ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Справа № 907/1068/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

Желік М.Б.

при секретарі Карпенко В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Фірма "Каменяр", с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області б/н від 28.04.2015 року

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 31.03.2015 року

у справі № 907/1068/14

за позовом: Приватного підприємства Фірма "Каменяр", с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокирницький цеолітовий завод", м. Мукачеве

про: стягнення 328 926 грн. 70 коп., в тому числі 265 000 грн. заборгованості, 14 538 грн. 69 коп. пені, 43 725 грн. інфляційних нарахувань та 5 663 грн. 01 коп. три проценти річних (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог)

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду Закарпатської області від 31.03.2015 року у справі № 907/1068/14 (суддя Пригара Л.І.) провадження у справі зупинено до вирішення господарським судом Закарпатської області справи № 907/45/15 та набрання рішенням у цій справі законної сили.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Закарпатської області від 31.03.2015 року у справі № 907/1068/14, позивач - Приватне підприємство Фірма "Каменяр" - подав апеляційну скаргу.

Зокрема, у поданій апеляційній скарзі апелянт посилається на намагання відповідача затягнути судовий розгляд по даній справі, неправильну трактовку відповідачем п.1.1 Договору № 07-11, згідно із яким предметом договору є передача обладнання, але не зазначено про те, що позивач/постачальник має вводити в експлуатацію дане обладнання та введення його в експлуатацію. На виконання умов договору скаржник поставив відповідачу обладнання на 1200000 грн., однак, обладнання самого відповідача перебувало у неробочому стані. До цього часу ТОВ «Сокирницький цеолітовий завод» не вибрав місце і не виготовив фундаментів під сепаратор ПК-35 та інші об'єкти пневмосепарації, а також не передав позивачу проектно-конструкторську документацію, яка пройшла експертизу в Держгірпромнагляді України та інших дозвільних організаціях. Натомість, відповідач повернув пневмосепаратор ПК-35 (пневмоциклон) позивачу, у зв'язку з чим відпала потреба встановлювати систему пневмосепарації, а тому Договір № 07-11 від 07.11.2013р. виконаний позивачем в повному обсязі, оскільки після повернення пневмосепаратора неможливо досягнути по фракційного виходу цеолітової продукції, зазначеного в п.2.4 Договору. Лише 12.01.2015р. відповідач направив повідомлення про притримання оплати. Окрім того, апелянт покликається на те, що справа № 907/219/15 була призначена до розгляду на 18.05.2015р. ухвалою від 16.04.2015р., тобто через місяць після дати зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до вимог ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи органом, що вирішує господарські спори, або відповідного питання компетентними органами, а також за клопотанням сторони, прокурора або за своєю ініціативою. За змістом зазначеної норми, господарський суд зобов'язаний зупинити провадження в справі у випадку неможливості її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарському суду необхідно з'ясувати, яким чином пов'язана справа, яка ним розглядається, зі справою, яка розглядається іншим судом та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Проте, суд першої інстанції, на думку апелянта, не навів обгрунтуваного висновку що став підставою зупинення провадження у справі № 907/1068/14 при тому, що позовні вимоги по справі № 907/219/15 про тлумачення умов Договору № 07-11 є безпідставними і надуманими, не пов'язані з розглядом справи № 907/219/15 та справи № 907/45/15, оскільки розгляд даної справи і рішення суду не може кардинально вплинути на рішення, які будуть прийняті по даних справах.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 31.03.2015 р. у справі № 907/1068/14 та передати справу на розгляд до господарського суду Закарпатської області.

Довідкою про автоматичний розподіл справ між суддями від 12.05.2015 р. справу № 907/1068/14 призначено судді-доповідачу Костів Т.С. та іншим суддям, які входять до складу колегії , а саме суддям - Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 15.05.2015 р. поновлено пропущений строк на оскарження рішення в апеляційному порядку, подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 26.05.2015 р..

В судове засідання 26.05.2015 року представники сторін не з'явились, причин неявки суду не довели, хоч були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду спору, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції'', у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

в ході розгляду даної справи судом першої інстанції, було частково задоволено клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 907/1068/14 до вирішення господарським судом Закарпатської області пов'язаної із нею справи №907/45/15 за позовом ТзОВ „Сокирницький цеолітовий завод" до Приватного підприємства Фірма „Каменяр" та до Приватного підприємства „Закарпатспецмаш" про зобов'язання відповідачів солідарно виконати в натурі зобов'язання п. п. 1.1, 2.3. - 2.5. договору №07-11 від 07.11.2013 р. та справи № 907/219/15 за позовом ТзОВ „Сокирницький цеолітовий завод" до Приватного підприємства Фірма „Каменяр" та до Приватного підприємства „Закарпатспецмаш" про тлумачення змісту правочину: Договору № 07-11 від 07.11.2013 року (з додатками) стосовно того, що предметом поставки (продажу) за вказаним договором є обладнання в робочому стані, що має забезпечити кількісні та якісні показники, визначені п. п. 2.4, 2.5. Договору.

При вирішенні даного питання суд першої інстанції підставно керувався ч. 1 ст. 79 ГПК України, відповідно до якої господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Відповідно до правової позиції, наведеної у п. 3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

По даній справі скаржник просить стягнути із ТОВ "Сокирницький цеолітовий завод" суми заборгованості за поставлене обладнання згідно договору № 07-11 від 07.11.2013 р.. В основі заперечень відповідача лежить факт невиконання позивачем договору № 07-11 від 07.11.2013 року, а саме, п.п. 1.1., 2.3.-2.5., які передбачають постачання обладнання згідно технічних характеристик, а також проведення комплексу монтажних і пусконалагоджувальних робіт за рахунок позивача, що в свою чергу свідчить про невиконання позивачем своїх зобов'язань згідно умов договору. Зазначені обставини правильно встановлені судом першої інстанції.

Однак, суд першої інстанції помилково визначив, що ця справа є пов'язаною із справою № 907/45/15, оскільки у вказаній справі предметом спору є саме зобов'язання ПП фірма "Каменяр" виконати у натурі п.п. 1.1., 2.3.-2.5. договору № 07-11 від 07.11.2013 року, спонукання до виконання зобов'язання в натурі. Хоча ці справи пов'язані між собою частково суб'єктним складом, правочинами тощо, однак, одночасний розгляд цих справ є можливим і взаємовиключним. Предмет спору у цих справах є різним, що дозволяє їх одночасне вирішення судами, у т.ч. цим судом у межах даної справи не виходячи за межі позовних вимог. Відтак, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстави для зупинення провадження у справі з підстав зазначених судом першої інстанції.

Посилання скаржника на підставність своїх позовних вимог та надуманість мотивів заперечень відповідача є завчасними, оскільки вони не впливають на вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для зупинення провадження у справі.

Та обставина, що оскаржувана ухвала датована 31.03.2015 р., у той час як справа № 907/219/15 була призначена до розгляду на 18.05.2015р. ухвалою від 16.04.2015р. не заслуговує на увагу враховуючи те, що оскаржуваною ухвалою було зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням не у вказаній скаржником, а в іншій справі - № 907/45/15.

Завчасним колегія суддів також вважає посилання скаржника на те, що судове рішення у вказаній справі не зможе кардинально вплинути на судове рішення у цій справі при тому, що законодавство пов'язує між собою питання розрахунку та належного виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Відповідач додаткових доказів не подав і суду апеляційної інстанції, не обґрунтовував неможливості подання таких доказів суду першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Приватного підприємства Фірма "Каменяр" підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства Фірма "Каменяр", с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області б/н від 28.04.2015 року - задовольнити. Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 31.03.2015 р. у справі № 907/1068/14 - скасувати та передати справу на розгляд до господарського суду Закарпатської області.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокирницький цеолітовий завод" (89600, вул. Мічуріна,1/15, м.Мукачеве, Закарпатської області, ) на користь Приватного підприємства Фірма "Каменяр" (08170, вул. К.Маркса,40, с.Віта Поштова, Києво-Святошинський район, Київська область, )- 609,00 грн. судового збору.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

4.Матеріали справи скерувати до господарського суду Закарпатської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 29.05.2015 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.