ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р.Справа № 922/2409/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь", м.Одеса
до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Філію "Пісочинське ДЕП" Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", смт. Пісочин;
про стягнення коштів в розмірі 75 288,66 грн.
за участю :

Представник позивача - не з"явився;

Представник відповідача - Сівцев В.І. довіреність №667 від 29.05.2015 року;

Представник третьої особи - Сівцев В.І. наказ №16ВК від 29.03.2007 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення основної заборгованості у розмірі 55000,00 грн., 3% річних у розмірі 4556,71 грн. та інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 15731,95 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку Філії "Пісочинське ДЕП" Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (третя особа) своїх зобов'язань з оплати отриманого від ТОВ "Автомагістраль-Південь" Товару згідно Видаткової накладної №РН-0000155 від 29.05.2012 року.

Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.04.2015 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/2409/15, залучено до участі у справі Філію "Пісочинське ДЕП" Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та призначено справу до розгляду.

Представник позивача в судове засідання 03 червня 2015 року не з"явився, однак, через канцелярію суду 29.05.2015 року від позивача надійшло клопотання (вх.№21977) про розгляд справи без участі його повноважного представника в судовому засіданні, призначеному на 03.06.2015 року.

Суд, розглянувши вказане клопотання враховуючи те, що відповідно до статті 22 ГПК України, брати участь в судовому засіданні є правом сторони, а не обов'язком, знаходить правові підстави для його задоволення, як такого, що не суперечить нормам діючого законодавства.

Представник відповідача в призначеному на 03 червня 2015 року судовому засіданні проти стягнення основної заборгованості у розмірі 55000,00 грн. не заперечував, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу просив відмовити.

Представник третьої особи в призначеному на 03 червня 2015 року судовому засіданні проти стягнення основної заборгованості у розмірі 55000,00 грн. не заперечував, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційного збільшення суми боргу просив відмовити.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

На підставі усної домовленості позивач зобов"язався поставити відповідачеві Товар, а відповідач - прийняти та оплатити вартість поставленого Товару. Відтак, між Сторонами існують бездоговірні господарські відносини.

На виконання умов вказаної домовленості позивачем було поставлено Товар - Кратон Д 1101 АТ всього на суму 55 000,00 грн., що підтверджується Видатковою накладною №РН-0000155 від 29 травня 2012 року арк.с. 14).

Вказану продукцію було отримано представником Філії "Пісочинське ДЕП" Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" - Боєвим О.Я., повноваження якого підтверджується довіреністю №186 від 29 травня 2012 року (арк.с. 15).

Однак, як стверджує позивач, за переданий по вказаній накладній Товар а ні Дочірнє підприємство "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", а ні його філія не розрахувались. Таким чином, станом на момент розгляду справи сума боргу відповідача перед Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" складає 55 000,00 грн.

30 вересня 2014 року між ТОВ «Автомагістраль-Південь» та філією відповідача - "Пісочинське ДЕП" Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" був підписаний Акт звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2014 року, згідно якого заборгованість останнього перед позивачем складає 55 000,00 грн. (арк. .с 17).

Відповідно до вимог ч. 2 ст.530 Цивільного кодексу україни, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем 05.11.2014 року року було направлено на адресу відповідача претензію (вих.№05112014/Юр1) з вимогою про сплату боргу відповідно до домовленості, яка була отримана відповідачем 14.11.2014 року (згідно повідомлення про вручення поштового відправлення арк.с. 69).

Однак, зазначена вимога залишилась відповідачем без відповіді та без задоволення.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем не було надано до суду жодних доказів розрахунку за поставлений йому відповідно до домовленості Товар.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з положеннями ст. ст. 202, 205, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, зокрема, дво- або багатостороннім правочином (договором) є погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може вчинятись усно або в письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст. 205 ЦК України, правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Таким чином, передача Товару позивачем та прийняття його відповідачем є підставою вважати укладеним між сторонами правочин, що містить ознаки купівлі -продажу (поставки) та виникнення у відповідача зобов"язання оплатити поставлений товар.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи, що вказана сума боргу визнана відповідачем та третьою особою, відповідач не надав суду доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в частині стягнення боргу в розмірі 55 000,00 грн. є обгрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на порушення відповідачем зобов"язань за домовленістю, просить стягнути з нього 3% річних в розмірі 4556,71 грн. та інфляційні втрати у розмірі 15731,95 грн..

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, то такі кошти нараховуються незалежно від вини боржника та входять до складу грошового зобов'язання, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин суд визнав позовні вимоги позивача в сумі 15731,95 грн., нараховані за індексами інфляції на суму основного боргу, а також 4556,71 грн. - 3% річних, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 202, 205, 207, 509, 525, 526, 530, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193, 222 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 44, 49, 65, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (61202, м. Харків, вул. Ахсарова , 2, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" (65058, м. Одеса, вул. Романа Кармена, 21, Код ) суму основної заборгованості у розмірі 55000,00 грн., 3% річних у розмірі 4556,71 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 15731,95 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя Т.С. Денисюк

Справа №922/2409/15.