РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2015 р. Справа № 924/17/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Розізнана І.В.

суддів Гудак А.В.

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу позивача Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі смт. Віньківці на рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.15 р.

у справі № 924/17/15 (суддя Димбовський В.В. )

позивач Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі смт. Віньківці

відповідач Трудовий архів Віньковецького району смт.Віньківці

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізична особа - Маханьок Микола Іванович

про стягнення шкоди у формі надміру виплачених коштів в розмірі 12 414,76 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Полудняк А.Г. ( представник, дов. у справі)

відповідача - не з'явився

третя особа - не з'явилась

Судом роз'яснено представнику позивача права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Судове засідання за клопотанням позивача відбулось в режимі відеоконференції. Заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням Голови суду від 13.05.2015 р. у справі № 924/17/15 внесено зміни до складу колегії, відповідно до затверджених складів колегій, окрім заміни головуючого та визначено колегію суддів : головуюча - суддя Олексюк Г.Є., судді - Розізнана І.В., Гудак А.В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 02.03.2015 р. у справі № 924/17/15 (суддя Димбовський В.В.) у позові управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі до трудового архіву Віньковецького району , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Маханьок Микола Іванович про стягнення шкоди у формі надміру виплачених коштів в розмірі 12414,76 грн. - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог з огляду на положення ст.ст.1166, 1172 ЦК України, ч.2 ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення",ч.2 ст.42, ст.43 Закону України "Про національний архівний фонд та архівні установи", господарський суд дійшов висновку про не обґрунтованість позову, зазначивши, що позивач не довів, а матеріали справи не підтверджують в діях відповідача (його працівника) складу цивільного правопорушення, а архівна довідка не є підставою для покладення матеріальної відповідальності за заподіяну шкоду на відповідача.

Не погодившись з постановленим рішенням, позивач- управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі звернулось з апеляційною скаргою, в якій вказує, що 12.07.2010 року Трудовим архівом Віньковецького району видано довідку про заробіток для обчислення пенсій № 474 від 12.07.2010 за період з 1974 року по 1979 рік, на підставі якої Маханьку Миколі Івановичу з 19.09.2010 року було призначено пенсію.

Керуючись ст. 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " та п.38 Порядку подання та оформлення документів на призначення пенсій управлінням Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області проведено зустрічну перевірку достовірності видачі довідки про заробітну плату №474 від 12.07.2010 р. за період роботи з 01.01.1974 р. по 30.11.1979 рік, на підставі якої було призначено пенсію гр. Маханьку М.І, який працював у Віньковецькій сільгосптехніці, за результатами якої складено Акт зустрічної перевірки достовірності видачі документів про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії № 402 від 24.09.2013р.

В результаті проведеної перевірки виявлено невідповідність довідки № 474 від 12.07.2010 року первинним документам. В зв'язку з чим, 24.09.2013р. трудовим архівом Віньковецького району на адресу управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі Хмельницької області направлено нову довідку про заробіток для обчислення пенсії Маханьку М.І. № 631 від 24.09.2013 року.

В подальшому, пенсію Маханьку М.І.приведено у відповідність до Акту зустрічної перевірки достовірності видачі документів про заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії №402 від 24.09.2013р. та довідки про заробіток для обчислення пенсій від 24.09.2013 року № 631.

Скаржник вказує, що згідно листа за № 11380/04-02 від 27.09.2013 року, який надійшов від управління з нарахування та виплати пенсій, встановлено переплату пенсії Маханьку М.І в сумі 12414,76 грн. за період з 19.09.2010 року по 30.09.2013 року. Вважає, що така переплата виникла з вини трудового архіву Віньковецького району , а тому останній несе матеріальну відповідальність за заподіяну шкоду та має обов'язок її відшкодувати.

Апелянт у скарзі наголошує, що надмірна виплата пенсії гр. Маханька М.І з вини Трудового архіву Віньковецького району, фактично є завданням матеріальної шкоди державному бюджету, що призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України.

Враховуючи ст.1166 ЦК України, ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч.1 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" апелянт просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.2015р. по справі № 924/17/15 та прийняти нове,яким задовольнити їх позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що всі дані про заробітну плату гр. Маханька М.І взяті з відомостей, які знаходяться у трудовому архіві та з даних, які вписані у відомості нарахування заробітної плати.

Відповідач у відзиві покликається на п.п.1.3 п.5 наказу Міністерства юстиції України від 08.04.2013 р. № 656/5 щодо використання Національного архівного фонду та наголошує, що архів не несе відповідальність за використання відомостей, що містяться в архівних довідках.Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.2015 р. у даній справі просить залишити без змін.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22 квітня 2015 року до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено фізичну особу - Маханька Миколу Івановича.

Третя особа Маханьок М.І. письмові пояснення на апеляційну скаргу не подавав,що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання ,яке проходило в режимі відео конференції, з'явився представник позивача, яка підтримала вимоги апеляційної скарги та додатково пояснила, що в первинних документах по нарахуванню заробітної плати Маханька М.І. під час перевірки були виявлені виправлення в сторону збільшення заробітної плати останнього. Апелянт пояснив, що позивачу було невідомо хто вніс виправлення в первинні документи, крім того наголосила, що архівний працівник не повинен перевіряти розмір заробітної плати , але архіваріус повинна була зазначити у довідці , що сума чітко не визначена. Вважає, що працівник архіву вчинив підроблення документу, яке полягає у тому, що останній взяв за основу інформацію, яка містила виправлення. Просила скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 02.03.2015 р. у справі № 924/17/15 та прийняти нове, яким задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи попереджався належним чином та заздалегідь (а.с. 113). Разом з тим , відповідач електронною поштою надіслав клопотання (вх.13502/15 від 03.06.2015 р.), згідно якого просить розглядати справу у його відсутність, в задоволенні позову просить відмовити ( а.с. 131-132).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізична особа - Маханьок Микола Іванович в судове засідання не з'явився ,надіслав письмове клопотання, згідно якого просить розглядати справу без його участі у зв'язку зі станом здоров'я ( а.с. 126).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки сторони належним чином повідомлялись про час та місце апеляційного перегляду справи, враховуючи обмеженість строків вирішення спору, явка сторін обов'язковою не визнавалась, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача та третьої особи Маханька М.І.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в Управлінні Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі перебуває на обліку та отримує пенсію за віком Маханько Микола Іванович. До заяви про призначення пенсії додано архівну довідку про заробітну плату № 474 від 12.07.2010р., видану Віньковецьким районним трудовим архівом за підписом завідуючої Мосьондз Н.І., на підставі якої Маханьку Миколі Івановичу з 19.09.2010р. призначено пенсію.

Відповідно до наявних матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі проведено зустрічну перевірку достовірності видачі довідки про заробітну плату № 474 від 12.07.2010р., за результатами якої складено Акт зустрічної перевірки достовірності видачі документів про стаж та заробітну плату для призначення (перерахунку) пенсії № 402 від 24.09.2013р. За результатами перевірки виявлено невідповідність довідки № 474 від 12.07.2010р. первинним документам.( а.с.13-14).

В подальшому, 24.09.2013р. трудовим архівом Віньковецького району видано нову довідку за вих. № 631 про заробітну плату Маханька М.І. ( а.с.15).

Згідно листа управління з нарахування та виплати пенсій головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницький області за вих. № 11380/04-02 від 27.09.2013р. встановлено переплату пенсії Маханьку М.І. в сумі 12414,76 грн. за період з 19.09.2010р. по 30.09.2013р.( а.с.16).

Відповідно до матеріалів справи, Пенсійним фондом України було направлено лист Віньковецькому районному відділу УМВС України в Хмельницькій області з приводу надання допомоги у встановленні правомірності документів про заробітну плату, наданих пенсіонером Маханьком М.І., що був розглянутий прокуратурою Віньковецького району від 19.09.2013р. ( а.с.30).

З листа Віньковецького районного відділу УМВС України в Хмельницькій області № 269 від 23.01.2014 р. вбачається, що кримінальне провадження №0000291 по факту внесення неправдивих даних в архівні відомості про нарахування заробітної плати працівнику Віньковецької сільгосптехніки Маханьку М.І. закрите через відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. ( а.с.29).

На виконання ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 р, позивачем долучено до матеріалів справи постанову про закриття кримінального провадження від 22.11.2013р. ( а.с.121).

10.12.2014р. управління Пенсійного фонду у Віньковецькому районі звернулося з вимогою до трудового архіву Віньковецького району про відшкодування суми переплати пенсії, посилаючись на те, що переплата виникла внаслідок видачі архівом недостовірної довідки, проте вона задоволена не була.

Враховуючи дані обставини, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача шкоди у формі надміру виплачених коштів в розмірі 12 414,76грн.

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне застосувати наступні положення чинного законодавства .

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Враховуючи дані норми законодавства, а також загальні правила відшкодування шкоди, необхідним є наявність протиправної поведінки суб'єкта, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), а також причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою. Саме ці обставини і є, в першу чергу, предметом доказування у даній справі.

За правилами частини 1 статті 101 Закону "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно частини 2 статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За приписами ч. 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів на призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", затвердженого п.3 Наказу Міністерства соціального забезпечення України №15 від 04.03.1992р. останній регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Крім того, вказаним порядком передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: здійснює правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів, перевіряє правильність заяви і подання, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта, та документи про стаж, має право вимагати дооформлення і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Таким чином,нормами чинного законодавства не передбачений обов'язок працівника архівної установи при видачі довідки для отримання пенсії перевіряти розміри заробітної плати та достовірність даних , які зазначені в первинних документах, а лише вносити наявні дані в архівні довідки.

Суд оцінює критично покликання апелянта на те, що працівник архівної установи здійснив підроблення документу, а саме архівної довідки № 474, оскільки зазначив заробітну плату гр.Маханька М.І , не вказавши в довідці про наявні у відомостях виправлення.

Відповідно до положень ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що крім загальних підстав, необхідних для виникнення деліктної відповідальності, необхідна спеціальна обов'язкова підстава, зокрема, виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вбачається з статтей 42, 43 Закону України "Про Національний архівний фонд та архівні установи" центральні державні архіви, місцеві державні архівні установи, архівні відділи міських рад у межах своїх повноважень мають право перевіряти роботу архівних підрозділів і служб діловодства органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, зокрема об'єднань громадян, релігійних організацій, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства про Національний архівний фонд та архівні установи шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Працівники архівних установ, користувачі архівними документами, в тому числі документами Національного архівного фонду, інші особи, винні у недбалому зберіганні, псуванні, незаконному знищенні, підробленні, приховуванні, розкраданні, незаконному вивезенні за межі України або незаконній передачі іншій особі архівних документів, а також у порушенні порядку щодо доступу до зазначених документів та інших порушеннях законодавства про Національний архівний фонд та архівні установи, несуть відповідальність згідно з законом.

Застосування адміністративних стягнень або кримінального покарання не звільняє винного у порушенні законодавства про Національний архівний фонд та архівні установи від обов'язку відшкодувати шкоду, завдану власнику документів Національного архівного фонду або уповноваженій ним особі.

Разом з тим,ні в суді першої інстанції, ні під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції , позивач не довів, що в діях відповідача ( його працівника) наявний склад цивільного правопорушення, а саме відсутні докази протиправності дій працівника відповідача, вини, а також, позивачем не доведено причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди , оскільки за належної перевірки документів для призначення пенсії шкода могла б бути не заподіяна, вина безпосередньо відповідача не доведена, як і не встановлена вина працівника відповідача за результатами звернення начальника УПФ України у Віньковецькому районі по факту внесення неправдивих даних в архівні відомості про нарахування заробітної плати працівнику Віньковецької сільськогосптехніки Маханьку М.І., оскільки кримінальне провадження № 0000291, закрите у зв'язку з відсутністю складу правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 358 КК України ( постанова про закриття кримінального провадження від 22.11.2013 р. слідчого СВ Віньковецького РВ УМВС України в Хмельницькій області О.І. Корчового,яка не скасована у передбаченому законом порядку).

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що сама лише довідка не може слугувати підставою для покладення матеріальної відповідальності за заподіяну шкоду на відповідача.

За таких обставин Рівненський апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.

В силу ст.ст. 33, 38, 43,47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення господарського суду Хмельницької області від 02 березня 2015 року у справі № 924/17/15.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 02 березня 2015 року у справі №924/17/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Віньковецькому районі залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Гудак А.В.