ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

02.06.2015 року Справа № 907/445/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „Магістраль ЛТД", м. Чоп

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про розірвання договору оренди б/н від 01.04.2013 року,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

представники:

Позивача - Логойда В.М., довіреність б/н від 04.11.2014 року

Костюченко В.В., довіреність № 68 від 05.05.2015 року

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма „Магістраль ЛТД", м. Чоп заявлено позов до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 про розірвання договору оренди б/н від 01.04.2013 року.

Представники позивача в судовому засіданні просять суд задоволити позов в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовують неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди б/н від 01.04.2013 року по сплаті орендних платежів за період з грудня 2013 року по травень 2015 року. Вважають, що порушення відповідачем умов договору щодо несвоєчасної оплати орендної плати є підставою для розірвання договору оренди б/н від 01.04.2013 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (ухвала суду про порушення провадження у справі від 22.04.2015 року, ухвали суду про відкладення розгляду справи від 06.05.2015 року та 20.05.2015 надіслані на адресу відповідачу, зазначену в позовній заяві), у судові засідання 06.05.2015 року, 20.05.2015 року та 02.06.2015 року явку уповноваженого представника не забезпечив, витребувані ухвалами суду документи не подав, причини невиконання вимог ухвал суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Ухвала суду про порушення провадження у справі від 22.04.2015 року та ухвала суду про відкладення розгляду справи від 20.05.2015 року, які скеровувались рекомендованим листом на адресу відповідача: АДРЕСА_1, вул. Новака, б. 4 кв. 8 повернуті до суду підприємством зв'язку із відміткою „за закінченням терміну зберігання".

Позивачем подано до матеріалів справи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з якого вбачається, що станом на 30.04.2015 року ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Таким чином, місцезнаходження відповідача за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві і на яку позивач скерував копію позовної заяви з доданими до неї документами, а суд ухвали по справі від 22.04.2015 року, від 06.05.2015 року та від 20.05.2015 року - відповідає місцезнаходженню Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, відомості про яке містить Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 із наступними змінами та доповненнями, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене у відповідності до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами і доповненнями) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї із сторін, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню, а тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача,

суд встановив:

01.04.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма „Магістраль ЛТД" (орендодавцем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (орендарем) був укладений договір оренди. Згідно предмету договору орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне володіння та користування нерухоме майно (кабінети № 102, 103, 113 на I поверсі адміністративної будівлі), основною площею 39,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, вул. Собранецька, 60. Нерухоме майно передається для використання в якості офісного приміщення. Вартість нерухомого майна, яке є об'єктом оренди згідно з договором становить 206 490 грн. (п.п. 1.1., 1.2., 1.3. договору).

За умовами п.п. 2.1. та 2.2. договору орендар (відповідач) вступає у строкове платне користування майном з моменту підписання акту прийому - передачі, що є невід'ємною частиною договору. Передача майна в оренду не зумовлює передачу орендарю (відповідачу) права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається орендодавець (позивач), а орендар (відповідач) володіє і користується ним протягом строку оренди.

Розділом 3 договору визначено розмір орендної плати та порядок її сплати, зокрема передбачено, що орендна плата за майно, передане у користування складає 70 грн. на місяць за 1 кв.м., в тому числі ПДВ. Загальний розмір орендної плати складає 2 758 грн. на місяць, в тому числі ПДВ. Орендна плата кожного наступного місяця підлягає індексації пропорційно до офіційно оприлюдненого органами державної статистики індексу інфляції за попередній місяць, якщо такий індекс перевищив 5% за місяць. Перевищення до 5% не враховуються. Орендна плата перераховується орендарем (відповідачем) на поточний рахунок орендодавця (позивача) щомісячно авансом, не пізніше 10 - го числа поточного місяця.

Відповідно до розділу 5 договору сторонами встановлено, що орендар (відповідач) зобов'язаний зокрема, своєчасно і в повному обсязі перераховувати орендодавцеві (позивачу) орендну плату.

На виконання умов договору оренди б/н від 01.04.2013 року сторонами підписано акт приймання - передачі б/н від 01.04.2013 року, який підтверджує передачу орендованого майна відповідачу.

Матеріалами справи встановлено та не спростовано відповідачем, що останній взятих на себе зобов'язань по повній та своєчасній сплаті орендної плати не виконував, протягом всього строку дії договору допускав порушення строків внесення орендної плати, що також підтверджується рішенням господарського суду Закарпатської області від 17.12.2014 року по справі № 907/1111/14, яким задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „Магістраль ЛТД" та присуджено до стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 суму 33 178 грн. 27 коп., з яких 27 996 грн. заборгованість по орендній платі, 2 474 грн. 73 коп. пеня, 484 грн. 99 коп. три проценти річних та 2 222 грн. 55 коп. інфляційні нарахування, а також суму 1 827 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України господарське зобов'язання (зобов'язання) має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3 ст. 291 Господарського кодексу України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін, договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку встановленому статтею 188 цього кодексу.

Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Із змісту статті 782 Цивільного кодексу України випливає, що однією з підстав для дострокового розірвання договору є невнесення плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу.

Визначена ст. 782 Цивільного кодексу України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Із системного аналізу вищенаведених правових норм слідує, що договір оренди може бути за рішенням суду достроково розірваний у випадку істотного порушення умов договору другою стороною.

Істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю) (постанова Верховного суду України від 08.05.2012 року по справі № 5021/966/2011).

Норми статті 188 Господарського кодексу України та статті 11 Господарського процесуального кодексу України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору (постанова від 08.05.2012 року № 5021/966/2011).

Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем всіх умов договору, без будь - якого обґрунтування з боку відповідача причин їх відсутності, тобто матеріалами справи доведено, що відповідач у порушення умов договору не виконував вимоги щодо своєчасної оплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору, приписів глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу п'ятого глави 30 Господарського кодексу України, які регулюють відносини оренди (найму), а також майнових прав позивача, як власника цього майна.

Таким чином, керуючись вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору оренди є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідачем не надано суду доказів в обґрунтування того, що він своєчасно та належним чином виконував всі умови договору, не спростовано викладені у позовній заяві факти відсутності підстав для розірвання договору оренди.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 218 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Розірвати договір оренди б/н від 01.04.2013 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма „Магістраль ЛТД", м. Чоп та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, АДРЕСА_1.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „Магістраль ЛТД", м. Чоп, вул. Туряниці, 2 () суму 1 218 (Одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.06.2015 року

Суддя Пригара Л.І.