ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Справа № 19/61-10

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Білоусова Я.О. , суддя Крестьянінов О.О.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Герман І.В. (дов. №726/12 від 27.12.2012р.)

боржника - Мельник Л.О. (дов. від 25.05.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого Нагорнєвої Тетяни Володимирівни (вх. № 2683 С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 09.02.2015р. у справі №19/61-10

за заявою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", в особі Сумської обласної дирекції,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Катана", м. Суми,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 09.02.2015р. у справі №19/61-10 (суддя Костенко Л.А.) заяву ТОВ "Катана" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Нагорнєвої Т.В. подану в межах справи про банкрутство №19/61-10 - повернуто без розгляду.

Арбітражний керуючий Нагорнєва Т.В. з ухвалою місцевого господарського суду не погодилася та звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 09.02.2015р. у справі №19/61-10. Справу №19/61-10 передати на розгляд господарського суду Сумської області.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Лакіза В.В.) від 30.04.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 14.05.2015р.

Розпорядженням голови Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Лакізи В.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.05.2015р. відкладено розгляд справи на 28.05.2015р.

Розпорядженням голови Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Шевель О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

У судовому засіданні представник боржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу господарського суду Сумської області від 09.02.2015р. у справі №19/61-10 - скасувати.

Представник ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" також підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу господарського суду Сумської області від 09.02.2015р. у справі №19/61-10 - скасувати.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 10.06.2010р. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Катана" за заявою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

Постановою господарського суду Сумської області від 24.06.2010р. по справі №19/51-10 визнано юридичну особу - ТОВ "Катана" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Нагорнєву Т.В., яку зобов'язано виконати ліквідаційну процедуру та інші дії, передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

06.02.2015р. ліквідатор ТОВ "Катана" звернулася до господарського суду з заявою, в якій просила визнати недійсним рішення засновників ТОВ "СТІ - Послуги" в частині збільшення розміру статутного (складеного) капіталу до 1983660,00 грн. за рахунок внеску ТОВ "Катана" нерухомого майна до статутного капіталу, а саме нежитлове приміщення площею - 1860 кв.м., що розташоване за адресою м. Суми, вул. Супруна, 15, що належить на підставі договору купівлі- продажу від 19.03.2004р. та рішення господарського суду Сумської області від 23.06.08р. у справі №17/409-08, вартістю 1920000,00 грн., оформленого протоколом №3 ТОВ "СТІ - Послуги" від 17.04.2009р.; визнати за ТОВ "Катана" право власності - на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Супруна,15; витребувати у ТОВ "Арпі 2012" на користь ТОВ "Катана" 5/100 нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Супруна,15; витребувати у ТОВ "СК - Офіс - Центр" на користь ТОВ "Катана" 95/100 нерухомого майна, що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Супруна,15.

Місцевий господарський суд оскаржуваною ухвалою повернув вказану заяву без розгляду на підставі п. п. 3, 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, вказавши, що в заяві ліквідатором поєднано декілька вимог, зокрема вимоги, щодо витребування майна від третіх осіб, та визнання права власності, а тому на думку суду відповідно зазначених вимог має бути сплачений судовий збір з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Однак, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, питання щодо сплати судового збору у справах, що підвідомчі господарським судам України, врегульовані нормами Закону України "Про судовий збір", а також процесуальним законодавством - ГПК України.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про судовий збір" законодавець визначив судовий збір, як збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

При цьому, в ч. 1 ст. 3 цього Закону визначені об'єкти справляння судового збору: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

У статті 4 вказаного закону конкретизовані об'єкти справляння судового збору, у тому числі що сплачується у господарському процесі, а також визначені ставки цього збору.

При цьому пп. 12-17 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи із особливостей здійснення провадження у справах про банкрутство, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, окремо визначені випадки, коли судовий збір у справах про банкрутство сплачується.

Так, у підпунктах 12-17 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлений наступний перелік документів, за подання яких у справі про банкрутство повинен бути сплачений збір при розгляді справи судом першої інстанції: заяви про затвердження плану санації до порушення провадження у справі про банкрутство; заяви про порушення справи про банкрутство; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною; апеляційних і касаційних карг у справі про банкрутство.

Слід зазначити, що жодною із наведених норм Закону України "Про судовий збір", ГПК України або нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачено обов'язку сплачувати судовий збір за подання заяви про визнання права власності та витребування майна у справі про банкрутство.

Зазначеної правової позиції також дотримується Вищий господарський суд України в своїх постановах від 10.03.2014р. у справі №917/50/13-г.

На підставі викладеного, апеляційний господарський дійшов висновку, що рішення місцевого суду про повернення без розгляду заяви ліквідатора з підстав не оплати судового збору не ґрунтується на нормах закону, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Сумської області від 09.02.2015р. у справі №19/61-10 - скасуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, справа підлягає передачі на розгляд місцевого господарського суду.

В той же час, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції встановивши, що в заяві ліквідатора поєднано декілька вимог, які є різними за своїм змістом та характером (визнання недійсним рішення засновників товариства, визнання права власності та витребування нерухомого майна), повинен був визначитися щодо можливості прийняття до розгляду у справі про банкрутство кожної з цих вимог окремо.

Необхідно також звернути увагу, що вирішення питання відносно прийнятності до розгляду (позовної) заяви в порядку ст.ст. 61, 62 ГПК України (тобто прийняття або відмови у прийнятті позовної заяви) завжди передує вирішенню питання про її повернення, оскільки не може бути повернута заява, у прийнятті якої повинно бути відмовлено (навіть за наявності підстав, передбачених, зокрема ст. 63 ГПК України).

Так, місцевий господарський суд послався на положення ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, а також зазначив, що господарський суд вирішує в межах справи про банкрутство спори з майновими вимогами до боржника, тобто спори безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження у справі про банкрутство, проте до таких спорів не відноситься спір про визнання недійсним рішення засновників. Крім того зазначив, що вимоги заявлені відносно третьої особи ТОВ "СТІ - Послуги", а тому вказана заява, на думку місцевого господарського суду, підлягає розгляду в окремому позовному провадженню. Однак, встановивши зазначене, місцевий господарський суд не надав цій обставині належної правової оцінки та не зробив висновок про можливість прийняття або неприйняття до розгляду у справі про банкрутство вказаної вимоги.

Суд першої інстанції не врахував також ту обставину, що ухвалою від 30.10.2014 року у цій справі відмовив ПАТ "Райфайзен Банк Аваль" в прийнятті в межах справи про банкрутство заяви про визнання недійсним рішення засновника ТОВ "Катана" в частині внесення до статутного (складеного) капіталу ТОВ "СК-Центр Нерухомості" нерухомого майна, встановивши, що вказаний спір не підлягає вирішенню в межах справи про банкрутство, а повинен розглядатися в порядку позовного провадження.

Не визначився місцевий господарський суд і з приводу пов'язаності із здійсненням провадження у справі про банкрутство вимог про визнання права власності на майно за боржником та витребування цього майна у відповідачів.

При вирішенні цього питання необхідно враховувати, що відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України справи про банкрутство розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому, враховуючи особливості процедури банкрутства, господарський суд вирішує у межах справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі, в тому числі про: визнання недійсними правочинів; визнання права власності на майно боржника; оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника тощо.

Отже, у межах справи про банкрутство підлягають вирішенню, у тому числі в порядку ст.ст. 25, 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", спори стосовно майна боржника, що увійшло або вибуло зі складу ліквідаційної маси, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, оскільки такі спори стосуються питань формування ліквідаційної маси у справі про банкрутство, а тому безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі.

До аналогічних висновків прийшов Вищий господарський суд України, зокрема в постанові від 04.09.2013р. у справі №908/908/13г .

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, ухвала про повернення без розгляду заяви ліквідатора підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд місцевого господарського суду для вирішення питання щодо можливості прийняття до розгляду в межах справи про банкрутство кожної із заявлених ліквідатором вимог окремо.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Нагорнєвої Тетяни Володимирівни задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 09.02.2015р. у справі №19/61-10 скасувати.

Справу №19/61-10 передати на розгляд господарського суду Сумської області.

Повний текст постанови складено 02.06.15р.

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Крестьянінов О.О.