накази про примусове виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2013 року у справі № 903/1039/13 /а.с.75/.

08.01.2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Бичук Л.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду до 14.01.2014 року /а.с.96-97/.

15.01.2014 року заступником начальника відділу ДВС Володимир-Волинського МУЮ Бичук Л.С. складено акт державного виконавця, яким встановлено, що земельна ділянка площею 1177 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 не приведена до попереднього стану та не повернута позивачу; із вимогою повторно виконати рішення до 22.01.2014 року. На момент складання акта, боржник був відсутній /а.с. 100/.

23.01.2014 року заступником начальника відділу ДВС Володимир-Волинського МУЮ Бичук Л.С. складено акт державного виконавця, яким встановлено, що земельна ділянка площею 1177 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 не приведена до попереднього стану та не повернута позивачу; із вимогою повторно виконати рішення до 27.01.2014 року. На момент складання акта, боржник був відсутній /а.с. 99/.

Відповідно до част.1-2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У відповідності до ст.ст.11, 75, 89 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії у розмірі 340,00 грн. Копію постанови про накладення штрафу в той же день направлено боржнику.

28.01.2014 року року заступником начальника відділу ДВС Володимир-Волинського МУЮ Бичук Л.С. складено акт державного виконавця, яким встановлено, що земельна ділянка площею 1177 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 не приведена до попереднього стану та не повернута позивачу. На момент складання акта, боржник був відсутній /а.с.98/.

За повторне невиконання рішення, 28.01.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. Копію постанови про накладення штрафу направлено боржнику.

05.02.2014 року начальником відділу ДВС Володимир-Волинського МУЮ направлено подання до Володимир-Волинської міжрайонної прокуратури про притягнення боржника до кримінальної відповідальності в порядку ч.З ст.75, ч.2 ст.89 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.382 Кримінального кодексу України /а.с. 101-102/.

28.04.2014 року слідчим відділенням Володимир-Волинського МВ (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України /а.с.103/.

16.05.2014 року відділом ДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області направлено скаргу до Володимир-Волинської міжрайонної прокуратури на постанову про закриття кримінального провадження № 0000113 від 28.04.2014 року /а.с.104-105/.

19.06.2014 року Володимир-Волинська міжрайонна прокуратура в ході здійснення нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування слідчими СВ Володимир-Волинського МВ з обслуговування міста та району УМВС України у Волинській області постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000113 від 28.04.2014 року скасовано як незаконну, та матеріали вищевказаного кримінального провадження скеровано до слідчого відділу для організації подальшого досудового розслідування /а.с. 106-107/.

28.10.2014 року до відділу ДВС надійшла постанова про закриття кримінального провадження від у зв'язку із встановленням відсутності в діях ОСОБА_2 складу кримінального провадження, передбачено ст. 382 КК України /а.с.110/.

19.11.2014 року відділом ДВС Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції у Волинській області було направлено скаргу до Володимир-Волинської міжрайонної прокуратури на постанову про закриття кримінального провадження № 0000113 від 28.10.2014 року /а.с. 108-109/.

22.01.2015 року Володимир-Волинською міжрайонною прокуратурою в ході здійснення нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування слідчими МВ Володимир-Волинського МВ (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000113 від 28.10.2014 року скасовано як незаконну, та матеріали кримінального провадження скеровано до слідчого відділу Володимир-Волинського міського відділу внутрішніх справ для організації подальшого досудового розслідування /а.с.111/.

Невиконання рішення суду боржником за власний рахунок слугувало підставою для звернення 10.03.2015 року відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області до господарського суду Волинської області із заявою в порядку ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» про зміну способу й порядку виконання рішення, якою просить змінити спосіб і порядок виконання рішення господарського суду Волинської області від 26.11.2013 року на підставі ст.121 ГПК України, а саме виключити з резолютивної частини рішення спосіб демонтажу тимчасової споруди та приведення земельної ділянки в придатний стан: "за власний рахунок ФОП ОСОБА_2" /а.с. 92-94/.

При прийнятті рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до част.1 ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими; наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом відозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості (пункт 7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10. 2012 року № 9).

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Відповідно до п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10. 2012 року № 9, підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає.

Таким чином, необхідною умовою для зміни способу та порядку виконання рішення суду є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналогічна позиція викладена у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", згідно якого при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, тощо).

Як вбачається з прохальної частини заяви відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області від 10.03.2015 року, останній просить змінити спосіб і порядок виконання рішення господарського суду від 26.11.2013 року на підставі ст.121 ГПК України, а саме виключити з резолютивної частини рішення спосіб демонтажу тимчасової споруди та приведення земельної ділянки в придатний стан: "за власний рахунок ФОП ОСОБА_2".

Таким чином, в порушеня п.7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10. 2012 року № 9, орган ДВС просить змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, яке набрало законної сили і є обов'язковим до виконання, змінити останнє по суті.

Враховуючи ту обставину, що звертаючись з даним позовом про зобов'язання звільнити земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан, позивач самостійно обрав спосіб задоволення своїх вимог, тому вимоги щодо виконання рішення підлягають задоволенню саме у спосіб, що встановлений в рішенні суду.

За наведеного, правові підстави для задоволення заяви відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області про зміну способу і порядку виконання рішення - відсутні.

Водночас, місцевий господарський суд правомірно звернув увагу заявника, що згідно ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", якщо рішення суду не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом. Закон України "Про виконавче провадження" не містить заборони для державного виконавця залучати інших осіб для виконання рішення суду з послідуючим покладенням витрат на боржника згідно ст..ст. 41-42 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, документально необгрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді справи. Ухвала господарського суду Волинської області у даній справі ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 29 квітня 2015 року у справі № 903/1039/13 залишити без змін, апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Волинській області - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили. Справу № 903/1039/13 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Саврій В.А.