РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015Справа №922/797/15
За позовом Департаменту економіки та комунального майна

До Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРК РЕАЛ ЕСТЕЙТ"

Про виконання договірних зобов'язань.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача : не з'явився

від відповідача : не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому 25.05.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент економіки та комунального майна (надалі - позивач ) подав позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРК РЕАЛ ЕСТЕЙТ" (надалі - відповідач) про виконання договірних зобов'язань.

Позивач просить стягнути з відповідача до бюджету міста Харкова суму штрафу в розмірі 5000,44 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №221-14/1 про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова від 13.06.2014 р.

Господарський суд Харківської області порушив провадження у справі 11.02.2015 р.

Відповідач відзив на позов та витребування документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.02.2015 розгляд справи був відкликаний на 16.03.2015.

Суд встановив що із наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №20221025 станом на 06.03.2015 р., 02.07.2014 р. були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, що не пов?язані зі змінами в установчих документах, а саме зміна місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк Реал Естейт" (відповідача).

Станом на 06.03.2015 місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Парк Реал Естейт" (відповідача) є: 01033, м. Київ, Голосіївський район, вулиця Володимирська, буд. 71.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Таким чином, дана справа територіально не підсудна господарському суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.2015 справу №922/797/15 передано підсудністю до Господарського суду міста Києва.

31.03.2015 справа №922/797/15 надійшла до Господарського суду міста Києва.

За результатом проведення автоматичного розподілу справ, справу №922/797/15 передано для розгляду судді Лиськову М.О.

Ухвалою суду 02.04.2015, суддя Лиськов О.М., прийняв справу до свого провадження та призначив її розгляд на 16.04.2015.

В судове засідання, призначене на 16.04.2015, представники сторін не з'явились, причин не явки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомленні.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 29.04.2015.

В судове засідання, призначене на 29.04.2015, представники сторін не з'явились, причин не явки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомленні.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 25.05.2015.

В судове засідання, призначене на 25.05.2015, представники сторін не з'явились, причин не явки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомленні.

Ухвала суду, позовна заява надсилались Відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання Відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної, діяльності» та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 № 804 (зі змінами), замовник об'єкта будівництва зобов'язаний прийняти пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Згідно з ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України) укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору.

Відповідно до ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

04.06.2014 інспекцією ДАБК у Харківській області, зареєстровано подану ТОВ «ПАРК РЕАЛ ЕСТЕЙТ» декларацію № ХК 77 про готовність об'єкта до експлуатації при реконструкції нежитлових приміщень підвалу та 1-ого поверху літ. А-1-9 по вул. Дерев'янка, 8 у м. Харкові.

13.06.2014 між заступником міського голови - директором Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та ТОВ «ПАРК РЕАЛ ЕСТЕЙТ», в особі директора Родзинського А.М. укладено дог № 221-14/1 (далі за текстом - Договір) щодо пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова при реконструкції нежитлових приміщень підвалу та 1-ого поверху літ. А-1-9 по вул. Дерев'янка, 8 у м. Харкові.

Загальна сума пайового внеску, що підлягала перерахуванню до бюджету м. Харкова, згідно п. 2.1 Договору, складала 24 959, 35 грн. Сплата пайового внеску мала бути здійснена в повній сумі єдиним платежем або частинами протягом 10 календарних днів з дня укладання даного договору.

Відповідно до інформації Департаменту бюджету та фінансів на 11.11.2014 до бюджету міста в строк перерахувало лише частину пайового внеску в сумі 959, 00 грн., з порушенням строку перераховано - 24 000, 35 грн.

Станом на 11.11.2014 замовником перераховано до бюджету частину штрафу в сумі 999, 65 грн., а залишок суми штрафу в сумі 5 000, 44 грн. не перераховано.

Листом управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна від 03.12.2014 № 958/0/124-14 ТОВ «ПАРК РЕАЛ ЕСТЕЙТ» проінформовано про порушення умов договору та необхідність сплати штрафу, передбаченого, у такому випадку, договором.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання «Замовником» обов'язків, передбачених п. 2.1 цього договору, «Замовник» сплачує до бюджету м. Харкова штраф у розмірі 25% від суми не перерахованих коштів у визначений термін.

На підставі п. 3.1.15 Положення про управління соціально-економічного розвитку планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.11.2010 року № 7/10, управлінням соціально-економічного розвитку планування та обліку було здійснено розрахунок величини штрафу за Договором.

Враховуючи вказане, за умовами укладеного договору, згідно розрахунку управління соціально-економічного розвитку планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна, ТОВ «ПАРК РЕАЛ ЕСТЕЙТ» має сплатити штраф у розмірі 5 000, 44 грн.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність будь-яких доказів щодо оплати заборгованості за Договором, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за Договором в сумі 5 000, 44 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАРК РЕАЛ ЕСТЕЙТ" (01033, м. Київ, вулиця Володимирська, будинок 71; ідентифікаційний код: 37660417) на користь Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, Харківська обл., місто Харків, майдан Конституції, будинок 7; ідентифікаційний код 25610834) 5 000 (п'ять тисяч) грн. 44 коп. - штраф та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - суму судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 29.05.2015

Суддя М.О. Лиськов