ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" червня 2015 р.Справа № 916/1061/15-г

За позовом: акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробничий дім "СОЛОС"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Трейд ЛТД"

про стягнення 70 040,20 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробничий дім "СОЛОС", товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Трейд ЛТД" 56 013,92 грн. грн. - заборгованості.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.03.2015р. позовну заяву (вх.№1121/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно №916/1061/15-г та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

08.04.2015р. позивач звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог (вх.№2-1840/15), відповідно до якої просить суд стягнути солідарно з відповідачів 70 040,20 грн. заборгованості, яка судом прийнята до розгляду.

27.04.2015р. позивач звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог (вх.№10838/15) відповідно до якої просить суд стягнути солідарно з відповідачів 70 040,20 грн., де 49 612,52 грн. заборгованість по кредиту, 11 593,87 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом, 7 882,27 грн. - пеня, що виникла внаслідок порушення строків погашення кредиту, 951,53 грн. - пеня, що виникла внаслідок порушення строків погашення процентів, яка судом прийнята до розгляду.

14.05.2015р. позивач звернувся до суду із заявою про продовження строку розгляду справи (вх.№2-2667/15) яка судом задоволена, у зв'язку з чим строк розгляду справи було продовжено до 31.05.2015р.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 02.06.2015р. не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженого представника на розписці про відкладення розгляду справи від 14.05.2015р.

Представник відповідача 1 в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції, відзив на позов та витребувані документи суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Представник відповідача 2 в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції, відзив на позов та витребувані документи суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, суд встановив:

14 травня 2014р. між публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробничий дім "СОЛОС" (Позичальник) було укладено договір про надання овердрафту №015/328351/214538, згідно п.1.1. якого Кредитор на умовах Договору надає позичальнику протягом строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту з поточного рахунку в межах діючого поточного ліміту, внаслідок чого за зазначеним поточним рахунком виникає дебетове сальдо.

Відповідно до п.1.3. Договору максимальний ліміт за Договором складає 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) гривень, у межах якого встановлюється поточний ліміт. Визначення розміру поточного ліміту та порядок його встановлення здійснюється відповідно до пунктів 2.4., 2.5. Договору. Поточний ліміт за Договором не може перевищувати 90% від середньомісячних надходжень за останні дванадцять календарних місяців на всі поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора (якщо строк наявності відкритого поточного рахунку становить менше дванадцяти місяців, то розрахунок середньомісячних надходжень проводиться з урахуванням фактичного строку наявності відкритого поточного рахунку). На дату укладення Договору поточний ліміт дорівнює максимального ліміту. Позичальник має право використовувати Овердрафт при наявності встановленого максимального ліміту та поточного ліміту. У разі скасування максимального та поточного лімітів позичальник не має право використовувати Овердрафт.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що процентна ставка за користування Овердрафтом становить 23% річних. У разі скасування Максимального та Поточного лімітів згідно підстав, зазначених в підпунктах 8.2.1.-8.2.7. пункту 8.2. Договору, в порядку передбаченому пунктом 8.3. Договору, з дати скасування Лімітів - процентна ставка становить 40% річних . Тип процентної ставки - фіксована.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками і діє до повного виконання ними прийнятих зобов'язань за Договором (п.12.1. Договору).

15 травня 2014р. між публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "ВВ Трейд ЛТД" (Поручитель) було укладено договір поруки №015/328351/214538/П2 згідно умов п.1.1. якого Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору, за умовами якого Позичальник зобов'язаний:

1.1.1. повернути кредит в розмірі 50 000,00 (п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) (далі - Кредит);

1.1.2. сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 23% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим Договором;

1.1.3. сплатити комісії в розмірах, передбачених Кредитним Договором;

1.1.4. сплатити пені, штрафи, передбачені кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки Кредитора, пов'язані з неналежним виконання Позичальником умов Кредитного Договору.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Порука, встановлена Договором, припиняється через 96 міс. від закінчення строку/настання терміну виконання забезпеченого зобов'язання (п.7.2. Договору).

На виконання вищенаведеного договору про надання овердрафту №015/328351/214538 позивач надав відповідачу кредит, однак, відповідач його не повернув, проценти за його користування та комісію не сплатив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість за кредитом в сумі 49 612,88 грн., 11 593,87 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань в частині повернення кредиту та сплати процентів і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За положеннями ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Пунктом 1 ст.1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, судом встановлено надання позивачем згідно договору про надання овердрафту №015/328351/214538 кредиту товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробничий дім "СОЛОС" та неповернення останнім кредитних коштів, несплату процентів за користування ними, у зв'язку з чим на думку суду позивач правомірно заявив вимогу про солідарне стягнення суми заборгованості по кредиту в розмірі 49 612,52 грн., солідарне стягнення суми заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 11 593,87 грн., які судом підлягають стягненню солідарно з відповідачів на користь позивача в повній мірі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пені, що виникла внаслідок порушення строків погашення кредиту в розмірі 7 882,27 грн. та пені, що виникла внаслідок порушення строків погашення процентів - 951,53 грн.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання є день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України встановлює, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в статті 256 ЦК України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відтак частина шоста статті 232 ГК України визначає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Так, позивачем розраховано до стягнення з відповідача пеню із дотриманням строку спеціальної позовної давності та строку нарахування пені, встановленого ч.6 ст.232 ГК України, з огляду на положення договору про надання овердрафту, яким сторонами обумовлено п'ятирічний строк нарахування пені, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідачів пені, що виникла внаслідок порушення строків погашення кредиту в розмірі 7 882,27 грн. та пені, що виникла внаслідок порушення строків погашення процентів - 951,53 грн. підлягають судом задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", у зв'язку з чим стягненню солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробничий дім "СОЛОС", товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Трейд ЛТД" на користь позивача підлягає 49 612,52 грн. заборгованості по кредиту, 11 593,87 грн. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 7 882,27 грн. - пені, що виникла внаслідок порушення строків погашення кредиту, 951,53 грн. - пені, що виникла внаслідок порушення строків погашення процентів.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробничий дім "СОЛОС" (65014, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 32, код ЄДРЮОФОП 38296583) та товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Трейд ЛТД" (67801, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Дзержинського, буд. 127, код ЄДРЮОФОП 37929236) на користь акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 10, код ЄДРЮОФОП 14305909) в особі Одеської обласної дирекції акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (65001, м. Одеса, вул. Садова, 10, код ЄДРЮОФОП 23876031) 49 612 (сорок дев'ять тисяч шістсот дванадцять) грн. 52 коп. заборгованості по кредиту, 11 593 (одинадцять тисяч п'ятсот дев'яносто три) грн. 87 коп. - заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом, 7 882 (сім тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 27 коп. - пені, що виникла внаслідок порушення строків погашення кредиту, 951 (дев'ятсот п'ятдесят одна) грн. 53 коп. - пені, що виникла внаслідок порушення строків погашення процентів, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - витрат на оплату судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України

Повний текст рішення складено 08 червня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський