ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" травня 2015 р. Справа № 911/798/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Васильківський район, с. Мархалівка 2. Приватного підприємства агрофірма «Маяк», Львівська обл., Кам'янка-Бузький р-н, с. Старий Ярчів
про стягнення коштів.
за участю представників:

позивача:Грищенко О.М. - дов. від 02.06.2014р.
відповідачів:не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», (далі - позивач, ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс») до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (далі - перший відповідач, ТОВ «ПК Трейдсервісгруп») та Приватного підприємства агрофірма Маяк» (далі - другий відповідач, ПП агрофірма Маяк») про солідарне стягнення з відповідачів 771,44 грн. штрафу та стягнення з ПП агрофірма Маяк» 21653,94 грн. заборгованості (дооцінка вартості товару), 359 грн. інфляційних втрат, 437,60 грн. 3% річних, 251,07 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання другим відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08 укладеним між ТОВ «Тридента Агро» та другим відповідачем щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строки визначені договором, які забезпечені порукою першим відповідачем.

В процесі розгляду справи позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог від 17.03.2015р. № 17-17/03, якою в порядку ст. 22 ГПК України збільшив розмір позовних вимог та просить суд солідарно стягнути з відповідачів 5325,70 грн. штрафу та стягнути з ПП агрофірма Маяк» 21653,94 грн. заборгованості (дооцінка вартості товару), 13328,64 грн. інфляційних втрат, 3437,60 грн. 3% річних, 21391,86 грн. пені.

Під час розгляду справи позивач подав до суду заяву, якою в порядку ст.ст. 22, 78 ГПК України відмовився від позову в частині вимог про солідарне стягнення з відповідачів суми штрафу в розмірі 5325,70 грн.

Враховуючи обставини справи, а також те, що подана позивачем заява про відмову позивача від позову в частині вимог про солідарне стягнення з відповідачів суми штрафу в розмірі 5325,70 грн. не суперечить діючому законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам ГПК України, господарський суд вважає за можливе її прийняти, а провадження у справі в цій частині припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

За таких обставин, в даному провадженні суд розглядає остаточні вимоги позивача про стягнення з ПП агрофірма Маяк» 21653,94 грн. заборгованості (дооцінка вартості товару), 13328,64 грн. інфляційних втрат, 3437,60 грн. 3% річних, 21391,86 грн. пені.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 17.03.2015р. № 17-17/03 з урахування заяви про відмову від позову в частині вимог про солідарне стягнення з відповідачів суми штрафу в розмірі 5325,70 грн. та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, відзиву на позовну заяву не надіслали, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що неявка відповідачів в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представників відповідачів за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між ТОВ «Тридента Агро» та другим відповідачем у справі було укладено договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08 (далі - договір), за умовами якого ТОВ «Тридента Агро» - продавець зобов'язався поставити відповідачу - покупцю засоби захисту рослин (товар), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити поставлений товар на умовах даного договору.

Відповідно до 2.1 договору асортимент товару, його кількість, ціна визначаються в додатках до договору та/або в накладних документах відпуску товару, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 3.2 договору товар вважається переданим покупцю з моменту підписання видаткових накладних.

Пунктом 5.3 договору визначено, що оплата товару проводиться наступним чином: 20% від вартості товару оплачується покупцем в строк до 04 квітня 2008 року; 80% від вартості товару оплачується покупцем в строк до 01.12.2008р.

Договір діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обов'язків по договору (п. 11.1 договору).

В додатках до договору сторони визначили, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору, сторони для визначення суми, яка підлягає оплаті, використовують наступну формулу: S=(A1/A2)*B, де S - ціна на момент проплати; B - ціна на момент підписання; A2 - курс (НБУ) долара США до гривні на день підписання договору; A1 - курс (НБУ) долара США до гривні на день перерахування грошей.

В зв'язку з неналежним виконанням ПП агрофірма «Маяк» своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар, кредитор - ТОВ «Тридента Агро» звернувся до господарського суду з позовом до боржника - ПП агрофірма «Маяк про стягнення заборгованості за вказаним договором, а також нарахованих за час прострочення інфляційних втрат, 3% річних, пені, штрафу та курсової різниці (дооцінка вартості товару).

Рішенням господарського суду Львівської області від 20.07.2009р. у справі № 12/98 за позовом ТОВ «Тридента Агро» до ПП агрофірма «Маяк» про стягнення 167802,32 грн., позов задоволено частково. Стягнуто з ПП агрофірма «Маяк» на користь ТОВ «Тридента Агро» 154810,98 грн., з яких 98515,74 грн. основний борг, 35504,69 грн. курсова різниця (дооцінка вартості товару), 7979,78 грн. інфляційні втрати, 1220,08 грн. 3% річних, 6775,36 грн. пеня, 3000,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1529,95 грн. державного мита, 285,38 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У зв'язку із подальшим неналежним виконанням ПП агрофірма «Маяк», своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, кредитор - ТОВ «Тридента Агро» звернувся до господарського суду з позовом до боржника - ПП агрофірма «Маяк про стягнення нарахованих за час прострочення інфляційних втрат, 3% річних та пені.

Рішенням господарського суду Львівської області від 31.03.2010р. у справі № 25/49 за позовом ТОВ «Тридента Агро» до ПП агрофірма «Маяк» про стягнення 25814,26 грн., позов задоволено. Стягнуто з ПП агрофірма «Маяк» на користь ТОВ «Тридента Агро» 25814,26 грн., з яких: пеня за період з 01.05.2009р. по 17.02.2010р. у розмірі 16591,12 грн., 3% річних за період з 01.05.2009р. по 17.02.2010р. у розмірі 2327,04 грн. та інфляційні втрати за період з 01.05.2009р. по 17.02.2010р. у розмірі 6896,10 грн., а також стягнуто 258,14 грн. державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Фактично рішення господарського суду Львівської області від 20.07.2009р. у справі № 12/98 було виконано другим відповідачем - ПП агрофірма «Маяк» 27.05.2011р., що підтверджується наступними платіжними дорученнями від 24.01.2011р. № 45 на суму 18933,86 грн., від 24.01.2011р. № 46 на суму 10014,17 грн., від 11.03.2011р. № 410 на суму 37844 грн., від 27.05.2011р. № 1027 на суму 106952,81 грн.

Вищенаведені факти встановлені рішенням господарського суду Київської області від 06.08.2013р. у справі № 911/2317/13.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

У відповідності до п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18 не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Як зазначалось вище, у додатках до договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08 сторони визначили, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору, сторони для визначення суми, яка підлягає оплаті, використовують наступну формулу: S=(A1/A2)*B, де S - ціна на момент проплати; B - ціна на момент підписання; A2 - курс (НБУ) долара США до гривні на день підписання договору; A1 - курс (НБУ) долара США до гривні на день перерахування грошей.

Однак, станом на день фактичного виконання другим відповідачем вищезазначеного рішення суду від 20.07.2009р. у справі № 12/98, останнім не було враховано курсу долару США станом на дату здійснення таких платежів, який складав 27.05.2011р. - 7,98 грн./дол. США згідно офіційного курсу валют, що міститься на сайті Національного банку України.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Статтею 533 Цивільного кодексу України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Таким чином, враховуючи те, що офіційний курс долара США по відношенню до гривні на дати оплати другим відповідачем отриманого товару був вищим, ніж офіційний курс долара США на дату підписання договору (5,05грн./дол. США.), то і відповідно зобов'язання щодо здійснення розрахунку за даним договором мало бути виконане у гривні, з урахуванням курсу долара США на день оплати товару.

Однак, другий відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, не врахував курс долару США станом на день оплати товару 27.05.2011р., та не сплатив ТОВ «Тридента Агро» повну вартість поставленого товару з врахуванням положень викладених у додатках до договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08, у зв'язку з чим за другим відповідачем утворилась заборгованість за поставлений товар (дооцінка вартості товару) у розмірі заявленої до стягнення суми.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» - первісний кредитор та Фізичною-особою підприємцем Грищенко Олександром Миколайовичем - новий кредитор укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 26.01.2011р. № 201-ТА (далі - угода) відповідно до умов якої первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги виконання Приватним підприємством агрофірма «Маяк», що іменується надалі «боржник», зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу 3% річних та інфляційних втрат набутих первісним кредитором на підставі договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р., у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р., (п. 1.1 угоди в редакції додаткової угоди від 28.01.2011р. № 1).

Відповідно до п. 1.2 угоди, в редакції додаткової угоди від 28.01.2011р. № 1 новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання) згідно договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р.

Згідно п. 2.1 угоди, в редакції додаткової угоди від 28.01.2011р. № 1, вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 28381,51 грн.

Згідно п. 2.3 угоди, в редакції додаткової угоди від 28.01.2011р. № 1, з моменту укладання даної угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р., по відношенню до боржника щодо заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), нарахування розміру пені, 3% річних, штрафу, інфляційних втрат за весь час прострочення, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р.

Первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору. (п. 4.1 угоди).

Ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою (п. 6.1 угоди).

На виконання умов угоди, первісний кредитор передав новому кредитору документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору, про що сторонами складений відповідний акт прийому-передачі документів від 26.11.2011р.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за вказаним правочином ТОВ «Тридента Агро» відступило ФОП Грищенко О.М. належні йому права вимоги, які витікають із вищезазначеного договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08, укладеного між «Тридента Агро» та другим відповідачем у справі.

У зв'язку з укладенням зазначеної угоди про відступлення права вимоги, ТОВ «Тридента Агро» повідомило боржника повідомленням від 26.01.2011р. про заміну кредитора у зобов'язанні. Факт надіслання зазначеної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком «Укрпошта» від 07.05.2013р. № 9312. Завірені копії вказаних документів залучені до матеріалів справи.

Між Фізичною-особою підприємцем Грищенко Олександром Миколайовичем - первісний кредитор та позивачем у справі - новий кредитор укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні від 31.01.2013р. № 31/01-13-1 (далі - угода) відповідно до умов якої первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги виконання Приватним підприємством агрофірма «Маяк», що іменується надалі «боржник», зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу 3% річних та інфляційних втрат набутих первісним кредитором на підставі договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. та згідно угоди № 201-ТА про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. 512-519 ЦК України від 26.01.2011р., у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р., (п. 1.1 угоди в редакції додаткової угоди від 11.03.2013р. № 1).

Відповідно до п. 1.2 угоди, в редакції додаткової угоди від 11.03.2013р. № 1) до угоди, за цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання боржником грошового зобов'язання) згідно договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р.

Згідно п. 2.1 угоди, в редакції додаткової угоди від 11.03.2013р. № 1, вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 28381,51 грн.

Згідно п. 2.3 угоди, в редакції додаткової угоди від 11.03.2013р. № 1, з моменту укладання даної угоди, новий кредитор наділяється всіма правами первісного кредитора, що випливають із умов договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р., по відношенню до боржника щодо заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), нарахування розміру пені, 3% річних, штрафу, інфляційних втрат за весь час прострочення, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р.

Первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору. Передача оригіналів та/або копій документів оформлюється актом приймання-передачі (п. 4.1 угоди).

Ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою (п. 6.1 угоди).

На виконання умов угоди, первісний кредитор передав новому кредитору документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору, про що сторонами складений відповідний акт прийому-передачі документів від 31.01.2013р.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за вказаним правочином ФОП Грищенко О.М. відступив позивачу у справі належні йому права вимоги, які витікають із вищезазначеного договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08, укладеного між «Тридента Агро» та відповідачем у справі.

У зв'язку з укладенням зазначеної угоди про відступлення права вимоги, ФОП Грищенко О.М. повідомив боржника повідомленням від 31.01.2013р. про заміну кредитора у зобов'язанні. Факт надіслання зазначеної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком «Укрпошта» від 07.06.2013р. № 2230. Завірені копії вказаних документів залучені до матеріалів справи.

У зв'язку із неналежним виконанням ПП агрофірма «Маяк», своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08 щодо здійснення розрахунку за поставлений товар у строк визначений договором, які забезпечені порукою ТОВ «ПК Трейдсервісгруп», позивач звернувся до господарського суду з позовом до боржника та поручителя про стягнення нарахованих на суму боргу за час прострочення інфляційних втрат, 3% річних, пені.

Рішенням господарського суду Київської області від 06.12.2014р. у справі № 911/2317/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Приватного підприємства агрофірма «Маяк», за участю третіх осіб, які не заявляють на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро», Фізична особа-підприємець Грищенко Олександр Миколайович про стягнення 28381,51 грн., яке набрало законної сили, позовні вимоги ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» були задоволені частково. Стягнуто солідарно з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп», ПП агрофірма «Маяк» 2771,44 грн. 3% річних за період з 18.02.2010р. по 26.01.2011р. та стягнуто з ПП агрофірма «Маяк» 6107,98 грн. інфляційних втрат за період з 18.02.2010р. по 26.01.2011р., 16238,29 грн. пені з 18.02.2010р. по 26.01.2011р.

Враховуючи те, що другий відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за поставлений товар за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08, позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми 35504,69 грн. за період прострочки з грудня 2008р. по травень 2011р. та з простроченої суми 98515,74 грн. за період прострочки з лютого 2011р. по травень 2011р. (з урахуванням здійсненої другим відповідачем проплати) складають 13328,64 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині є доведеними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно розрахунку позивача 3% річних з простроченої суми 35504,69 грн. за період прострочки з 01.12.2008р. по 26.05.2011р. та з простроченої суми 98515,74 грн. за період прострочки з 27.01.2011р. по 26.05.2011р. (з урахуванням здійсненої другим відповідачем проплати) складають 3437,60 грн.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який зроблений судом з врахуванням здійсненої відповідачем проплати, періоду нарахування 3% річних заявленого позивачем, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних з прострочених сум боргу за загальний період прострочення з 01.12.2008р. по 26.05.2011р. в розмірі 3370,99 грн. В решті заявленої до стягнення суми 3% річних в розмірі 66,61 грн. суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність.

Крім того, враховуючи те, що другий відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за поставлений товар за договором купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08, позивач посилаючись на п 7.2 договору купівлі-продажу нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, за кожен день прострочення, яка за розрахунками позивача за період прострочки з 01.12.2009р. по 26.05.2011р. з простроченої суми 35504,69 грн. та за період прострочки з 27.01.2011р. по 26.05.2011р. з простроченої суми 98515,74 грн. (з урахуванням здійсненої другим відповідачем проплати) складає 21391,86 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями ст. 8.3 договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р. № ЗУФ-42/03/08 визначено, що відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, сторони домовились про те, що нарахування штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який був зроблений судом, з врахуванням здійсненої другим відповідачем проплати та зазначеного позивачем періоду нарахування пені за період прострочки з 01.12.2009р. по 26.05.2011р. з простроченої суми 35504,69 грн. та за період прострочки з 27.01.2011р. по 26.05.2011р. з простроченої суми 98515,74 грн. (з урахуванням здійсненої другим відповідачем проплати), стягненню підлягає пеня в розмірі 13376,59 грн. В решті вимог щодо заявленої до стягнення суми пені в сумі 8015,274 грн. суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що другий відповідач не виконав свої грошові зобов'язання у строк визначений договором суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Приватного підприємства агрофірма «Маяк» 21653,94 грн. заборгованості (дооцінки вартості товару), 13328,64 грн. інфляційних втрат, 3370,99 грн. 3% річних, 13376,59 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачами не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті вимог суд відмовляє з огляду на їх безпідставність.

Позивач посилаючись на приписи ст.ст. 44, 49 ГПК України просить суд покласти пропорційно на відповідачів понесені ним витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 4000 грн.

В підтвердження понесених судових витрат на послуги адвоката у розмірі 4000 грн., позивач посилається на договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.03.2013р. № 21-1/03, платіжне доручення від 29.03.2013р. № 211, на підставі якого було сплачено надані адвокатські послуги за вказаним договором в розмірі 4000 грн., акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 13.03.2015р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009р., виданого на ім'я Грищенко О.М.

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру».

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 1 розділу I цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ст. 30 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно із приписами п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7 відшкодування витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Грищенко О.М. укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 25.03.2013р. № 25/1-03, за умовами якого виконавець - адвокат зобов'язався надати замовнику - позивачу правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником та ПП агрофірма «Маяк» та ТОВ «ПК «Трейдсервісгруп» - далі «боржники», які виникли на підставі договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р., угоди про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 31.01.2013р. № 13/01-13-1 та на підставі договору поруки від 15.02.2013р. № 15-02-2013-14, надання консультацій з приводу можливого та законодавчо доцільного стягнення із боржників обрахованого, відповідно до норм чинного законодавства України, розміру заборгованості у вигляді дооцінка вартості товару (курсова різницю) штрафу, пені, 3% річних, інфляційних втрат, у зв'язку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржниками перед замовником зобов'язання щодо договору № ЗУФ-42/03/08 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 25.03.2008р., угоди про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 31.01.2013р. № 13/01-13-1 та на підставі договору поруки від 15.02.2013р. № 15-02-2013-14, консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до господарського суду відповідної позовної заяви, представництві інтересів замовника в суді під час розгляду судової справи за поданим позовом, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов'язків виконавця за даним договором. Правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги (п. 1.1, 1.2 договору).

Згідно п. 3.1 договору сторони погодили, що розмір оплати послуг виконавця (гонорар) за даним договором становить 4000 грн.

На виконання умов договору адвокат надав позивачу передбачені договором послуги, що підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.03.2015р., який підписаний в двосторонньому порядку та скріплений печатками позивача та адвоката.

За надані адвокатські послуги позивач сплатив на користь адвоката грошові кошти в розмірі 4000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.03.2015р. № 211, оригінал якого залучений до матеріалів справи.

Згідно сформованого Витягом з Єдиного реєстру адвокатів України, що міститься на веб-сайті Національної асоціації адвокатів України, адвокат - Грищенко О.М. діє на підставі свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю від 29.10.2009р. № 3888. Копії витягу міститься в матеріалах справи.

Статус особи, яка представляла інтереси позивача за вказаною угодою, відповідає вимогам Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З огляду на зазначене, та враховуючи що в даному провадженні суд розглядає вимоги до другого відповідача, відшкодування витрат зі сплати судового збору та витрат на оплату послуг адвоката відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покладається судом на позивача та другого відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, суд, з урахуванням обставин справи, обмежує розмір відшкодування судових витрат з оплати послуг адвоката до 1729,75 грн. з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Припинити провадження у справі в частині вимог в частині вимог про солідарне стягнення з відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп», Приватного підприємства агрофірма Маяк» суми штрафу в розмірі 5325,70 грн.

2. Решту позову задовольнити частково.

3. Стягнути з Приватного підприємства агрофірма «Маяк» (80463, Львівська обл., Кам'янка-Бузький район, с. Старий Яричів, вул. Заводська, 2, ідентифікаційний код 23948019) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, кв. 23, ідентифікаційний код 38039872) 21653 (двадцять одну тисячу шістсот п'ятдесят три) грн. 94 коп. заборгованості (дооцінка вартості товару), 13328 (тринадцять тисяч триста двадцять вісім) грн. 64 інфляційних втрат, 3370 (три тисячі триста сімдесят) грн. 99 коп. 3% річних, 13376 (тринадцять тисяч триста сімдесят шість) грн. 59 коп. пені, 1580 (одну тисячу п'ятсот вісімдесят) грн. 13 коп. витрат по сплаті судового збору, 1729 (одну тисячу сімсот двадцять дев'ять) грн. 75 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

4. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 03.06.2015р.