РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2015Справа №910/5857/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МГ Автомотів»

До Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит»

Про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Письмак О.В., довіреність № б/н від 05.01.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МГ Автомотів» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» (далі - відповідач) про зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 161 від 30.04.2011р.

Ухвалою суду від 16.03.2015р. порушено провадження у справі № 910/5857/15-г та призначено розгляд на 20.04.2015 р.

20.04.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі та підтримав позовні вимоги у повному обсязі, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд відклав розгляд справи на 29.05.2015р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

20.04.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

29.05.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2011 року між ТОВ «МГ Автомотів» (далі - позивач, клієнт) і Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - відповідач, банк), в особі начальника відділення № 6 філії «Полтавське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», було укладено договір банківського вкладу «Класичний» № 161 (далі - договір),

Відповідно до п. 1.1. договору, клієнт надає банку суму грошових коштів, надалі «Вклад», у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а Банк виплачує Клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

Згідно до п. 1.2. договору вклад складається з вкладних траншів, що розміщені Клієнтом згідно з умовами цього Договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана Клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та додатками, укладеними в рамках цього Договору і які є його невід'ємною частиною, надалі «Додатки».

У відповідності до п. 1.4. договору в додатках, які укладаються Сторонами на підставі цього Договору, визначаються такі умови:

- номер транзитного рахунку, який відкривається Клієнту для розміщення Вкладного траншу;

- сума коштів, які перераховуються на вкладний рахунок (сума Вкладного траншу);

- строк, на який розміщується Вкладний транш;

- процентна ставка, яка нараховується на Вкладний транш;

- термін виплати процентів; інші умови.

На виконання умов договору між сторонами було укладено Додаток № 161-3 від 29.12.2014 р. до договору, відповідно до якого, для розміщення вкладного траншу у Банку, Клієнт не пізніше 29 грудня 2014 року здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 2909.5.065580.012 у Філії «Полтавське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», на вкладний рахунок у банку № 2610.3.065580.004 у розмірі 484 000,00 грн.

Відповідно до п. 2 додатку № 161-3 від 29.12.2014 р. сума грошових коштів, вказаних в п. 1 цього додатку, надається Клієнтом Банку на строк до 19 січня 2015 року.

Згідно п. 3 Додатку № 161-3 від 29.12.2014 р. на суму грошових коштів, вказаних в п. 1 цього Додатку, банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 21,00 % річних.

Відповідно до п. 3.1. договору, при закінченні строку розміщення вкладного траншу, повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта, що вказаний в розділі 7 Договору. Повернення Вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок клієнта, що вказаний в його листі про повернення коштів.

Станом на 06 лютого 2015 року, відповідач, в порушення умов договору та вимог чинного законодавства України, не здійснив перерахування Позивачеві Вкладних траншів у належний строк.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору та вимог чинного законодавства України, позивач, в порядку та на умовах, що визначені п. 3.1. договору, направив на адресу відповідача лист № 33 від 03 лютого 2015 року, з вимогою перерахувати грошові кошти у загальній сумі 484 000,00 грн. на поточний рахунок ТОВ «МГ Автомотів» № 1988 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614, проте на дату звернення до суду відповідач не виконав зобов'язання перед позивачем по договору та не перерахував кошти на вказаний рахунок.

Внаслідок того, що відповідач не розрахувався з наявною заборгованістю, у добровільному порядку, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача перерахувати грошові кошти у розмірі 480 000, 00 грн. на поточний рахунок ТОВ «МГ Автомотів» № 1988 в ПАТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614 та стягнути судовий збір у розмірі 9680,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

На виконання умов Договору та Додатку, Позивач розмістив Вкладний транш у Відповідача, в той час, як Відповідач зобов'язаний був повернути цей Вкладний транш разом із процентами за користування коштами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько- господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною 1ст. 1058 ЦК України визначається: за договором банківського вкладу депозиту') одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (п. 2.4. Положення про порядок здійснення банками України вкладних депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 року № 516 (далі - Положення від 03.12.2003 р. №516)).

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно п. 1.2. Положення від 03.12.2003 р. № 516, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу (вклад (депозит) на вимогу) або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад (депозит).

За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (абз. 2 п. 3.3. Положення від 03.12.2003 р. № 516).

Однією з основних умов вищезазначеного Договору є те, що при закінченні строку розміщення Вкладного траншу повернення Вкладного траншу здійснюється Банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Клієнта, що вказаний в розділі 7 цього Договору. Повернення Вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок Клієнта, що вказаний в листі Клієнта про повернення коштів.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов'язань по поверненню банківського вкладу доведена матеріалами справи та не спростована відповідачем.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (, 04050 м. Київ, вул. Артема 60) перерахувати грошові кошти у розмірі 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) грн. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «МГ Автомотів» (, 36014 м. Полтава, вул. Зіньківська 14) № 1988 в ПАТ «Креді Агріколь Банк» МФО 300614.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (, 04050 м. Київ, вул. Артема 60) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МГ Автомотів» (, 36014 м. Полтава, вул. Зіньківська 14) судовий збір у розмірі 9680 (дев'ять тисяч шістсот вісімдесят) грн.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 09.06.2015р. )

Суддя В.І.Мельник