ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015 року Справа № 904/1466/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Березкіна О.В.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: Тітов М.І.

представник відповідача: Меркулова О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання", м. Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015р. у справі № 904/1466/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ВОЛГОГРАДСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД "КРАСНИЙ ОКТЯБРЬ"-УКРАЇНА", м.Дніпропетровськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання", м. Дніпропетровськ,

про стягнення заборгованості у розмірі 1108855грн.17коп.,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Волгоградський Металургійний завод "Красний Октябрь" - Україна" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" з позовом про стягнення суми основного боргу за договором поставки в розмірі 843038грн.80коп., суми 3% річних в розмірі 30283грн.54коп. та суми інфляційної складової в розмірі 235532грн.32коп.

18.03.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" до суду першої інстанції було надано клопотання, в якому відповідач просив розстрочити виконання рішення господарського суду на 12 місяців.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015р. по справі №904/1466/15 (суддя - Новікова Р.Г.) позовні вимоги були задоволені частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Волгоградський Металургійний Завод "Красний Октябрь" - Україна" суму основного боргу за договором поставки в розмірі 843038 грн.80коп., суму 3% річних в розмірі 30146 грн.80коп., суму інфляційної складової в розмірі 233640грн.29коп. та суму сплаченого судового збору в розмірі 22136грн.52коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Відмовлено в задоволенні заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" про розстрочку виконання рішення.

Не погодившись з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015р. у справі № 904/1466/15, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права, а також з неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи. Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/1466/15 від 14.04.2015р. в частині відмови в задоволенні заяви ТОВ «Дніпропетровський завод бурового обладнання» про розстрочку виконання рішення, та прийняти нове рішення, яким розстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015р. по справі №904/1466/15 рівними частинами строком на 12 календарних місяців.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 28.05.2015р. представник позивача просить рішення суду залишити без змін; представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи попереджений належним чином. Також, представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу, просить замінити позивача у справі №904/1466/15 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Волгоградський металургійний завод «КРАСНИЙ ОКТЯБРЬ» - Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ВМЗ». По справі оголошено перерву до 04.06.2015р.

Зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 02.06.2015р., справу передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Герасименко І.М. (доповідач), суддів: Кузнецова І.Л., Березкіна О.В., у зв'язку з відпусткою судді Сизько І.А.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 04.06.2015р. представник відповідача підтримав апеляційну скаргу; представник позивача просить рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 12.12.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Волгоградський Металургійний завод "Красний Октябрь" - Україна" (далі - продавець) звернулось та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" (далі - покупець) підписаний договір №38/ТД-У (далі - договір). За умовами зазначеного договору продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити металопродукцію в кількості, сортаменті, згідно з цінами та у строки визначені в специфікаціях до цього договору, які є його невід'ємною частиною.

Згідно з пунктом 2.1 договору, металопродукція, яка поставляється за цим договором сплачується за ціною, вказаною у специфікаціях до договору.

Ціна, порядок оплати та умови поставки кожної партії товару встановлюється у специфікаціях до договору (пункт 5.1 договору).

На кожну партію відвантаженої продукції продавець виставляє покупцю платіжні вимоги - доручення та податкову накладну, які є підставою для розрахунків (п. 5.2 договору).

При цьому, відповідно до пункту 5.4 договору, підставою для здійснення розрахунків за договором є рахунки, виставлені продавцем.

Згідно з пунктом 9.3 договору, строк дії договору починається з моменту його підписання та скріплення печатками уповноваженими представниками обох сторін, та діє до 31.12.2013р. Додатковою угодою від 31.12.2013р. до договору №38/ТД-У від 12.12.20012р., сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2014р.

Також, 24.08.2013р. між сторонами була підписана специфікація №4 до договору №38/ТД-У від 12.12.2012р., якою сторони узгодили поставку металопродукції згідно з договором. Строк оплати товару, який поставляється згідно з специфікацією №4 від 24.08.2012р.- 45 календарних днів після поставки товару. Вказана специфікація підписана та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень.

На виконання своїх зобов'язань за договором, позивач, на підставі специфікації №4 від 24.08.2012р. до договору №38/ТД-У від 12.12.2012р., поставив відповідачу товар згідно з наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна №618 від 23.09.2013р. на суму 195701грн.76коп.;

- видаткова накладна №721 від 29.10.2013р. на суму 189475грн.20коп.;

- видаткова накладна №810 від 03.12.2013р. на суму 203344грн.556коп.;

- видаткова накладна №825 від 09.12.2013р. на суму 194150грн.88коп.;

- видаткова накладна №878 від 25.12.2013р. на суму 185241грн.60коп.

Згідно з видатковою накладною №ВП-0000001 від 13.01.2014р., відповідач повернув позивачу частину товару на суму 92275грн.20коп., поставленого згідно з видатковою накладною №878 від 25.12.2013р. Таким чином, сума, яка підлягає оплаті за товар поставлений згідно з видатковою накладною №878 від 25.12.2013р. становить 92966грн.40коп.

Відповідно до умов договору №38/ТД-У від 12.12.2012р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Волгоградський Металургійний завод "Красний Октябрь" - Україна" виставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" рахунки на оплату товару №383 від 23.09.2013; №519 від 29.10.2013р.; №672 від 03.12.2013р.; №662 від 09.12.2013р.; №747 від 25.12.2013р.

Таким чином, доказами по справі доведено те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Волгоградський Металургійний завод "Красний Октябрь" - Україна" належним чином виконало свої зобов'язання за договором №38/ТД-У від 12.12.2012р. та поставило відповідачу товар загальною вартістю 967914грн.00коп.

З урахуванням положень договору №38/ТД-У від 12.12.2012р. та специфікації №4 від 24.08.2012р., відповідач був зобов'язаний оплатити товар отриманий за видатковою накладною №618 від 23.09.2013р. в строк до 07.11.2013р. (включно); за видатковою накладною №721 від 29.10.2013р. в строк до 13.12.2013р. (включно); за видатковою накладною №810 від 03.12.2013р. в строк до 17.01.2014р. (включно); за видатковою накладною №825 від 09.12.2013р. в строк до 23.01.2014р. (включно); за видатковою накладною №878 від 25.12.2013р. в строк до 08.02.2014р. (включно).

Але відповідач належним чином своїх зобов'язань щодо оплати отриманого товару не виконав, сплативши позивачу 32600грн.00коп. в рахунок часткового погашення заборгованості за товар отриманий згідно з видатковою накладною №618 від 23.09.2013р., тому заборгованість відповідача перед позивачем за договором №38/ТД-У від 12.12.2012р. складає 843038грн.80коп.

Зі змісту частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами. Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на те, що згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином, а відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача суму боргу 843038грн. 80 коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем було заявлено до стягнення суму інфляційних втрат в розмірі 235532грн.83коп. за період з листопада 2013р. по січень 2015р. та 3% річних в розмірі 30283грн.54коп. за період з 08.11.2013р. по 23.02.2015р.

Суд першої інстанції перевірив розрахунок позовних вимог про стягнення суми 3% річних, нарахованих за несплату суми боргу в розмірі 843038грн.80коп. за період з 08.11.2013р. по 23.02.2015р. та стягнув 3% річних в розмірі 30146грн.80коп., а в задоволенні вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 136грн.74коп. було відмовлено.

За результатами зробленого судом розрахунку, інфляційні втрати через несплату суми боргу в розмірі 843038грн.80коп. за період грудень 2013р. - січень 2015р. становлять 233640грн.29коп. При перерахунку, судом першої інстації було враховано те, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За вказаних обставин, позовні вимоги про стягнення суми інфляційної складової в розмірі були задоволені частково.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" надало клопотання, в якому просить розстрочити виконання рішення господарського суду на 12 місяців, посилаючись на ст.121 Господарського процесуального кодексу України.

Слід врахувати, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом (ст. 121 Господарського процесуального кодексу України ).

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Судом першої інстанції було вірно зазначено те, що на момент винесення рішення суду, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" не надано документів, які б підтверджували наявність загрози банкрутства підприємства відповідача, відсутність коштів на банківських рахунках відповідача та майна, на яке можливо було б звернути стягнення, а надані заявником документи в обґрунтування своєї заяви не свідчать про неспроможність відповідача виконати рішення суду. В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що все рухоме майно, що належить на праві власності відповідачу, знаходиться під заставою в ПАТ «Укрсоцбанк», а також зазначає, що постановою від 27.03.2015р. державним виконавцем накладено арешт на всі кошти, що містяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання". Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність застави не утруднює виконання рішення суду по даній справі, а наявність арешту, що накладений на кошти відповідача не свідчать про фактичну відсутність грошових коштів у відповідача на інших рахунках, а також не доводять намірів відповідача сплачувати борг рівними частинами на протязі 12 місяців.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем підстав для надання розстрочки виконання рішення. Тому в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання" судом першої інстанції відмовлено, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Здійснити заміну позивача у справі №904/1466/15 Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Волгоградський металургійний завод «КРАСНИЙ ОКТЯБРЬ» - УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ВМЗ».

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод бурового обладнання", м. Дніпропетровськ, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2015 року по

справі №904/1466/15, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 09.06.2015р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді І.Л. Кузнецова

О.В. Березкіна