ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.06.2015 Справа №908/2995/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В. при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», м.Київ,

до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м.Донецьк,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача громадянина України Мельніченко Олександра Миколайовича, Київська область, Таращанський район, с.Лука, вул.Комсомольська, 23, який проживає за адресою: м.Київ, вул.Братиславська, 40, кв.160.,

про стягнення 6 152,64 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», м.Київ, звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою №1205 від 28.04.2015р. до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м.Донецьк, про стягнення грошових коштів в розмірі 6 152,64грн.

Господарським судом Запорізької області ухвалою від 05.05.2015р. означений позов направлено для розгляду за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області на підставі 15, 17 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до п.3.1.11 та п.3.1.12 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №908/2995/15 визначено суддю Кротінову О.В.

14.05.2015р. означений позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/2995/15, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача громадянина України Мельніченко Олександра Миколайовича, Київська область, Таращанський район, с.Лука, вул.Комсомольська, 23, який проживає за адресою: м.Київ, вул.Братиславська, 40, кв.160.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на фактичну сплату страхового відшкодування у розмірі 6 152,64грн. за договором добровільного страхування транспортного засобу №0112-0102-0002 від 15.11.2011р. потерпілій особі у наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.10.2012р. у м.Києві, наявність винних дій водія транспортного засобу DAEWOO LANOS д/н 44393КТ, відповідальність за яким забезпечена відповідачем.

На підтвердження вказаних обставин позивач, зокрема, надав копії: довідки відділу ДАІ Солом'янського РУ ГУМВС України у м.Києві б/н б/д виданої Малиновському В.І., довідки №9095495 про дорожньо-транспортну пригоду відділу ДАІ з обслуговування Солом'янського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в м.Києві, постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 14.11.2012р. по справі №2609/25467/12 (№3-9511/12), актів службового розслідування (страховий акт) №19-781/13 від 28.01.2013р. та №19-781/13Д від 02.04.2013р., розрахунку суми страхового відшкодування від 15.01.2013р. та від 27.03.2013р., договору добровільного страхування транспортного засобу №0112-0102-0002 від 15.11.2011р. разом із додатковою угодою №3 від 19.03.2012р. до нього, роздруківки з ЦБД МТСБУ, рахунків №ВДиС-0000204 від 04.01.2013р. та №ВДиС-0007728 від 26.03.2013р., повідомлення про настання випадку, який має ознаки страхового від 25.10.2012р., заяви №б/н від 15.01.2013р., посвідчення водія Малиновського В.І., свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ААС759508, платіжних доручень №10888 від 28.01.2013р. та №672 від 02.04.2013р., вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в порядку регресу №3748 від 25.11.2013р. разом із підтвердженням його направлення відповідачу.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», п.35.2 ст.35, п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

25.05.2015р. через канцелярію суду позивачем подано клопотання №1391 від 22.05.2015р., яким на виконання вимог суду до матеріалів справи долучено довідку №1389 від 22.05.2015р. щодо відсутність на розгляді іншого суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору; клопотання №1390 від 22.05.2015р. про задоволення вимог та прийняття рішення без участі представника позивача в засіданні за наявними у справі матеріалами, про результати розгляду клопотання письмово повідомити на зазначену поштову адресу; підтвердження направлення позову та доданих до нього документів на адресу третьої особи; копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців №20582276 стосовно позивача; копію витягу з безкоштовного запиту з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22.05.2015р. щодо відповідача; копії квитанції до прибуткового касового ордеру №62 від 20.03.2012р.; копії актів виконаних робіт №ВДИСА-009644 від 08.05.2013р. та №ВДИСА-009645 від 08.05.2013р.

Одночасно, у наведеному клопотанні дані пояснення стосовно того, що експертиза застрахованого транспортного засобу не проводилась, розрахунок суми страхового відшкодування здійснювався на основі рахунків-фактур.

Документи долучено до матеріалів справи.

29.05.2015р. від третьої особи у справі надійшли письмові пояснення №б/д від 27.05.2015р., відповідно до яких останнім засвідчено, що 24.10.2012р. у м.Києві по проспекту Перемоги відбулось ДТП, в результаті якого ним було скоєно зіткнення з автомобілем марки «HYNDAI» н/з АА7975КТ, вина визнана та встановлена постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 14.11.2012р., штраф оплачено. Додатково Мельніченко О.М. вказано, що під час ДТП у його автомобіль вдарився інший автомобіль марки TAYOTA CAMRY, але зіткнення було незначним і візуальних ушкоджень автомобілі не отримали, претензій один до одного не було.

29.05.2015р. від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист №7/2-28/15020 від 26.05.2015р. із інформацією з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу страхової компанії ПрАТ «УАСК АСКА» №АВ2241834 станом на 20.10.2012р..

02.06.2015р. відповідачем надано заяву №408/158/Р від 28.05.2015р. відповідно до якої Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м.Донецьк, просить зобов'язати позивача надіслати на поштову адресу відповідача підтвердження про зупинення провадження по справі №905/3064/14 або залишення позову без розгляду по цій же справі, адже є наявною ухвала господарського суду Донецької області від 06.05.2014р., якою порушено провадження у справі №905/3064/14 за позовом ПрАТ «СК «УСС» до ПрАТ «УАСК АСКА» про стягнення 6 152,65грн., тобто з тих самих підстав. Враховуючи таке, відповідач має підстави вважати, що даний спір вже було вирішено господарським судом Донецької області, а це є обставиною, при якій слідує припинення провадження у даній справі згідно приписів ст.80 Господарського процесуального кодексу України. Також, в означеній заяві міститься клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та про продовження терміну виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 14.05.2015р. по справі №908/2995/15. Одночасно, зазначена адреса на яку просять повідомити про дату наступного судового засідання: 03186, м.Київ, вул.Авіконструктора Антонова, 5.

До заяви №408/158/Р від 28.05.2015р. додано копію ухвали господарського суду Донецької області від 06.05.2014р. по справі №905/3064/14 та копію довіреності на представника.

Документи долучено до матеріалів справи.

03.06.2015р. від Солом'янського районного суду м.Києва надійшли копії матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності Мельніченко Олександра Миколайовича за ст.124 КУпАП України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, витребувані документи надав не у повному обсязі. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, витребувані документи не надав. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, витребувані документи надав не у повному обсязі. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи об'єктивні обставини складної ситуації у державі, суть спору, а також належного забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв'язку) відповідних доказів до суду, за цих підстав суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні.

З огляду на таке клопотання позивача про задоволення вимог та прийняття рішення без участі його представника в засіданні за наявними у справі матеріалами, а також про повідомлення результатів розгляду на поштову адресу: 04073, Україна, м.Київ, пров.Балтійський, 20, підлягає задоволенню.

Клопотання відповідача про перенесення розгляду справи на іншу дату, враховуючи вищевикладене, не підлягає задоволенню за недоцільністю.

Одночасно, клопотання відповідача в частині продовження терміну виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 14.05.2015р. по справі №908/2995/15 залишено судом без розгляду, зважаючи на відсутність цього документу у матеріалах справи та непредставлення його Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», а також за відсутності пояснень заявника стосовно пов'язаності та значності цього процесуального документу для вирішення даного спору по суті.

Клопотання відповідача в частині зобов'язання позивача надіслати на поштову адресу відповідача підтвердження про зупинення провадження по справі №905/3064/14 або залишення позову без розгляду по цій же справі, зважаючи на наявну ухвалу господарського суду Донецької області від 06.05.2014р., якою порушено провадження у справі №905/3064/14 за позовом ПрАТ «СК «УСС» до ПрАТ «УАСК АСКА» про стягнення 6 152,65грн. залишено без задоволення, адже за відомостями комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» відсутній будь-який інший процесуальний документ ніж ухвала господарського суду Донецької області про порушення провадження по справі №905/3064/14 та враховано пояснення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», м.Київ, викладені у довідці №1389 від 22.05.2015р., щодо відсутність на розгляді іншого суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача на наступне.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України №2 від 24.11.2014р. постанову пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. доповнено п.7, згідно до положень якого у разі втрати з будь-яких причин матеріалів справи господарському суду слід виходити з такого: ГПК не містить положень щодо відновлення втраченої справи. Однак це не може бути підставою для відмови в прийнятті чи залишенні без розгляду заяви, клопотання чи іншого передбаченого ГПК звернення учасника судового процесу до господарського суду. Втрачена (у тому числі частково) справа може бути відновлена за заявою особи (осіб), що була учасником відповідного судового процесу і звернулася до такого місцевого господарського суду, який розглянув по суті або припинив провадження в ній чи залишив позов без розгляду, а також зазначеним господарським судом з власної ініціативи.

За приписами п.п.7.6 п.7 наведеної постанови, не підлягає відновленню справа, втрачена до закінчення судового розгляду. В такому разі заявник не позбавлений права на подання нової позовної заяви (іншого звернення, передбаченого ГПК) у загальному порядку.

Приймаючи до уваги викладене, знаходження матеріалів справи №905/3064/14 на території зони проведення антитерористичної операції за адресою: м.Донецьк, вул.Артема, 157, а також, як було зазначено вище, ґрунтуючись на відомостях комп'ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» та представлених позивачем поясненнях, на даній стадії судового провадження встановлено втрату справи №905/3064/14 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м.Донецьк, про стягнення грошових коштів в розмірі 6 152,64грн. та реалізацію позивачем права, обумовленого у п.п.7.6 п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. (зі змінами та доповненнями).

Клопотання відповідача про надсилання кореспонденції на адресу:03186, м.Київ, вул.Авіаконструктора Антонова,5, задоволено судом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів, відповідно до наведеної ст.33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному випадку, це стосується позивача, яке мала довести розмір оціненої шкоди, яка була заподіяна застрахованому ним автомобілю у результаті дорожньо-транспортної пригоди, та покладена в основу визначення розміру страхового відшкодування, яке в подальшому сплачено.

Як свідчать фактичні обставини справи, позивачем здійснено виплату страхового відшкодування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «ВіДі Автострада» двома платежами в загальному розмірі 6 125,64 грн., з яких 2 568,30 грн. з призначенням платежу: «стр відшк.ТЗ Тойота д.№АА8899ІР зг.Акту №19-781/12 від 25.01.2013р., зг.дог.№0112-0102-0002 від 15.11.2011р. стр.Малиновський В.І. іпн без ПДВ» (платіжне доручення №10888 від 28.01.2013р.) та 3 584,34грн. з призначенням платежу: «стр відшк.ТЗ Тойота д.№АА8899ІР зг.Акту №19-781/13-Д від 02.04.2013р., зг.дог.№0112-0102-0002 від 15.11.2011р. стр.Малиновський В.І. без ПДВ» (платіжне доручення №672 від 02.04.2013р.).

Така виплата страхового відшкодування здійснена на підставі складених страхових актів №19-781/13 від 28.01.2013р. та №19-781/13Д від 02.04.2013р., виходячи з умов договору страхування №0112-0102-0002 від 15.11.2011р..

Виходячи з даних, що містять означені страхові акти та розрахунки страхового відшкодування від 15.01.2013р. та від 27.03.2013р., підставою для останнього прийнято вартість деталей визначена на основі рахунків №ВДиС-0000204 від 04.01.2013р. та №ВДиС-0007728 від 26.03.2013р..

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 36.4 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Одночасно, ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналіз приписів ч.ч.1, 2 ст.1166, ч.ч.2, 5 ст.1187, п.1 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що у випадку заподіяння шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки питання про її відшкодування вирішується за принципом вини.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Позивач стверджує, що із фактичною сплатою у відповідності до договору добровільного страхування транспортного засобу №0112-0102-0002 від 15.11.2011р. страхового відшкодування потерпілій особі, до нього перейшло право вимоги до відповідальної особи за заподіяний збиток, спричинений забезпеченому ним транспортному засобу TAYOTA CAMRY, д/нАА8899ІР, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 24.10.2012р. у м.Києві по проспекту Перемоги, за винних дій Мельніченко Олександра Миколайовича - водія автомобіля DAEWOO LANOS д/н 44393КТ, відповідальність за яким забезпечена відповідачем.

Вину означеної особи у виникненні спірної дорожньо-транспортної пригоди та пошкодженні транспортного засобу TAYOTA CAMRY, д/нАА8899ІР, вважає встановленою та доведеною, зважаючи на винесення Солом'янським районним судом м.Києва постанови від 14.11.2012р. по адміністративній справі №2609/25467/12 (№3-9511/12), Мельніченко Олександра Миколайовича визнано винним у вчинені правопорушення, що передбачено ст.124 КпАП України.

Як було зазначено вище, за приписами ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст.35 Господарського процесуального кодексу України визначає преюдиціальність фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Так, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалена постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Згідно постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 14.11.2012р. по справі №2609/25467/12 (№3-9511/12) громадянина України Мельніченко Олександра Миколайовича визнано винним у вчинені правопорушення, що передбачено ст.124 КпАП України, а саме зіткнення 24.10.2012р. у м.Києві по проспекту Перемоги автомобілів DAEWOO LANOS д/н 44393КТ та «HYNDAI» н/з АА7975КТ.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля DAEWOO LANOS д/н 44393КТ застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м.Донецьк, що підтверджується полісом №АВ2241834, діючий на 24.10.2012р., ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну 50000,00 грн., франшиза 510,00 грн.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Разом з тим, за висновками суду не можна вважати відповідача відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля TAYOTA CAMRY, д/нАА8899ІР, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, з огляду на таке.

Як встановлено вище, постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили, встановлено факт правопорушення та наявність вини водія забезпеченого відповідачем транспортного засобу DAEWOO LANOS д/н 44393КТ у вчиненні зіткнення з автомобілем марки «HYNDAI» н/з АА7975КТ, який рухався попереду, що призвело до механічних пошкоджень цих обох транспортних засобів.

З огляду на зміст цього судового акту факт участі будь-якого іншого транспортного засобу, у тому числі TAYOTA CAMRY, д/нАА8899ІР, не зафіксовано.

Відтак, не можна вважати встановленою та доведеною вину Мельніченко Олександра Миколайовича у виникненні спірного ДТП за участю TAYOTA CAMRY, д/нАА8899ІР, на підставі постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 14.11.2012р. по справі №2609/25467/12 (№3-9511/12).

Проаналізувавши представлені суду матеріали означеної адміністративної справи, довідки №9095495 про дорожньо-транспортну пригоду відділу ДАІ з обслуговування Солом'янського району підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в м.Києві, а також врахував пояснення Мельніченко Олександра Миколайовича, суд не вбачає наявними достатніх та належних підстав вважати доведеними винні дії водія DAEWOO LANOS д/н 44393КТ у механічних пошкодженнях автомобіля TAYOTA CAMRY, д/нАА8899ІР, і чи є це прямим наслідком зіткнення автомобілів DAEWOO LANOS д/н 44393КТ та «HYNDAI» н/з АА7975КТ, адже неможна встановити з представлених доказів дотримання правил дорожнього руху водієм автомобіля TAYOTA CAMRY, д/нАА8899ІР, як то вибір безпечної швидкості руху, врахування дорожньої обстановки, дотримання безпечної дистанції тощо.

Таким чином, за викладених обставин, відповідач не є відповідальною особою за завдані збитки автомобілю TAYOTA CAMRY, д/нАА8899ІР, оскільки не доведена вина особи, яка керувала забезпеченим відповідачем транспортним засобом, у їх спричиненні і тому не слідує набуття позивачем права вимоги відшкодування до заподіювача, і як наслідок до Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», як особи якою забезпечено відповідальність.

Виходячи з системного аналізу наведених норм та обставин, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем, у супереч вимог ст.ст.32-38 Господарського процесуального кодексу України, належним чином не доведено вини водія забезпеченого відповідачем транспортного засобу.

Відтак, у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 6 152,64 грн., слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на позивача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 27, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», м.Київ, до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м.Донецьк, про стягнення грошових коштів в розмірі 6 152,64грн., відмовити.

2. В судовому засіданні 04.06.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3.Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

4. Повний текст рішення складено та підписано 08.06.2015р.

Суддя О.В. Кротінова