РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015№910/6130/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/6130/15-г

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Метро-Медіа», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Мегаполіс», м. Київ,

та до товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Медіа Столиця», м. Київ,

про стягнення збитків у сумі 609 201, 07 грн.,

за участю представників:

позивача - Кольваха С.Ю. (довіреність від 10.02.2015 № б/н);

відповідача 1 - не з'явився;

відповідача 2 - не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Метро-Медіа» (далі - ТОВ «Метро-Медіа») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Мегаполіс» (далі - ТОВ «Медіа Мегаполіс») та товариства з обмеженою відповідальністю «Метро Медіа Столиця» (далі - ТОВ «Метро Медіа Столиця») 609 201,07 грн. збитків у вигляді неодержаного прибутку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2015 порушено провадження у справі.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 12.05.2015 строк розгляду спору було продовжено до 28.05.2015.

У судовому засіданні 25.05.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі; представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, відзиви на позов не подавали.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачам на адреси, зазначені у позовній заяві; факт отримання ухвали про порушення провадження у справі від 16.03.2015 підтверджується повернутим суду рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання вказаних ухвал 23.03.2015 представником відповідачів.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 25.05.2015 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.04.2012 товариством з обмеженою відповідальністю «Київська медіа група» (далі - ТОВ «Київська медіа група»; Товариство) було зареєстровано засоби масової інформації (далі - ЗМІ), а саме газету «МЕТРО-НЬЮЗ» та газету «АФІША-НЬЮЗ».

03.05.2012 ТОВ «Київська медіа група» (ліцензіар) та ТОВ «Метро-Медіа» (ліцензіат) було укладено Ліцензійний договір № 01 про використання права видання друкованих засобів масової інформації (далі - Ліцензійний договір), за умовами якого: ліцензіар надає ліцензіату за винагороду на термін дії Ліцензійного договору виключну ліцензію (виключні права) на використання права видання друкованих засобів масової інформації; Ліцензійний договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2012.

03.01.2014 Товариством та позивачем укладено договір про внесення змін та доповнень до Ліцензійного договору, у пункті 1 якого сторони домовились викласти пункт 12.1 Ліцензійного договору у такій редакції: договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2014.

Згідно з частиною першою статті 1109 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Видавництво газети «МЕТРО-НЬЮЗ» та газети «АФІША-НЬЮЗ» здійснюється з 07.05.2012 на підставі Ліцензійного договору.

Як зазначив позивач, газета «МЕТРО news» розповсюджується безкоштовно, а дохід від видання газети «МЕТРО news» Товариство і позивач отримує від розміщення реклами у зазначеному періодичному виданні.

З 24.01.2013 газета «МЕТРО-НЬЮЗ» виходить двічі на тиждень (у понеділок та четвер) при цьому в понеділок вказана газета виходить в оформленні «МЕТРО news», а у четвер в оформленні «МЕТРО Афіша».

27.06.2013 відповідачем-1 було зареєстровано ЗМІ - газету «МЕТРО.ком.юа».

ТОВ «Медіа Мегаполіс» за участю видавника ТОВ «Метро Медіа Столиця» та редакції (м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 20-Б) з 01.07.2013 розпочали видавництво газети з назвою, що подібна до газети позивача - «МЕТРО news» та ідентичним зовнішнім оформленням (перше видання 01.07.2013 мало наклад 300 000 екземплярів на тиждень та нумерацію - № 1/46).

З 04.07.2013 відповідачами було розпочато видання газети «МЕТРО Афіша» за № 2/47, що також імітувала форму та зовнішній вигляд газети ТОВ «Метро-Медіа».

Судом встановлено, що рішенням Антимонопольного комітету України від 28.10.2014 № 519-р «Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу»:

- визнано дії відповідачів щодо використання без дозволу Товариства і позивача оформлення періодичного видання - газети «Метро.ком.юа», схожого з оформленням періодичного видання газети «МЕТРО-news», яке раніше почали використовувати ТОВ «Київська Медіа Група» і позивач, що може призвести до змішування з діяльністю Товариства і ТОВ «Метро-Медіа», порушенням, передбаченим статтею 4 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»;

- за вказане порушення накладено на ТОВ «Медіа Мегаполіс» штраф у сумі 10 000 грн. та на ТОВ «Метро Медіа Столиця» штраф у сумі 75 000 грн.;

- зобов'язано відповідачів припинити до 30.11.2014 використання у господарській діяльності оформлення періодичного видання - газети «Метро.ком.юа» схожого із оформленням періодичного видання - газети «МЕТРО news», яке раніше почало використовувати Товариство та позивач і надіслати до Комітету підтвердні документи.

На підтвердження протиправної поведінки відповідачів позивач подав суду копію рішення господарського суду міста Києва від 23.03.2015 зі справи № 910/2836/15-г, яким заборонено ТОВ «Медіа Мегаполіс» та ТОВ «Метро Медіа Столиця» використовувати позначення «МЕТРО.ком.юа» у друкованих виданнях, рекламі, мережі Інтернет, на етикетках, упаковках, при виконанні робіт та наданні послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив таке:

- за перше півріччя 2013 року дохід позивача від надання послуг з розміщення реклами без врахування витрат становив 2 045 680, 23 грн. (що підтверджується: копіями фінансового звіту від 01.04.2013 та від 01.07.2013; оборотно-сальдовими відомостями за перший квартал і за перше півріччя 2013 року; роздруківками картки рахунку 70 за перший квартал і за перше півріччя 2013 року);

- за друге півріччя 2013 року дохід позивача становив 1 436 479, 16 грн. (що підтверджується: копіями фінансового звіту від 01.10.2013 і від 01.01.2014; оборотно-сальдовими відомостями за 9 місяців 2013 року і за 2013 рік; роздруківками картки рахунку 70 за 9 місяців 2013 року і за 2013 рік.

- оскільки дохід позивача з моменту вчинення відповідачами протиправної поведінки у другому півріччі 2013 року зменшився, то ТОВ «Метро-Медіа» просило суд стягнути солідарно з відповідачів завдані ними збитки у вигляді недотриманого позивачем прибутку у сумі 609 201, 07 грн.

Представники відповідачів у судові засідання не з'явилися, заперечень стосовно заявлених позивачем вимог суду не подали.

Так, відповідно до частин першої - третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною першою статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд міста Києва вбачає за можливе зазначити таке.

При обчисленні розміру упущеної вигоди (неодержаного прибутку) має значення достовірність (реальність) тих доходів, які потерпіла особа передбачала отримати за звичайних умов цивільного обороту. Обов'язок з доведення розміру тих доходів, яких особа отримала б у випадку непосягання на її право, покладається на потерпілого.

Неодержаний прибуток - це рахункова величина втрати очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб'єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив би правопорушення, тобто якщо ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б отримані у випадку неналежного виконання боржником своїх зобов'язань.

Крім того, важливим елементом доказування наявності упущеної вигоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

За вказаних обставин пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі, якщо б відповідачем не було порушено його прав.

Таким чином, позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Так, у рішенні господарського суду міста Києва від 23.03.2015 зі справи № 910/2836/15-г та у рішенні Антимонопольного комітету України від 28.10.2014 № 519-р наведено докази протиправної поведінки відповідачів, проте під час розгляду даної справи судом не встановлено наявності причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідачів та розміром понесених позивачем збитків.

Вимоги про стягнення збитків у вигляді неодержаного прибутку у сумі 609 201, 07 грн. позивач обґрунтовує порівняльним аналізом фінансових звітів за перше і друге півріччя 2013 року, оборотно-сальдовими відомостями за перший і другий квартали 2013 року та роздруківками картки рахунку 70 за вказані періоди.

Проте позивачем не доведено реальності намірів рекламодавців замовлення реклами у ЗМІ позивача з подальшою відмовою від вказаних послуг чи доказів того, що потенційні клієнти відмовилися від послуг ТОВ «Метро-Медіа» на користь відповідачів.

Наведені ТОВ «Метро-Медіа» розрахунки упущеної вигоди є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який міг би і повинен був отримати позивач, якщо б відповідачі не здійснювали протиправні дії.

Отже, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що твердження позивача про упущену ним вигоду у сумі 609 201, 07 грн. є абстрактними, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

За приписами статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2015.

Суддя О. Марченко