РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015Справа №910/4562/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІССМАНН"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Хала - Україна"

Про стягнення 117 697,01 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Калюжна Н.В. - представник

Від відповідача не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІССМАНН" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хала - Україна" про стягнення 117 697,01 грн.

Ухвалою суду від 27.02.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/4562/15-г та призначено розгляд справи на 24.03.2015.

В судове засідання 24.03.2015 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги та надав усні пояснення стосовну суті справи.

В судове засідання 24.03.2015 представник відповідача не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, вимоги ухвали суду від 27.02.2015 не виконав.

Ухвалою суду від 24.03.2015 відкладено розгляд справи на 26.05.2015.

В судове засідання 26.05.2015 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 26.05.2015 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, вмотивованих заяв та клопотань до суду не направив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 26.05.2015 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач у позовній заяві зазначає, що поставляв протягом 2006 -2009 років у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Хала-Україна" товар, а саме котельне обладнання. Позивач зазначив що передав товар на загальну суму 139780,48 грн. на підставі накладних на відвантаження: № від 06.11.2006 р., № від 22.05.2008 р., № від 17.07.2008 р., № від 25.02.2009 р., № від 25.02.2009 р.

Позивач зазначив що сумлінно виконав усні зобов'язання перед відповідачем, останній в свою чергу сплатив за товар частково, в зв'язку із чим виникла заборгованість в розмірі 110 802, 94 грн.

12.08.2014 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 45-юр, проте відповідач проігнорував вимогу, відповіді на адресу позивача не надходило.

Відповідно до ст.. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. . У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. . У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 ст. 265 ГК України передбачає, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частина 1 ст. 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Під час судового розгляду справи судом було встановлено, що зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 110802,94 грн. відповідач у встановлений строк не виконав.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 110802,94 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 910,71 грн., інфляційне збільшення суми заборгованості в розмірі 5983,36 грн.

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційні втрати з простроченої суми, суд задовольняє 3% в розмірі 910,71грн. та інфляційні втрати в розмірі 5983,36 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Хала-Україна" (03680, м. Київ, вул. Освіти б. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІССМАНН" (03150, м. Київ, вул. Димитрова, б. 5, корп. 10-А, ) заборгованість у розмірі 110802 (сто десять тисяч вісімсот дві) грн. 94 коп., інфляційні втрати в розмірі 5983 ( п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят три) грн.. 36 коп., 3 % річних і розмірі 910 ( дев'ятсот десять) грн.. 71 коп., судовий збір у розмірі 2353 (дві тисячі триста п'ятдесят три) грн.. 94 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.05.2015

Суддя Л.В. Прокопенко