номер провадження справи 12/74/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 Справа № 908/2150/15-г

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/2150/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ", м. Донецьк

до відповідача: Державного підприємства "Дзержинськвугілля", м. Дзержинськ

про стягнення 696911,66 грн.

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Державного підприємства "Дзержинськвугілля" про стягнення заборгованості в сумі 575284,08 грн., пені за несвоєчасну оплату заборгованості в сумі 34539,89 грн., трьох процентів річних за користування чужими грошовими коштами в сумі 6828,95 грн., інфляційних витрат в сумі 80258,74 грн. за договором про закупівлю робіт № 7-Т.14.02 від 17.03.2014 року, що разом складає 696911,66 грн.

Відповідач у справі - Державне підприємство "Дзержинськвугілля", 29.04.2015 року надав суду в порядку ст. 59 ГПК України, відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" визнає частково в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 575254,09 грн. та пені за несвоєчасну оплату заборгованості в розмірі 34410,18 грн. Вказує, що відповідно до актів приймання виконаних робіт за договором про закупівлю робіт № 7-Т.14.02 від 17.03.2014 року, які надано позивачем в обґрунтування позовних вимог, заборгованість складає: по шахті «ім. Ф.Е. Дзержинського» в сумі 164605,78 грн., по шахті «Північна» в сумі 202996,55 грн., по шахті «Торецька» в сумі 102158,22 грн., по шахті «Південна» в сумі 105493,54 грн. Відповідач зазначає, що таким чином загальна сума заборгованості складає 575254,09 грн., а не 575284,08 грн., оскільки позивачем помилково зазначено суму заборгованості по шахті «ім. Ф.Е. Дзержинського замість 164605,78 грн. зазначено 164635,78 грн., у зв'язку з цим позивачем неправильно здійснено розрахунок пені за несвоєчасну оплату заборгованості - замість 34410,18 грн. зазначено 34539,89 грн. Також вказує, що не визнає позовні вимоги в частині стягнення трьох процентів річних та індексу інфляції у зв'язку з тим, що зазначені види відповідальності не передбачені умовами договору про закупівлю робіт № 7-Т.14.02 від 17.03.2014 року. Просить позов задовольнити частково в частині стягнення суми заборгованості за договором про закупівлю робіт № 7-Т.14.02 від 17.03.2014 року в розмірі 575254,09 грн. та пені за порушення термінів оплати в розмірі 34410,18 грн., в задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Разом з тим 29.04.2015 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без присутності його представника в судовому засіданні, яке мотивовано тим, що місто Дзержинськ знаходиться на території проведення антитерористичної операції та перебуває у безпосередній близькості від лінії вогню, що значно ускладнює вільне пересування.

30.04.2015 року на електронну адресу суду від позивача у справі надійшло клопотання, в якому останній просить відкласти розгляд справи у зв'язку з тим, що не може забезпечити явку представника через те, що на ім'я водія товариства не оформлена досі перепустка для перетину лінії розмежування, а графік руху міжміських автобусів не надає можливості з'явитись представнику вчасно в судове засідання, бо автобус прибуває до автостанції м. Запоріжжя о 16-й годині, а судове засідання призначене на 12 годину 30 хвилин. При цьому вказує, що зробить все можливе для того, щоб пришвидшити оформлення перепустки водію і найближчі дні та бере на себе зобов'язання в обов'язковому порядку забезпечити явку представника на наступне судове засідання. Просить не розцінювати вказану заяву як спробу навмисного затягування процесу або прояву неповаги до суду, бо неможливість з'явитись в судове засідання викликана обставинами, які не залежать від волі відповідача.

Вказані клопотання представників сторін були задоволені судом про що винесена ухвала від 30.04.2015 року, якою відкладений розгляд справи на 02.06.2015 року о 15:45.

Представник позивача в судове засідання 02.06.2015 року не з'явився, однак на електронну адресу суду 02.06.2015 року надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що його представник не може вчасно з'явитись до суду через обставини, які від нього не залежать. Пояснює, що водію ТОВ "ЕЛСАЙ" було виготовлено перепустку для перетину лінії розмежування, однак тиждень тому були запроваджені нові правила, зокрема виникла необхідність отримувати окрему перепустку на автомобільні транспортні засоби. Просить суд вважати причини неявки представника позивача поважними та відкласти розгляд справи. Разом з тим на електронну адресу суду від позивача надійшло нормативне обґрунтування позовних вимог та письмові пояснення згідно ст. 22 ГПК України. В нормативному обґрунтуванні позову позивач зазначає, що позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст. ст. 11, 526, 625 ЦК України і полягають в тому, що 17.03.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" та Державним підприємством "Дзержинськвугілля" був укладений договір про закупівлю робіт № 7-Т.14.02, відповідно до п. 1.1. якого позивач зобов'язався виконати відповідачу роботи, а відповідач зобов'язується прийняти і оплатити такі роботи. При цьому вказує, що враховуючи той факт, що від відповідача не надходило жодної претензії, офіційних звернень, тощо, щодо виконання робіт, позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, про що свідчать акти здачі-приймання виконаних робіт, акти надання послуг, акти звірок взаємних розрахунків. Разом з тим зазначає, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, оплату за виконані роботи не здійснив, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 575284,08 грн. Також вказує, що згідно ст. 625 ЦК України окрім основного боргу, до відповідача можливо застосувати санкції за неналежне виконання зобов'язання, а саме три проценти річних за користування чужими грошовими коштами в сумі 6828,95 грн. та інфляційні витрати в сумі 80258,74 грн., та крім того пеню в сумі 34539,89 грн. Просить суд вважати позовні вимоги доведеними та задовольнити позов в повному обсязі. В письмових поясненнях з приводу використання при визначенні вартості робіт форми КБ-3 та акту за формою КБ-2в позивач зазначає, що примірні форми первинних документів з обліку в будівництві, які мають використовуватися з 1 січня 2014 року під час проведення взаєморозрахунків за обсяги виконаних будівельних робіт передбачено додатками Т-Ц до Правил визначення вартості будівництва, затверджених наказом Мінрегіонбуду від 05.07.2013 року № 293. Вказує, що пунктами 1.2. Правил визначено, що цей стандарт носить обов'язковий характер при визначенні вартості об'єктів, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів комунальних і державних підприємств, а також кредитів, наданих під державні гарантії. Застосування стандарту обумовлюється договором. Поряд з цим зазначає, що оскільки зі сторони замовника виступало державне підприємство, тому позивачем було використано вищезазначені примірні форми № КБ-2 та №КБ-2в для визначення вартості будівництва.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню з огляду на обмежені строки розгляду справи, передбачені ГПК України, та сплив двомісячного строку розгляду даної справи 02.06.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 02.06.2015 року не з'явився, однак за раніше поданим до суду клопотанням просив розглядати справу без присутності його представника в судовому засіданні.

Неприбуття у судове засідання представників сторін, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 17.03.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ", далі Виконавець, та Державним підприємством "Дзержинськвугілля", далі Замовник, був укладений договір про закупівлю робіт № 7-Т.14.02, далі Договір.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.3. Договору Виконавець зобов'язується протягом строку дії договору виконати Замовнику роботи з проектування, монтажу та пусконалагоджування системи автоматичного водяного спринклерного пожежогасіння на відокремлених підрозділах Замовника в обсягах, визначених в Додатках № 2 та № 3 до цього договору, а Замовник - прийняти і оплатити такі роботи. Обсяги закупівлі послуг можуть бути змінені за взаємною згодою Сторін.

Згідно з п. 3.1. - 3.3. Договору ціна цього Договору становить 594998,46 грн. (п'ятсот дев'яносто чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім грн. 46 коп.) у тому числі ПДВ 99166,41 грн. (дев'яносто дев'ять тисяч сто шістдесят шість грн. 41 коп.) згідно з Додатком №1 до цього Договору «Договірна ціна». Ціна цього Договору може бути змінена за взаємною згодою сторін. При виникненні додаткових обсягів робіт в процесі виконання договору, роботи

приймаються по фактичному обсягу виконання в межах договірної ціни без її збільшення.

Умовами п. 4.1. - 4.2. Договору сторони визначили, що розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати Замовником за фактично виконаний етап робіт. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на рахунок Виконавця протягом 30 банківських днів після підписання Сторонами акту приймання-передачі робіт за кожним етапом. Після фактичного виконання робіт та підписання акту приймання-передачі робіт Виконавець надає Замовнику: рахунок на оплату, акт приймання-передачі робіт.

Відповідно до п. 5.1. - 5.7. Договору Виконавець зобов'язаний в 10-ти денний строк з моменту отримання вихідних даних від Замовника здійснити усі необхідні дії, пов'язані зі складанням, узгодженням у відповідних державних органах та видачею проекту на роботи, що складають предмет цього договору. Виконавець зобов'язаний надати у власність Замовника 4 (чотири) примірники узгодженого та затвердженого належним чином проекту у строк не пізніше 2-х робочих днів після закінчення строку, визначеного у пункті 5.1. цього договору. Загальний строк виконання робіт за цим договором: березень - травень 2014 року. Строк виконання робіт може бути змінений за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору. Місце виконання робіт - відокремлені підрозділи Замовника:

«Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського», 85200, Донецька обл., м. Дзержинськ, вул. Леніна,5;

«Шахта «Північна», 85200, Донецька обл., м. Дзержинськ, смт. Кірове, вул. Леніна, 1;

«Шахта «Торецька», 85200, Донецька обл., м. Дзержинськ, вул. Енгельса, 41;

«Шахта «Південна», 85200, Донецька обл., м. Дзержинськ, с. Ленінське, вул. 8 Березня, 1.

Якість матеріалів повинна відповідати вимогам технічних умов. Вживане для виконання робіт устаткування повинне мати сертифікати відповідно до вимог чинного законодавства України. Замовник зобов'язався забезпечити Виконавцю необхідні умови для виконання робіт, у тому числі надати в безкоштовне користування приміщення для зберігання інструменту, матеріалів, одягу і несе матеріальну відповідальність за їх збереження. По завершенню робіт призначається робоча комісія у складі представників Замовника, Виконавця і уповноваженого органу Державного пожежного нагляду для приймання-передачі виконаних робіт. Виконавець зобов'язався здати предмет договору представникам Державного пожежного нагляду, після чого видати Замовникові підписані акти введення в експлуатацію систем пожежної сигналізації і водяної пожежогасінні. Акти приймання-передачі робіт з боку «Замовника» підписуються особою, уповноваженою директором відповідного відокремленого підрозділу.

Пунктом 6.1. Договору передбачені обов'язки Замовника, а саме: своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані роботи та приймати надані роботи згідно з актом приймання - передачі робіт чи іншим двостороннім документом.

Згідно з п. 10.1. Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє до 31.05.2014 року, а у відношенні фінансових зобов'язань - до їх повного і належного виконання. Отже, в частині виконання фінансових зобов'язань умови даного договору є дійсними і на момент розгляду даної справи.

Позивач в позові вказує, що відповідач всупереч умовам Договору не здійснює оплату виконаних робіт, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість станом на 13.03.2015 року, яка складає 575284,08 грн., яку і намагається стягнути позивач.

Позивачем до матеріалів справи в підтвердження виконаних робіт з проектування, монтажу та пусконалагоджування системи автоматичного водяного спринклерного пожежегасіння на загальну суму 575284,08 грн. надані наступні акти:

1) щодо об'єкту Замовника - «Шахта «Північна» акти на загальну суму 202996,55 грн., зокрема:

- акт здачі-приймання виконаних робіт від 19.11.2014 року на суму 9809,94 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт від 19.11.2014 року на суму 187616,52 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт від 19.11.2014 року на суму 5570,09 грн.

2) щодо об'єкту Замовника - «Шахта «Торецька» акти на загальну суму 102158,22 грн. , а саме:

- акт здачі-приймання виконаних робіт від 27.11.2014 року на суму 6899,07 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт від 27.11.2014 року на суму 89689,06 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт від 27.11.2014 року на суму 5570,09 грн.

3) щодо об'єкту Замовника - «Шахта «Південна» акти на загальну суму 105493,54 грн. , зокрема:

- акт здачі-приймання виконаних робіт від 28.11.2014 року на суму 6899,07 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт від 28.11.2014 року на суму 93024,38 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт від 28.11.2014 року на суму 5570,09 грн.

4) щодо об'єкту Замовника - «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» акти на загальну суму 164635,78 грн. , а саме акти:

- акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 14.04.2014 року на суму 149255,75 грн.;

- акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 14.04.2014 року на суму 5570,09 грн.

Разом з тим в матеріалах справи також міститься акт надання послуг № 149 від 17.04.2014 року на суму 9809,94 грн., підписаний сторонами у справі, з посиланням на договір № 7-Т.14.02 від 19.02.2014 року, однак в якому не зазначений об'єкт, на якому були виконані роботи з боку Виконавця. Втім акт надання послуг № 149 від 17.04.2014 року підписаний з боку Замовника та містить печатку «Шахти ім. Ф.Е. Дзержинського».

Поряд з цим позивачем до справи також були надані підписані сторонами довідки вартості виконаних будівельних робіт форми КБ-3.

Втім, позивач зазначає, що відповідач свої договірні зобов'язання з оплати виконаних робіт не виконав, у зв'язку з чим за ним утворився борг в сумі 575284,08 грн., який позивач і намагається стягнути.

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, позивач намагається стягнути з відповідача пеню, нараховану за виконані роботи по кожному об'єкту Замовника окремо, за загальний період з 14.05.2014 року по 13.03.2015 року в загальній сумі 34539,89 грн. на підставі п. 7.3. Договору. Так, умовами вказаного пункту договору визначено, що за порушення термінів оплати Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ, діючої на момент виникнення зобов'язання за кожен день прострочення, але не більше ніж за 6 (шість) місяців.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов'язання з боку відповідача, в зв'язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних, які нараховані за виконані роботи по кожному об'єкту Замовника окремо, за загальний період з 14.05.2014 року по 13.03.2015 року в загальній сумі 6828,95 грн. та інфляційні втрати, нараховані за виконані роботи по кожному об'єкту Замовника окремо, за загальний період з травня 2014 року по лютий 2015 року в сумі 80258,74 грн.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір будівельного підряду. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здачі та приймання робіт, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 875 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Частиною 1 ст. 877 ЦК України визначено, що підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Фактичне виконання позивачем робіт з проектування, монтажу та пусконалагоджування системи автоматичного водяного спринклерного пожежогасіння на відокремлених підрозділах Замовника за Договором підтверджується актами прийняття в експлуатацію систем протипожежного захисту від 05.04.2014 року, 19.11.2014 року, 27.11.2014 року, від червня 2014 року за кожним з об'єктів Замовника: «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського», «Шахта «Північна», «Шахта «Торецька», «Шахта «Південна», складеними робочою комісією згідно умов п. 5.6. Договору.

Наявні в матеріалах справи акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, акт надання послуг та акти здачі-приймання виконаних робіт свідчать про виконання робіт з боку позивача на загальну суму 575284,08 грн. Вказані роботи прийняті відповідачем, про що свідчать його печатка та підписи на зазначених актах.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що додані позивачем до позовної заяви акти виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, акт надання послуг, акти здачі-приймання виконаних робіт та складені до них довідки вартості виконаних робіт форми КБ-3 містять посилання на інший договір, а саме: договір № 21/06-2013-М від 04.07.2013 року та договір від іншої дати, а саме: договір № 7-Т.14.02 від 19.02.2014 року.

Зазначення в актах та довідках форми КБ-3 договору від іншої дати та іншого договору не спростовує факту виконання позивачем будівельних робіт на суму 575284,08 грн. з огляду на наявність актів прийняття в експлуатацію систем протипожежного захисту за кожним з об'єктів Замовника та визнання факту виконання робіт за договором сторонами обопільно.

При цьому, зі змісту актів виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, акту надання послуг, актів здачі-приймання виконаних робіт вбачається, що виконані позивачем згідно них роботи підпадають під предмет договору про закупівлю робіт № 7-Т.14.02 від 17.03.2014 року, а саме: роботи з проектування, монтажу та пусконалагоджування системи автоматичного водяного спринклерного пожежогасіння на відокремлених підрозділах Замовника: «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського», «Шахта «Північна», «Шахта «Торецька», «Шахта «Південна». Поряд з цим, факт виконання позивачем робіт за договором про закупівлю робіт № 7-Т.14.02 від 17.03.2014 року на суму 575254,09 грн. був визнаний відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, доказів наявності інших укладених договорів між сторонами щодо виконання робіт з проектування, монтажу та пусконалагоджування системи автоматичного водяного спринклерного пожежогасіння на відокремлених підрозділах Замовника: «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського», «Шахта «Північна», «Шахта «Торецька», «Шахта «Південна» сторонами суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані акти, які надані позивачем до матеріалів справи, стосуються виконання саме цих робіт.

Заперечення відповідача у відзиві стосовно вартості виконаних позивачем робіт по Шахті ім. Ф.Е. Дзержинського та суми заборгованості за виконані роботи за вказаною шахтою спростовуються актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 14.04.2014 року на суму 149255,75 грн., підписаним відповідачем, з врахуванням якого загальна вартість робіт за вказаною шахтою складає саме 164635,78 грн.

Частина 4 ст. 879 ЦК України передбачає, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Порядок оплати виконаних робіт визначений в договорі, про що сторони диспозитивно домовилися п. 4.2. Договору, яким передбачено, що оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на рахунок Виконавця протягом 30 банківських днів після підписання Сторонами акту приймання-передачі робіт за кожним етапом. Зі змісту вказаного пункту договору вбачається, що строк оплати виконаних робіт нерозривно пов'язаний з підписанням акту приймання-здавання виконаних робіт, тобто датою його оформлення. Таким чином зі змісту договору вбачається, що настання обов'язку замовника з оплати виконаних робіт обумовлюється відкладальною обставиною, якою є підписання обома сторонами актів виконаних робіт, що узгоджується з приписами ч. 1 ст. 212 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджений факт настання відкладальної обставини про що свідчать підписані сторонами у справі акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, акт надання послуг та акти здачі-приймання виконаних робіт.

Враховуючи викладене, строк виконання відповідачем (як Замовником) свого зобов'язання з оплати виконаних за договором робіт, зокрема з урахуванням умов п. 4.2. Договору, за актами від 14.04.2014 року настав 26.05.2014 року, за актом від 17.04.2014 року строк настав 29.05.2014 року, за актами від 19.11.2014 року строк настав 31.12.2014 року, за актами від 27.11.2014 року строк настав 08.01.2015 року, за актами від 28.11.2014 року строк настав 09.01.2015 року.

Матеріали справи свідчать, що позивачем відповідачу була вручена претензія № 2 від 12.01.2015 року з вимогою протягом 30 діб з моменту отримання вказаної претензії перерахувати на розрахунковий рахунок суму боргу - 575284,08 грн. Зазначена претензія була отримана відповідачем 15.01.2015 року, що підтверджується відміткою про її отримання, втім залишена останнім без відповіді та виконання.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов'язання з оплати виконаних за умовами договору робіт з боку відповідача залишились невиконаними належним чином та у повному обсязі.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач довів суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов'язань за договором, а саме не здійснення останнім оплати за виконані роботи, в т.ч., що строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати виконаних робіт настав, а наявність заборгованості в сумі 575284,08 грн. підтверджена підписаними сторонами у справі без зауважень та заперечень актами прийняття виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, актами здачі-приймання виконаних робіт та актом про надання послуг. Відповідач доказів сплати боргу у повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" про стягнення з Державного підприємства "Дзержинськвугілля" заборгованості в сумі 575284,08 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов'язання з оплати виконаних за умовами договору робіт з боку відповідача залишились невиконаними належним чином.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 886 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання замовником обов'язків за договором будівельного підряду він сплачує підрядникові неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки у повному обсязі, якщо не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Матеріали справи свідчать, що позивач за несвоєчасне виконання зобов'язань з оплати виконаних робіт за договором нарахував відповідачу згідно з п. 7.3. Договору пеню за загальний період з 14.05.2014 року по 13.03.2015 року в загальній сумі 34539,89 грн. на заборгованість за виконані роботи по кожному об'єкту Замовника окремо.

Дослідивши розрахунок пені, доданий позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку про її перерахунок, оскільки позивачем допущена помилка в розрахунку, а саме всупереч ч. 6 ст. 232 ГК України та умов п. 7.3. Договору нарахована пеня більш ніж за 6 місяців за актами виконаних робіт по Шахті ім. Дзержинського, зокрема пеня нарахована за період з 14.05.2014 року по 13.03.2015 року (304 дні прострочення), а також неправильно визначений початок періоду прострочення оплати робіт за актами з врахуванням умов п. 4.2. Договору. Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, з врахуванням положень вказаного пункту постанови Пленуму Вищого господарського суду України, суд з власної ініціативи здійснив перерахунок пені за допомогою програми "Законодавство".

Пеня розрахована судом наступним чином:

1) на заборгованість за виконані роботи по Шахті ім. Дзержинського в сумі 164635,78 грн.

а) за актом про надання послуг № 149 від 17.04.2014 року на суму 9809,94 грн., строк оплати робіт за яким настав 29.05.2014 року, прострочка виникла з 30.05.2014 року

- за період з 30.05.2014 року по 16.07.2014 року (48 днів прострочення) облікова ставка НБУ 9,5 % від суми 9809,94 грн. пеня складає 122,56 грн.;

- за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року (119 днів прострочення) облікова ставка НБУ 12,5 % від суми 9809,94 грн. пеня складає 399,79 грн.;

- за період з 13.11.2014 року по 30.11.2014 року (18 днів прострочення) облікова ставка НБУ 14 % від суми 9809,94 грн. пеня складає 67,73 грн.

Таким чином, загальна сума пені за вказаними актами становить 590,08 грн.

б) за актами приймання виконаних будівельних робіт № 1, № 2 від 14.04.2014 року на загальну суму 154825,84 грн., строк оплати робіт за яким настав 26.05.2014 року, прострочка виникла з 27.05.2014 року

- за період з 27.05.2014 року по 16.07.2014 року (51 день прострочення) облікова ставка НБУ 9,5 % від суми 154825,84 грн. пеня складає 2055,15 грн.;

- за період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року (119 днів прострочення) облікова ставка НБУ 12,5 % від суми 154825,84 грн. пеня складає 6309,68 грн.;

- за період з 13.11.2014 року по 27.11.2014 року (15 днів прострочення) облікова ставка НБУ 14 % від суми 154825,84 грн. пеня складає 890,78 грн.

Отже, загальна сума пені за вказаними актами становить 9255,61 грн.

2) на заборгованість за виконані роботи по Шахті Північна в сумі 202996,55 грн.

а) за актами приймання виконаних будівельних робіт від 19.11.2014 року на загальну суму 202996,55 грн., строк оплати робіт за яким настав 31.12.2014 року, прострочка виникла з 01.01.2015 року

- за період з 01.01.2015 року по 05.02.2015 року (36 днів прострочення) облікова ставка НБУ 14 % від суми 202996,55 грн. пеня складає 2803,02 грн.;

- за період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року (26 днів прострочення) облікова ставка НБУ 19,5 % від суми 202996,55 грн. пеня складає 2819,71 грн.

- за період з 04.03.2015 року по 13.03.2015 року (10 днів прострочення) облікова ставка НБУ 30 % від суми 202996,55 грн. пеня складає 1668,46 грн.;

Відтак, загальна сума пені за вказаними актами становить 7291,19 грн.

3) на заборгованість за виконані роботи по Шахті Торецька в сумі 102158,21 грн.

а) за актами приймання виконаних будівельних робіт від 27.11.2014 року на загальну суму 102158,21 грн., строк оплати робіт за яким настав 08.01.2015 року, прострочка виникла з 09.01.2015 року

- за період з 09.01.2015 року по 05.02.2015 року (28 днів прострочення) облікова ставка НБУ 14 % від суми 102158,21 грн. пеня складає 1097,15 грн.;

- за період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року (26 днів прострочення) облікова ставка НБУ 19,5 % від суми 102158,21 грн. пеня складає 1419,02 грн.;

- за період з 04.03.2015 року по 13.03.2015 року (10 днів прострочення) облікова ставка НБУ 30 % від суми 102158,21 грн. пеня складає 839,66 грн.

Таким чином, загальна сума пені за вказаними актами становить 3355,83 грн.

4) на заборгованість за виконані роботи по Шахті Південна в сумі 105493,54 грн.

а) за актами приймання виконаних будівельних робіт від 28.11.2014 року на загальну суму 105493,54 грн., строк оплати робіт за яким настав 09.01.2015 року, прострочка виникла з 10.01.2015 року

- за період з 10.01.2015 року по 05.02.2015 року (27 днів прострочення) облікова ставка НБУ 14 % від суми 105493,54 грн. пеня складає 1092,51 грн.;

- за період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року (26 днів прострочення) облікова ставка НБУ 19,5 % від суми 105493,54 грн. пеня складає 1465,35 грн.;

- за період з 04.03.2015 року по 13.03.2015 року (10 днів прострочення) облікова ставка НБУ 30 % від суми 105493,54 грн. пеня складає 867,07 грн.

Отже, загальна сума пені за вказаними актами становить 3424,93 грн.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду, з відповідача підлягає стягненню пеня за порушення строків оплати виконаних робіт в сумі 23917,64 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" про стягнення з Державного підприємства "Дзержинськвугілля" пені підлягають задоволенню частково в сумі 23917,64 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки мало місце прострочення виконання відповідачем зобов'язань з оплати виконаних робіт, позивач з посиланням на приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача три проценти річних за загальний період з 14.05.2014 року по 13.03.2015 року в загальній сумі 6828,95 грн. та інфляційні витрати за загальний період з травня 2014 року по лютий 2015 року в сумі 80258,74 грн., які нараховані на заборгованість за виконані роботи по кожному об'єкту Замовника окремо.

Разом з тим, у розрахунку трьох процентів річних позивачем також допущена помилка, а саме неправильно визначений початок періоду прострочення оплати робіт за актами з врахуванням умов п. 4.2. Договору. Відтак, з врахуванням положень п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", суд з власної ініціативи здійснив перерахунок трьох процентів річних за допомогою програми "Законодавство".

Три проценти річних розраховані наступним чином:

1) на заборгованість за виконані роботи по Шахті ім. Дзержинського в сумі 164635,78грн.

а) за актом про надання послуг № 149 від 17.04.2014 року на суму 9809,94 грн., строк оплати робіт за яким настав 29.05.2014 року, прострочка виникла з 30.05.2014 року

- за період з 30.05.2014 року по 13.03.2015 року (288 днів прострочення) від суми 9809,94 грн. три проценти річних складають 232,21 грн.;

б) за актами приймання виконаних будівельних робіт № 1, № 2 від 14.04.2014 року на загальну суму 154825,84 грн., строк оплати робіт за яким настав 26.05.2014 року, прострочка виникла з 27.05.2014 року

- за період з 27.05.2014 року по 13.03.2015 року (291 день прострочення) від суми 154825,84 грн. три проценти річних складають 3703,09 грн.;

Таким чином, загальна сума трьох процентів річних за вказаними актами становить 3935,30 грн.

2) на заборгованість за виконані роботи по Шахті Північна в сумі 202996,55 грн.

а) за актами приймання виконаних будівельних робіт від 19.11.2014 року на загальну суму 202996,55 грн., строк оплати робіт за яким настав 31.12.2014 року, прострочка виникла з 01.01.2015 року

- за період з 01.01.2015 року по 13.03.2015 року (72 дні прострочення) від суми 202996,55 грн. три проценти річних складають 1201,30 грн.;

3) на заборгованість за виконані роботи по Шахті Торецька в сумі 102158,21 грн.

а) за актами приймання виконаних будівельних робіт від 27.11.2014 року на загальну суму 102158,21 грн., строк оплати робіт за яким настав 08.01.2015 року, прострочка виникла з 09.01.2015 року

- за період з 09.01.2015 року по 13.03.2015 року (64 дні прострочення) від суми 102158,21 грн. три проценти річних складають 537,38 грн.;

4) на заборгованість за виконані роботи по Шахті Південна в сумі 105493,54 грн.

а) за актами приймання виконаних будівельних робіт від 28.11.2014 року на загальну суму 105493,54 грн., строк оплати робіт за яким настав 09.01.2015 року, прострочка виникла з 10.01.2015 року

- за період з 10.01.2015 року по 13.03.2015 року (63 дні прострочення) від суми 105493,54 грн. три проценти річних складають 546,25 грн.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду, загальна сума трьох процентів річних за прострочення оплати виконаних робіт становить 6220,23 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" про стягнення з Державного підприємства "Дзержинськвугілля" трьох процентів річних підлягають задоволенню частково в сумі 6220,23 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача суми інфляційних витрат суд зазначає наступне.

Інфляційні втрати за своєю правовою природою є збільшенням суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобов'язання з причини девальвації грошової одиниці України, яка визначається офіційними державними органами за результатами економічних процесів в конкретний місяць, тобто є помісячним індексом. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, і коли строк виконання зобов'язання настає до 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за поточний місяць, а коли строк виконання зобов'язання - після 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно з п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Так, з розрахунку інфляційних витрат позивача вбачається, що інфляція нарахована останнім на суму боргу за виконані роботи по кожному об'єкту Замовника окремо за загальний період з травня 2014 року по лютий 2015 року в сумі 80258,74 грн.

Втім, в наданому суду розрахунку інфляційних витрат позивачем також допущені помилки, а саме при визначенні початку періоду нарахування інфляційних витрат з урахуванням дати виникнення прострочки виконання грошового зобов'язання, тому судом з власної ініціативи здійснено перерахунок суми інфляційних витрат за допомогою програми "Законодавство", зокрема:

1) на заборгованість за виконані роботи по Шахті ім. Дзержинського в сумі 164635,78 грн.

а) за актом про надання послуг № 149 від 17.04.2014 року на суму 9809,94 грн., строк оплати робіт за яким настав 29.05.2014 року, прострочка виникла з 30.05.2014 року, за актами приймання виконаних будівельних робіт № 1, № 2 від 14.04.2014 року на загальну суму 154825,84 грн., строк оплати робіт за яким настав 26.05.2014 року, прострочка виникла з 27.05.2014 року

- інфляційні витрати за період з червня 2014 року по лютий 2015 року із загальної простроченої суми боргу за всіма актами 164635,78 грн. складають 37411,79 грн.;

2) на заборгованість за виконані роботи по Шахті Північна в сумі 202996,55 грн.

а) за актами приймання виконаних будівельних робіт від 19.11.2014 року на загальну суму 202996,55 грн., строк оплати робіт за яким настав 31.12.2014 року, прострочка виникла з 01.01.2015 року

- інфляційні витрати за період з січня 2015 року по лютий 2015 року із загальної простроченої суми боргу 202996,55 грн. складають 17385,23 грн.;

3) на заборгованість за виконані роботи по Шахті Торецька в сумі 102158,21 грн.

а) за актами приймання виконаних будівельних робіт від 27.11.2014 року на загальну суму 102158,21 грн., строк оплати робіт за яким настав 08.01.2015 року, прострочка виникла з 09.01.2015 року

- інфляційні витрати за період з січня 2015 року по лютий 2015 року із загальної простроченої суми боргу 102158,21 грн. складають 8749,14 грн.;

4) на заборгованість за виконані роботи по Шахті Південна в сумі 105493,54 грн.

а) за актами приймання виконаних будівельних робіт від 28.11.2014 року на загальну суму 105493,54 грн., строк оплати робіт за яким настав 09.01.2015 року, прострочка виникла з 10.01.2015 року

- інфляційні витрати за період з січня 2015 року по лютий 2015 року із загальної простроченої суми боргу 105493,54 грн. складають 9034,78 грн.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду, загальна сума інфляційних витрат за прострочення оплати виконаних робіт становить 72580,94 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" про стягнення з Державного підприємства "Дзержинськвугілля" інфляційних витрат підлягають задоволенню частково в сумі 72580,94 грн.

Заперечення відповідача проти вимог щодо стягнення трьох процентів річних та інфляційних витрат у зв'язку з тим, що вони не передбачені договором є безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. В пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» передбачено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. З огляду на те, що згадану статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань. При цьому відповідно до п. п. 3.1., 4.1. постанови Пленуму інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, з викладеного вбачається, що три проценти річних та інфляційні нарахування застосовуються в силу приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України, тобто в силу норм законодавства, а не на підставі передбачення їх нарахування умовами договору.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 02.06.2015 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 530, 599, 625, 629, 638, 639, 853, 886, 875, 877, 882 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 193, 231, 232 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, ч. 1 ст. 35, 43, 44, 49, 82-84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" до Державного підприємства "Дзержинськвугілля" задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дзержинськвугілля", 85200, Донецька область, м. Дзержинськ, вул. 50 Років Жовтня, буд. 19, , на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ", юридична адреса: 83086, м. Донецьк, пр. Павших комунарів, буд. 7, поштова адреса: 84511, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Артема, буд. 54, офіс 56, , заборгованість в сумі 575284 (п'ятсот сімдесят п'ять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 08 коп., пеню в сумі 23917 (двадцять три тисячі дев'ятсот сімнадцять) грн. 64 коп., три проценти річних в сумі 6220 (шість тисяч двісті двадцять) грн. 23 коп., інфляційні витрати в сумі 72580 (сімдесят дві тисячі п'ятсот вісімдесят) грн. 94 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 13560 (тринадцять тисяч п'ятсот шістдесят) грн. 05 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" до Державного підприємства "Дзержинськвугілля" щодо стягнення пені в сумі 10622,25 грн. відмовити.

4. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" до Державного підприємства "Дзержинськвугілля"щодо стягнення трьох процентів річних в сумі 608,72 грн. відмовити.

5. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛСАЙ" до Державного підприємства "Дзержинськвугілля"щодо стягнення інфляційних витрат в сумі 7677,80 грн. відмовити.

Повне рішення складено - 08.06.2015 року

Суддя О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.