ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.05.15р. Справа № 904/2730/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"

до Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України, с.Затишне Криничанський район Дніпропетровська область

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національна академія аграрних наук України, м. Київ

про стягнення 4773101,89 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

Від Позивача: представник Цецик І.М., довіреність № 7 від 12.03.2015 р.

Від Відповідача: представник не з'явився

Від Третьої особи: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України (далі-Відповідач), за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Національна академія аграрних наук України, в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь суму 4773101,89 грн., в тому числі основної заборгованості - 3456299,23 грн., 3% річних - 231524,70 грн. та інфляційні - 1085277, 96 грн. та судові витрати на суму 73080,00 грн.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов'язань за договором поставки №ППММ-30/03/12-06 від 30.03.2012р.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

копію Договору поставки № ППММ-30/03/12-06 від 30.03.12 та Додаткової угоди № 1;

копію видаткової накладної № 444 від 22.03.12;

копію довіреності № 72 від 22.03.2012 року;

копію видаткової накладної № 445 від 28.03.12;

копію довіреності № 73 від 28.03.2012 року ;

копію видаткової накладної № 619 від 12.04.12;

копію довіреності № 86 від 11.04.2012 року;

копію видаткової накладної № 629 від 18.04.12;

копію довіреності № 87 від 18.04.2012 року;

копію видаткової накладної № 630 від 21.04.12;

копію довіреності № 88 від 15.04.2012 року;

копію видаткової накладної № 749 від 26.04.12;

копію видаткової накладної № 750 від 28.04.12;

копію довіреності № 113 від 26.04.2012 року;

копію видаткової накладної № 1030 від 07.05.12 ;

копію видаткової накладної № 1018 від 23.05.12;

копію видаткової накладної № 1447 від 31.08.12;

копію видаткової накладної № 1454 від 31.08.12;

копію видаткової накладної № 1459 від 31.08.12;

копію видаткової накладної № 1461 від 31.08.12;

копію видаткової накладної № 1507 від 31.08.12;

копію видаткової накладної № 1623 від 03.09.12;

копію видаткової накладної № 2043 від 30.09.12;

копію видаткової накладної № 2044 від 30.09.12;

копію видаткової накладної № 2045 від 30.09.12;

копію акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2012 року;

копію акту звірки взаємних розрахунків станом на 28.02.2013 року;

копію свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ "Торгова Аграрна Компанія";

копію витягу з ЄДРПОУ підприємства відповідача (ДП "ДГ "Руно" НААНУ);

копію витягу з ЄДРПОУ третьої особи;

копію довіреності № 7 від 12.03.2015р.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що надані Позивачем видаткові накладні не відповідають вимогам, встановленим законодавством України для первинних документів, а саме: відсутні - місце складання, посада особи ДП «ДГ «Руно» НААН України», відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, відсутні дані (ПІП особи, яка отримала товар), що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснення господарської операції, відомості про довіреність (номер, дата), на підставі якої особу уповноважено на отримання товару. Разом з тим, Відповідач зазначає, що без довіреності не може бути створено (виписано, підписано) інший первинний документ - видаткову накладну на відпуск цінностей, який є дозволом для здійснення господарської операції з відпуску цінностей і відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є підставою для її бухгалтерського обліку. Оформлення накладної здійснюється після подання довіреності. Проте, Позивачем додано до позовних матеріалів не всі довіреності на отримання товару, а надані довіреності складені з порушенням Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996р. №99. Також, Відповідач вказує, що наданий Позивачем акт звірки розрахунків також не є належним доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам приписів ст.ст.1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». До того ж, Відповідач вказує, що Позивачем допущено помилки в розрахунку суми позову, інфляційних та 3%річних, в зв'язку з чим Відповідачем зроблено відповідний перерахунок суми позову, згідно якого основний борг становить 3456299, 13 грн., інфляційні збитки - 1085277, 93 грн., 3% річних - 231240, 62 грн.

25.05.2015 року Позивачем надано заяву (а.с. 93), відповідно до якої останній зазначає, що питання чому згідно Акту звірки заборгованість по даному договору становить 6611575,26 грн., а за позовом основна сума заборгованості становить лише 3456299,23 грн. пояснюється тим, що позовні вимоги ґрунтуються на наявних на даний момент у Позивача видаткових накладних. Видаткові накладні на різницю суми по позовних вимог не включені, так як не були передані представнику Позивача на момент подання позову. Питання стягнення заборгованості за видатковими накладними, які не включені до даної позовної заяви можливо буде вирішуватися шляхом пред'явлення нового позову, що не суперечить вимогам законодавства України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений в попередньому судовому засіданні.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, письмові пояснення не надала.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю Відповідача та Третьої особи, оскільки останні належним чином повідомлені про слухання справи в суді, про що свідчить поштове повідомлення у справі (а.с. 81). Клопотань про відкладення розгляду справи Відповідач не подавав. Крім того, матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті.

В судовому засіданні 25.05.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (далі-Постачальник) та Державним підприємством "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України (далі - Покупець) 30.03.2012р. був укладений договір поставки №ППММ-30/03/12-06 (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується у 2012 році передати у власність Покупця продукти нафтоперероблення рідкі (код 23.20.1), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар відповідно до умов даного Договору (п.1.1 Договору)

За умовами п.п.3.1 Договору ціна Договору становить: 6700210, 00 без ПДВ, 20%; ПДВ 20% - 1340042,00 грн.; загальна ціна Договору: 8040252, 00 грн. з ПДВ 20%.

Згідно з п.4.1 Договору оплата Товару, що поставляється за договором, проводиться в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника у строк 180 (сто вісімдесят) календарних днів з дати поставки Товару, але в будь-яку випадку до 31 грудня 2012р.

В період з 22.03.2012р. по 30.09.2012р. Постачальник здійснив поставку Товару на загальну суму 3456299,13грн., що підтверджується видатковими накладними та довіреностями на отримання матеріальних цінностей, а також актами звірок взаємних розрахунків станом на 31.12.2012 року та станом на 28.02.2013 року (а.с. 20-63).

Заперечення Відповідача щодо відсутності деяких реквізитів в наданих Позивачем документах та відсутністю в деяких випадках в матеріалах справи довіреностей на отримання ТМЦ, суд відхилює з огляду на те, що усі надані Позивачем документи у сукупності дозволяють встановити факти поставок на спірну суму позову. Водночас, суд зазначає, що заперечення Відповідача ґрунтуються лише на критичному відношенні до доказів, наданих Позивачем. В той же час, Відповідач не надав спростовуючих доказів та взагалі не стверджує про те, що товар на спірну суму він не отримав.

В силу статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, суд вважає, що Відповідач не довів обґрунтованість своїх заперечень проти основної суми боргу за позовом.

Відповідач свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті отриманого Товару не виконав, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 3456299,13грн. основного боргу, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2012р., підписаним представниками підприємств обох сторін (а.с. 50-63).

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 3456299,23 грн. - 3% річних за період з 01.01.13р. по 26.03.15р., а також інфляційні збитки за період з січня 2013 року по березень 2015 року на суму 1085277, 96 грн.

З перевірки розрахунків Позивача суд погоджується із запереченнями Відповідача, який вказує на те, що Позивачем допущено помилки в розрахунку суми позову, інфляційних та 3%річних, в зв'язку з чим Відповідачем зроблено відповідний перерахунок суми позову, згідно з яким основний борг становить 3456299,13 грн., інфляційні збитки - 1085277, 93 грн., 3% річних - 231240, 62 грн. З цим контррозрахунком Позивач в судовому засіданні погодився.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав. Зважаючи на встановлені обставини, суд задовольняє позов з таких підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на договорі поставки, який регулюється статтями 264-271 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частинами 1 і 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт поставки та його неповну та несвоєчасну оплату в обумовлені договором строки Відповідачем, суд задовольняє позовні вимоги Позивача в частині, а саме: про стягнення з Відповідача суми 3456299,13 грн. основної заборгованості, 231240,62 грн. 3% річних, а також 1085277,93 грн. інфляційних збитків. В решті позову суд відмовляє через арифметичне невірне визначення нарахованих сум за позовом.

Судові витрати у справі покладаються на Відповідача пропорційно задоволеній частині позову на підставі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 111-28, 116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "РУНО" Національної академії аграрних наук України (52363, Дніпропетровська область, Криничанський район, с.Затишне, вул.Леніна, 17, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" (04050, м. Київ, вул.Мельникова, буд. 12, ) основну заборгованість: 3456299, 13 грн., 3% річних: 231240,62 грн. інфляційних збитків: 1085277, 93 грн. та 73075, 65 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя Н.Б. Кеся
Повне рішення складено-02.06.15р.