Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" червня 2015 р. Справа № 906/409/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участю секретаря судового засідання Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Кошалковський К.В. - дов. №05/КАМ/Ю від 29.12.14 р., дійсна до 31.12.15 р.

від відповідача: Заїка А.М. - дов. №14 від 29.12.14 р., дійсна до 31.12.15 р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" ( м.Бердичів)

про стягнення 118915,65 грн. (згідно заяви від 07.05.15р. про уточнення суми позовних вимог - 40239,19 грн.)

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" (м. Бердичів) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (с. Гаврилівка, Вишгородського р-ну, Київської обл.) про стягнення 100 008, 05 грн.

Позивач за первісним позовом ТОВ "Комплекс Агромарс" звернувся до господарського суду з позовом до відповідача ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" про стягнення 118915,65 грн. за неналежне виконання умов Договору поставки №175/2014/КАМ/М від 19.05.14 р., укладеного між ними.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 526, 530, 612 ЦК України, ст.ст. 1, 173, 174 ГК України.

Ухвалою від 25.03.15 р. суд порушив провадження у справі та вжив заходів щодо підготовки до розгляду справи по суті.

До початку розгляду справи по суті відповідачем за первісним позовом ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" подано суду зустрічну позовну заяву про стягнення з ТОВ "Комплекс Агромарс" - 100 008, 05 грн. боргу в рамках Договору поставки №175/2014/КАМ/М від 19.05.2014р.

Ухвалою від 24.04.2015р. господарський суд прийняв зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом.

В ході розгляду справи позивач за первісним позовом ТОВ "Комплекс Агромарс" подав заяву про уточнення суми позовних вимог від 07.05.2015р. (вх. г/с 6210 від 14.05.15р.), відповідно до якої позивач за первісним позовом ТОВ "Комплекс Агромарс" зменшив розмір позовних вимог на просить стягнути на його користь 40 239, 19 грн. проти заявлених 118 915, 65 грн.

Ухвалою 14.05.2013р. суд прийняв до розгляду заяву ТОВ "Комплекс Агромарс" від 07.05.15р. ( вх. № г/с 6210 від 14.05.15р.) про уточнення суми позовних вимог до суми 40239,19 грн. на підставі ст. 22 ГПК України, абз. 3 п.3.11 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

З урахуванням викладеного, спір за первісним позовом вирішено з нової ціни позову - 40 239, 19 грн., з яких: 8419, 55 грн. - пені, 529, 71 грн. - 3% річних, 31 279, 93 грн.

Спір за зустрічним позовом вирішено із ціни позову , що не змінилась та становить 100 008, 05 грн.

В засіданні суду 02.06.15р. представник позивача за первісним позовом просив вимоги останнього задовольнити в сумі 40 239, 19 грн. та відмовити у зустрічному позові.

Представник відповідача проти вимог первісного позову в сумі 40 239, 19 грн. не заперечив , однак просив задовольнити зустрічний позов.

В засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду про задоволення первісного позову та часткове задоволення зустрічного позову.

Господарський суд, заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2014р. між позивачем ТОВ "Комплекс Агромарс" (як постачальник) та відповідачем ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" (як покупець) був укладений Договір поставки №175/2014/КАМ/М (м'ясо птиці), відповідно до якого позивач зобов'язався на умовах і в порядку, передбаченими даним Договором, поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язався прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату (надалі за текстом - Договір поставки №175/2014/КАМ/М) (а.с. 10-13).

У п. 1.1. Договору поставки №175/2014/КАМ/М сторони домовились, що на умовах і в порядку, передбаченими даним Договором, постачальник зобов'язується поставити на передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і своєчасно здійснити його оплату.

Однак того ж дня 19.05.14р. сторони підписали Протокол розбіжностей до Договору поставки №175/2014/КАМ/М, відповідно до якого узгодили п. 1,2 та п. 1.4. даного Договору, а саме: вимоги щодо якості товару та асортименту товару, вимоги до його якості та ціни товару, який є предметом поставки та зазначається у Специфікації до цього Договору, яка є його невід'ємною частиною (надалі за текстом - Протокол розбіжностей) (а.с. 50-56).

У розділі 3 Договору поставки №175/2014/КАМ/М сторони погодили базисні умови поставки з урахуванням п.п. 3.3, 3.5.,3.6,3.7.,3.8.,3.11, 3.12 Протоколу розбіжностей до Договору поставки №175/2014/КАМ/М.

Сума Договору та порядок розрахунків визначений сторонами у розділі 4 Договору №175/2014/КАМ/М, згідно п. 4.5. якого сторони узгодили, що покупець зобов'язаний перераховувати на поточний рахунок постачальника вартість поставленої партії товару на протязі 7 (семи) календарних днів з моменту відвантаження партії товару згідно накладних (дати виписки видаткової накладної).

У Протоколі розбіжностей сторони виключили з Договору поставки №175/2014/КАМ/М п.п. 4.11., 4.12., 4.13.

Умови приймання-передачі товару за кількістю та якістю сторони визначили у розділі 5 Договору поставки №175/2014/КАМ/М, з урахуванням редакції п.п. 5.1., 5.9 Протоколу розбіжностей .

Розділом 6 Договору поставки №175/2014/КАМ/М сторони погодили умови приймання-передачі зворотної тари та пакування товару з урахуванням п. 6.1., 6.2 Протоколу розбіжностей, а пункти 6.3.-6.15 Договору поставки №175/2014/КАМ/М виключили.

Відтак, у Протоколі розбіжностей сторони погодили назву розділу 6 Договору поставки №175/2014/КАМ/М - "Умови пакування товару".

Протоколом розбіжностей сторони погодили п. 6.1. Договору поставки №175/2014/КАМ/М, згідно якого постачальник здійснює поставку товару за даним Договором у незворотній тарі (гофрокороб, стрейтчплівка, і т.п.). Постачальник зобов'язаний забезпечити пакування товару, що відповідає вимогам нормативних документів. Пакувальні матеріали повинні бути чистими та неушкодженими.

Відповідальність сторін сторони визначили у розділі 7 Договору поставки №175/2014/КАМ/М, зокрема, у п. 7.2.1. якого передбачено, що покупець за порушення строків оплати товарів, визначених п. 4.5. даного Договору, сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості неоплаченого товару. Пеня нараховується на протязі 10 (десяти) з дня, наступного за днем порушення покупцем свого зобов'язання.

Відповідно Протоколу розбіжностей, сторони виключили пункти 7.2.3, 7.2.4, 7.2.5, 7.2.6, 7.2.7 Договору поставки №175/2014/КАМ/М, а п.п. 7.2.8 та 7.12 виклали в новій редакції.

Строк дії Договору поставки №175/2014/КАМ/М, відповідно до 10.1. якого, - до 31.12.2014р. з можливістю його пролонгації відповідно до п. 10.9.

Крім того, 19.05.14р. сторонами було укладено Додаток №1 до Договору поставки №175/2014/КАМ/М щодо адресної програми доставки - м. Бердичів, вул. Білопільська, 131 (склад), а також Додаток №2 до Договору поставки від 19.05.2014р. - план продажу м'яса курчат бройлерів, а саме: тушка курчат бройлерів - 22000 кг., філе - 20000 кг., ніжка (чверть) 60000 кг. (а.с. 47-48).

Факт належного виконання позивачем за первісним позовом ТОВ "Комплекс Агромарс" зобов'язання з поставки товару підтверджується видатковою накладною №КА-00005418 (товарно-транспортна накладна) від 29 січня 2015р. на суму 365 211, 00 грн. за товар та 73 980, 00 грн. за тару (а.с. 14).

У складі тари зазначено - полотно розмотка НД 0,30*500*550; тара заставна піддон п/е 800*1200 жовтий фірмовий (євро) та ящик жовтий фірмовий.

Крім того, у видатковій накладній №КА-000005418 від 29.01.2015р. було зазначено, що право власності на тару не переходить. Вартість одного ящика - 60, 00 грн.

Оскільки відповідач за поставку товару за видатковою накладною №КА-00005418 (товарно-транспортна накладна) від 29 січня 2015р. на загальну суму 365 211, 00 грн. станом на 17.03.15р. допустив заборгованість в сумі 79 991,95 грн., позивач звернувся до суду із позовом про її стягнення в судовому порядку, додатково заявивши до стягнення пеню в сумі 8 419, 55 грн., 18 761, 50 грн. штрафу, 1799, 05 грн. 10% річних за користування чужими коштами та 9943, 60 грн. інфляційних втрат.

В ході вирішення спору позивач зменшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача - 8 419, 55 грн. пені, 539, 71 грн. 3% річних , 31279, 93 грн. інфляційних втрат, загалом на суму 40 239, 19 грн.

Відповідач ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" як позивач за зустрічним позовом за відпущений товар, згідно накладної №КА-000005418 від 29.01.2015р., сплатив кошти на суму 107 623, 11 грн. платіжним дорученням за №1145 від 17.03.2015р. (а. с. 59);

Одночасно доводив, що сплатив ТОВ "Комплекс Агромарс" як відповідачу за зустрічним позовом заставну вартість тари (ящиків жовтих фірмових) згідно рахунків за №1198 та 1208 платіжними дорученнями №2995 від 08.10.2014р. на суму 120 000, 00 грн. та №3073 від 10.10.2014р. на суму 60 000, 00 грн. (а.с. 60, 61).

Листом за №113 від 30.03.15р. ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" як позивач за зустрічним позовом повідомив ТОВ "Комплекс Агромарс" як відповідача за зустрічним позовом про те, що за Договором поставки №175/2014/КАМ/М станом на 30.03.15р. він є боржником перед ТОВ "Комплекс Агромарс" із сумою грошового зобов'язання в розмірі 79 991, 95 грн. в той час, як ТОВ "Комплекс Агромарс" виступає боржником перед ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" з повернення заставної вартості тари в сумі 80 520, 00 грн., тому за наявності зустрічних однорідних вимог, відповідно до ст. 601 ЦК України, відповідачем ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" було зараховано 79 991, 95 грн. в рахунок погашення зустрічних однорідних вимог, які виникли на підставі Договору поставки №185/2014/КАМ/М та відносини з оплати заставної вартості зворотної тари. Залишок боргу ТОВ "Комплекс Агромарс" із повернення заставної вартості тари становить 582, 05 грн. ( 80 520, 00 грн. - 79 991, 95 грн.).

Одночасно цим листом відповідач вимагав уповноваженому представнику позивача з'явитися в семиденний термін з моменту його отримання для повернення йому ящиків в кількості 1658, попередньо повернувши заставну вартість тари в сумі 99480 грн. При цьому відповідач зазначив, що у разі неповернення вартості заставної тари ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" тара повертатися не буде (а. с. 57).

Вимагаючи стягнення з позивача коштів в сумі 100 008,05 грн. ( 582, 05 грн. +99480 грн. ) за зустрічним позовом відповідач ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" доводив, що відносини щодо поставки товару та обміну заставною тарою є взаємопов'язані згідно Договору поставки №175/2014/КАМ/М від 19.05.2014р., оскільки саме в цій тарі (ящиках) постачався товар.

Однак ТОВ "Комплекс Агромарс" як відповідач за зустрічним позовом жодних дій, пов'язаних із виконанням умови вимоги від 30.03.15р. за №113 щодо отримання зворотної тари в кількості 1658 ящиків, не здійснив, тоді як отримав за неї кошти.

Посилаючись на п.п.7,16 та 96 Правил застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання в Україні, затверджених наказом Міндержресурсів України від 16.06.92р. №15, ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" вважає, що ТОВ "Комплекс Агромарс" безпідставно відмовляється від вивозу або ж приймання повернутих йому засобів упаковки багаторазового використання (а. с. 93-95).

Заперечуючи проти зустрічного позову, ТОВ "Комплекс Агромарс" доводить, що з врахуванням протоколу розбіжностей від 19.05.2014р. до Договору поставки №175/2014/КАМ/М від 19.05.2014р. взагалі не передбачено постачання продукції , упакованої у зворотну тару, внесення заставної вартості за неї, а також відсутні умови ( механізм ) її повернення.

Зміст доданих до зустрічної позовної заяви копій платіжних доручень № 3073 від 10.10.2014року та № 2995 від 08.10.2014р. доводить, що ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" здійснило оплату за тару в загальній сумі 180 000,00 грн. , а не заставну її вартість. Отже, тара позивачем за зустрічним позовом була придбана, тому кошти отримані в якості оплати за неї не підлягають поверненню.

Разом з тим, питання повернення коштів у вказаних позивачем за зустрічним позовом розмірах можливо вирішити лише після повернення придбаної тари силами останнього ( а.с. 106).

З метою встановлення дійсної волі сторін спору в частині передання у власність або користування ящиків багаторазового використання в кількості 1658, ухвалою суду від 14.05.15р. було зобов'язано надати за підписом керівників юридичних осіб письмове підтвердження наступним обставинам:

- чи слід вважати , що за умовами укладеного 19 травня 2014 року Договору поставки № 175/2014/КАМ/М в редакції протоколу розбіжностей від 19.05.2014року тара (упаковка) у вигляді ящиків та піддонів жовтих поліетиленових фірмових багаторазового використання є незворотною тарою, продана з відома та волі позивача у власність відповідача та придбана з відома та волі у власність відповідачем ;

- якщо так, тоді письмово підтвердити, що оформленні первинні бухгалтерські документи в частині цієї тари про те, що вона є зворотною, не переходить у власність відповідача, а оплата , що ним проведена за цю тару є виключно платою заставної вартості , містять в цій частині помилку, та не відповідають дійсній волі сторін договору;

- якщо ні, тоді письмово підтвердити, на яких умовах сторони домовились повернути тару багаторазового використання , яка фактично знаходиться у володінні та користуванні відповідача , в тому числі, чи погодили сторони застосовувати до цих відносин Правила застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні, затверджені наказом Міндержресурсів України від 16.06.92р. № 15;

- якщо сторони домовились повернути тару багаторазового використання , яка фактично знаходиться у володінні та користуванні відповідача , тоді подати докази виконання цієї домовленості до дати засідання суду.

Одночасно судом було роз'яснено, що виконання вказівок суду в цій частині сторони мають здійснювати з врахуванням, зокрема, правил статті 213 ЦК України.

На виконання вимог ухвали суду від 14.05.15р. ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" в особі керівника Галецького Г.Б. вважає, що жодного придбання тари (ящиків жовтих фірмових та піддонів поліетиленових фірмових багаторазового використання) у власність товариство не здійснювало, оскільки поставка товарів у зворотній тарі розпочалася в жовтні 2014р. на умовах DDP м. Бердичів вул. Білопільська, 131 та продовжувалася до останньої поставки товару в 2015р. За весь період поставок відповідач ТОВ "Комплекс Агромарс" самостійно забирав зворотну тару, тобто по даним правовідносинам була усталена практика взаємовідносин між сторонами (а. с. 111).

Натомість вимоги ухвали суду від 14.05.15р. ТОВ "Комплекс Агромарс" не виконало, та не повідомило суду дійсну волю сторони стосовно розпорядження ящиками багаторазового використання в кількості 1658 , які фактично знаходяться у володінні та користуванні ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" станом на дату винесення рішення суду у цій справі.

Дослідивши матеріали справи, здійснивши їх правову оцінку у відповідності до вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд дійшов висновку задовольнити первісний позов та частково зустрічний позов, виходячи з наступного.

Підставою виникнення прав та обов'язків сторін спору є Договір поставки №175/2014/КАМ/М від 19.05.14р. ( ст. 11 ЦК України).

Згідно з приписами статті 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що на дату звернення позивача з первісним позовом до суду 19.03.2015р. основний борг за поставлений , однак не оплачений товар, становив 79 991, 95 грн.

Факт існування основного боргу та його розмір станом на 30.03.15р. ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" визнав, однак листом за №113 від 30.03.15р. повідомив ТОВ "Комплекс Агромарс" про те, що як боржник за Договором поставки №175/2014/КАМ/М на суму 79 991, 95 грн. та як кредитор з оплаченої заставної вартості тари на суму 80 520, 00 грн. відповідно до ст. 601 ЦК України, зарахував кошти в сумі 79 991, 95 грн. в рахунок погашення зустрічних однорідних вимог.

Позивачем зарахування зустрічних вимог на суму основного боргу 79 991, 95 грн. на підставі ст. 601 ЦК України та ч.3 ст. 203 ГК України прийнято, про що доводить зміст заяви про уточнення суми позовних вимог від 07.05.2015р. , у складі яких вимоги про стягнення основного боргу відсутні ( а с. 100-101).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2.1. Договору поставки №175/2014/КАМ/М передбачено, що що покупець за порушення строків оплати товарів, визначених п. 4.5. даного Договору, сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості неоплаченого товару.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що позивач заявив до стягнення пеню в розмірі 8 419, 55 грн. за загальний період прострочення з 10.02.15р. по 16.03.15р. із загальної суми заборгованості 187 615, 06 грн., з яких:

- 4 410, 24 грн. за період з 10.02.15р. по 03.03.15р.;

- 4 009, 341 грн. за період з 04.03.15р. по 16.03.15р. (а.с. 102).

Господарський суд, перевіривши розрахунок пені за Договором поставки №175/2014/КАМ/М, дійшов висновку, що останній є обґрунтованим, тому пеня підлягає до стягнення у заявленому позивачем розмірі - 8419, 55 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 539, 71 грн.

Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовується за наявності порушення будь-якого грошового зобов'язання (п. 6.2 Постанови ВГСУ від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (далі - Постанова № 14).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 Постанови № 14).

Господарський суд, перевіривши розрахунок 3% річних, дійшов висновку, що останній є обґрунтованим, тому річні підлягають до стягнення у заявленому позивачем розмірі - 539, 71 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення інфляційних втрат в розмірі 31 279, 93 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (п. 3.1 Постанови № 14).

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць, у якому мала місце інфляція (абз. 3 п. 3.2. Постанови №14).

Господарський суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат за період з січня 2015 року по березень 2015 року на загальну суму 31 279, 93 грн., визнає його арифметично правильним, у зв'язку з чим вирішує стягнути зазначену суму згідно резолютивної частини рішення суду.

Господарський суд дійшов до висновку зустрічний позов задовольнити частково лише на суму 528, 05 грн. відповідно до листа-вимоги №113 від 30.03.2015р., зі змісту якого судом встановлено, що ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" оплатило заставну вартість тари в сумі 80 520, 00 грн., яка повернута ТОВ "Комплекс Агромарс" та прийнята останнім. З цієї суми , ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" зараховано 79 991, 95 грн. в рахунок погашення зустрічних однорідних вимог, які виникли на підставі Договору поставки №185/2014/КАМ/М та відносини з оплати заставної вартості зворотної тари. Залишок боргу ТОВ "Комплекс Агромарс" із повернення заставної вартості тари становить 582, 05 грн. ( 80 520, 00 грн. - 79 991, 95 грн.).

В частині стягнення 99480, 00 грн. за 1658 ящиків жовтих фірмових та піддонів поліетиленових фірмових багаторазового використання, які фактично знаходяться у володінні та користуванні ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" станом на дату винесення рішення суду у цій справі, суд відмовляє, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 статті 213 ЦК України, якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Укладаючи 19.05.2015р. Договір поставки №175/2014/КАМ/М сторони назвали шостий розділ "Умови приймання-передачі зворотної тари та пакування товару" , погодивши тим самим, що товар поставлятиметься як у зворотній тарі ( ящиках та піддонах жовтих поліетиленових фірмових), так і в упаковці ( тара одноразового використання), визначивши у п.п. 6.1-6.16 конкретні умови поставки, оплати, повернення саме зворотної тари, вимоги до її якості , тощо.

Водночас, погодивши того ж дня 19.05.14р. протокол розбіжностей до Договору поставки №175/2014/КАМ/М , сторони змінили як назву шостого розділу на " Умови пакування товару" , так і його зміст, визначивши його лише у п. 6.1 про те, що постачальник здійснює поставку товару за даним Договором у незворотній тарі (гофрокороб, стрейтчплівка, і т.п.). Постачальник зобов'язаний забезпечити пакування товару, що відповідає вимогам нормативних документів. Пакувальні матеріали повинні бути чистими та неушкодженими.

Тим самим, сторони фактично в Договорі поставки №175/2014/КАМ/М обумовили пакувальний матеріал як тару одноразового використання.

Попри це , поставку товару продовжили здійснювати у тарі багаторазового використання ( ящиках та піддонах жовтих поліетиленових фірмових ( євро) з оплатою її заставної вартості та умовою про те , що право власності на тару до покупця товару не переходить. Більше того, на заставну вартість тари в сумі 79 991,95 грн. ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" припинив своє зобов'язання перед ТОВ "Комплекс Агромарс" з оплати поставленого товару.

Таким чином, суд погоджується з доводами ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" , що між сторонами Договору поставки №175/2014/КАМ/М склалась усталена практика стосовно ящиків та піддонів жовтих поліетиленових фірмових ( євро) - останні є тарою багаторазового використання.

У зв'язку з цим, на спірні правовідносини сторін спору в цій частині поширюються Правила застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання , затверджені наказом Міністерства державних ресурсів України № 15 від 16.06.1992 року (надалі - Правила №15).

Так, після звільнення від продукції і товарів усі види засобів упаковки багаторазового використання підлягають обов'язковому поверненню, якщо інше не передбачено Правилами застосування, обігу і повернення цих засобів або договором (п.З Правил).

Оскільки Договором поставки №175/2014/КАМ/М інше не передбачено, засоби упаковки багаторазового використання підлягають обов'язковому поверненню.

У п. 2 Роз'яснення ВАСУ N 01-6/368 від 30.03.93 " Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з поверненням засобів упаковки і повторним використанням дерев'яної і картонної тари та паперових мішків " ( з наступними змінами та доповненнями) (далі - Роз'яснення ВАСУ ) роз'яснено, якщо Правилами № 15 або договором покупець (одержувач) продукції і товарів не звільнений від обов'язку повернення засобів упаковки багаторазового використання, ці засоби підлягають обов'язковому поверненню в кількості, порядку і строки, передбачені Правилами № 15.

Оскільки Договором поставки №175/2014/КАМ/М покупець (одержувач) продукції і товарів ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" не звільнений від обов'язку повернення засобів упаковки багаторазового використання, останні підлягають обов'язковому поверненню у 30-денний строк ( п.4 Правил № 15).

У п 3 Роз'яснення ВАСУ обов'язок повернення засобів упаковки багаторазового використання визначено як зобов'язання покупця (одержувача) продукції і товарів, а в п. 4 роз'яснено, що оскільки законодавством України не передбачено, що відповідальність за прострочку повернення засобів упаковки багаторазового використання може нести одержувач продукції, відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього зобов'язання повинна нести сторона за договором, тобто покупець.

У п. 6. Роз'яснення ВАСУ зазначено, що відповідно до пункту 8 Правил № 15 відправник продукції і товарів зобов'язаний протягом 2 днів після відвантаження рекомендованим листом надіслати одержувачу сертифікат. При затримці з висилкою сертифіката строк повернення засобів упаковки збільшується на кількість днів затримки. Отже у разі порушення строку висилки сертифіката, строк повернення засобів упаковки слід обчислювати після закінчення двох днів з дати відвантаження продукції (товару) з урахуванням кількості днів, на яку затримано висилку сертифікатів.

Якщо затримка з висилкою сертифіката перевищує 30 днів, строк повернення засобів упаковки збільшується тільки на 30 днів і після цього такі засоби підлягають поверненню відправнику продукції (товарів), тобто максимальна кількість днів, на яку збільшується строк повернення засобів упаковки у випадку затримки з висилкою сертифіката, не може перевищувати 30 днів.

Відсутність сертифіката на повернення засобів упаковки не звільняє від відповідальності за прострочку їх повернення.

В свою чергу, повернення засобів упаковки багаторазового використання проводиться за рахунок одержувача тари (виготовлювача продукції і товарів), якщо інше не передбачене договором. (п. 7 Правил №15).

Оскільки Договором поставки №175/2014/КАМ/М інше не передбачено, повернення засобів упаковки багаторазового використання проводиться за рахунок ТОВ "Комплекс Агромарс" як одержувача тари (виготовлювача продукції і товарів).

Оскільки ТОВ "Комплекс Агромарс" в особі керівника товариства письмово не підтвердило справжню волю на розпорядження 1658 ящиками та піддонами жовтими поліетиленовими фірмовими ( євро) шляхом їх продажу ТОВ "Інко-Фуд Бердичів", та приймаючи до уваги відсутність справжньої волі в останнього на їх прийняття у власність, суд виходить з того, що ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" як покупець товару зобов'язане повернути тару багаторазового використання, а ТОВ "Комплекс Агромарс" як одержувач тари та постачальник товару, зобов'язаний відшкодувати понесені ним витрати на її повернення.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що ТОВ "Інко-Фуд Бердичів" до звернення із зустрічним позовом не повернуло ТОВ "Комплекс Агромарс" 1658 ящиків та піддонів жовтих поліетиленових фірмових ( євро), вимоги про стягнення з останнього коштів в сумі 99 480,00грн., сплачених в якості заставної їх вартості, є передчасними.

Стосовно розподілу судових витрат.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог.

З урахуванням того, що позивачем подано заяву про уточнення (зменшення) розміру позовних вимог від 07.05.15р., яку було прийнято до розгляду господарським судом ухвалою суду від 14.05.15р., поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 665, 99 грн., сплаченого за платіжними дорученнями № від 19.03.15р. та № від 22.04.15р., у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Відповідно до п. 5 ст. 49 ГПК України, господарський суд стягує судовий збір з відповідача за первісним позовом у повному обсязі, а за зустрічним позовом - пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4-3,4-7,33,43,49,82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Білопільська, буд. 131, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Комплекс Агромарс" ( 073350, Київська область, Вишгородський район, с. Гаврилівка, ):

- 8 419,55 грн. пені;

- 539,71 грн. 3% річних,

-31 279,93 грн. інфляційних втрат,

- 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

3. Зустрічний позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" ( 073350, Київська область, Вишгородський район, с. Гаврилівка , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інко-Фуд Бердичів" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Білопільська, буд. 131, ):

- 528,05 грн. основного боргу,

- 10, 56 грн. судового збору.

Видати наказ.

5. Відмовити у задоволенні зустрічного позову на суму 99480, 00 грн.

6. Повернути ухвалою суду Товариству з обмеженою відповідальністю " Комплекс Агромарс" (073350, Київська область, Вишгородський район, с. Гаврилівка, ) з Державного бюджету України 665,99 грн. судового збору, сплаченого за платіжними дорученнями № від 19.03.15р. та № від 22.04.15р., у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.06.15р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (простою)

3- відповідачу (простою)