ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. Справа № 922/1997/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Білецька А.М.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Коваленко А.О.

третьої особи - Аладіна Є.І., Колесніков Р.В.

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх. №2509 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 13.03.15 року у справі № 922/1997/14

за позовом ФОП ОСОБА_5, с. Високий

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - КП "Харківводоканал", м. Харків

до ТОВ "Міжнародна страхова компанія", м. Харків

про зобов'язання виконати умови договору

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014р. фізична особа - підприємець ОСОБА_5 звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" щодо зобов'язання відповідача у зв'язку з настанням страхового випадку за ризиком "заливання" виконати п. 2.3.3. Договору добровільного страхування майна СМ №1520-13/37 від 22.07.2013 року та покладання на відповідача судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп. та комісії банку за перерахування вказаної суми.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.05.2015 року по справі №922/1997/14 (головуючий суддя Жельне С.Ч., судді Аюпова Р.М., Лаврова Л.С.) в задоволенні позову відмовлено, з посиланням на порушення позивачем умов договору та не настанням страхового випадку.

Позивач, ФОП ОСОБА_5, не погодився з зазначеним рішенням, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на неповне з'ясування та недоведення обставин, що мають значення для справи, а також на недотримання вимог, передбачених ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, просить скасувати повністю рішення господарського суду Харківської області від 13.05.2015 року по справі №922/1997/14 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зобов'язати ТОВ "Міжнародна страхова компанія" повернути сплачений судовий збір у розмірі 609,00 грн. ФОП ОСОБА_5

У апеляційній скарзі зазначив, що самочинного будівництва застрахованого майна не існує, позивач надав всю необхідну інформацію при укладанні договору, факт залиття підтверджується документами, тобто страховий випадок «заливання» настав.

Відповідач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві зазначив, що при укладанні договору позивач не повідомив про факт спорудження будівлі з істотними порушеннями - безпосередньо на водопровідному колекторі, своєчасно не повідомив про настання страхового випадку, виходячи з умов договору і Правил страхування страховий випадок не настав.

Третя особа вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм чинного законодавства, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В поясненнях зазначив, що в порушення умов договору страховику не надано всю інформацію необхідну для оцінки ступеню ризику та не повідомлялось про зміни ступеня ризику, приміщення АЗС розташовано з порушенням санітарної зони, внутрішні мережі водопостачання та водовідведення у застрахованій будівлі відсутні.

Розпорядженням голови суду від 15.05.15 року, у зв'язку з відпусткою судді Потапенко В.І. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Білецька А.М.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що 22 липня 2013 року між Позивачем і Відповідачем укладено Договір добровільного страхування майна СМ № 1520/13-37 (далі Договір) строком дії на один рік - 25 липня 2013 по 24 липня 2014 року. Відповідно п. 1.2. Договору страхувальником є ФО-П ОСОБА_5, а вигодонабувачем - ОСОБА_6. Відповідно п. 1 додатку №1 до Договору на страхування приймався майновий комплекс (нежитлова будівля автозаправної станції літери А1 загальної площі 41,7 кв.м.) з обладнанням, розташовані на земельній ділянці площею 0,0763 Га, що розташовані за адресою м. Харків, АДРЕСА_1.

Пунктом 1.5. до страхових випадків, зокрема, був застрахований ризик пошкодження або знищення застрахованого майна внаслідок заливання. Відповідно п. 1.20 Договору під заливанням розуміється аварія водопровідної, каналізаційної або опалювальної систем а також системи пожежогасіння, за виключенням пошкодження водою з автоматичних спліктерних систем пожежогасіння. Відповідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У п.2.3.3. договору зазначено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк встановлений договором.

Пунктом 2.5.2. договору передбачено що Страхувальник (Позивач) зобов'язаний негайно повідомити про настання події, що має ознаки страхового випадку Страховика (Відповідача) та протягом 48 годин подати до Страховика письмове повідомлення про настання страхової події, а відповідно до п. 2.5.4. Договору - невідкладно повідомити про страховий випадок відповідні державні органи.

У п. 3.1.4. договору зазначено, що Страхувальник зобов'язаний при настанні страхового випадку за ризиком «Заливання» надати страховику акт спеціалізованих служб та/або підприємств, що відповідають за обслуговування та/або здійснюють нагляд за використанням водопровідної, каналізаційної або опалювальної мереж, систем пожежогасіння про причини виходу з ладу таких систем.

Пунктами 3.2.3., 3.2.4. договору передбачено, що Страхувальник зобов'язаний надати документи, що підтверджують вартість Застрахованого майна, а також характер і обсяг заподіяних збитків; документи, які свідчать про проведені та (або) необхідні витрати на ремонт (відновлення) застрахованого майна, яке постраждало.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що 10.02.2014 р. до відповідача надійшло письмове повідомлення від ФО-П ОСОБА_5 про подію, що має ознаки страхового випадку, а саме про сильне залиття водою приміщення АЗС та її території, але документи передбачені умовами договору позивач не надав.

18.03.2014 р. на виконання п. 3.2. Договору страхування, позивач надав до матеріалів страхової справи документи, всього 14 додатків.

27.03.2014 р. від ФО-П ОСОБА_5 надійшла заява про виплату страхового відшкодування згідно Договору добровільного страхування майна СМ № 1520/13-37 від 22.07.2013 р., яка залишені без задоволення, відповідач у виплаті страхового відшкодування відмовив, посилаючись на порушення позивачем умов договору та Правил страхування.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, обґрунтовано встановив, що співробітниками служби експлуатації КП «Харківводоканал» 17.12.2013 р., у зв'язку із зверненням жителя Московського р- ну м. Харкова про витік холодної води, здійснено виїзд на місце і обстеження АЗС по АДРЕСА_1 , в результаті чого виявлено пошкодження на водопровідній магістралі Д = 500 мм в районі зазначеної АЗС, яка розташована з порушенням санітарної охоронної зони водопровідної магістралі Д = 500 мм (менше 5 м), що є порушенням ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 11.27 СНиП 2.04.02-84 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди», п.15.5 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затв. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008р.(лист № 746 від 25.02.2014 р. Комунального підприємства «Харківводоканал»)

29.11.2013 р. представниками КП «Харківводоканал» виписано припис ФО-П ОСОБА_5 про приведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, на якій розташована АЗС, в належний стан, у відповідність з вимогами вищевказаних нормативних актів, про що спрямовані також відповідні листи адміністрації Московського району, Департаменту комунального господарства Харківської міської ради.

19.03.2014 р. відповідач звернувся з відповідними запитами до адміністрації Московського району та Департаменту комунального господарства Харківської міської ради, які повідомили що 21.01.2014 р. до адміністрації надійшов лист від КП «Харківводоканал» з проханням сприяти демонтажу будівлі АЗС в зв'язку з її розміщенням в охоронній зоні водопровідної магістралі, за результатами якого здійснено обстеження комісією з представників державних служб та видано ФО-П ОСОБА_5 копію відповідного акту.; власник АЗС не надав державній комісії проекту на будівництво АЗС, що мав бути погоджений у встановленому порядку; будівля АЗС зведена з порушенням санітарної охоронної зони водопровідної магістралі Д = 500 мм (менше 5 м), що є порушенням ДБН 360-92 « Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 11.27 СНиП 2.04.02-84 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди», п. 15.5 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затв. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 р., внаслідок чого виникли статичні навантаження на трубопровід, що обумовило його пошкодження (лист адміністрації Московського району Харківської міської ради № 630/0/161-14 від 10.04.2014 р. та лист №989/0/16-14 від 08.04.2014 р. Департаменту комунального господарства Харківської міської ради).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 5)несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що позивачем порушено обов'язки, які згідно з умовами Договору покладені на Страхувальника : в порушення п. 2.4.1. Страховику не надано всю інформацію, необхідну для оцінки ступеня ризику та надалі негайно письмово не повідомлено Страховика про зміни ступеня ризику, оскільки 29.11.2013 р. представниками КП «Харківводоканал» виписано припис ФЛП ОСОБА_5 про приведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Харкові, на якому розташована АЗС в належний стан; письмове повідомлення від 10.02.2014 р. про подію на АЗС, що має ознаки страхового випадку, надано до відповідача з порушенням умов п. 2.5.2. - через 54 дні після виявлення події співробітниками служби експлуатації КП «Харківводоканал» 17.12.2013 р.; обов'язків Страхувальника, визначених п. п. 2.4.4., 2.4.5. Договору.

Зазначені факти є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п. 5.1.5., 5.1.9, 5.1.10 Договору.

У п. 1.20. Договору страхування зазначено, що страховим випадком «заливання» є аварія водопровідної, каналізаційної або опалювальної систем, а також системи пожежогасіння, за винятком пошкодження водою з автоматичних спринклерних систем пожежогасіння. Договір страхування укладений відповідно до Закону України «Про страхування», Правил добровільного страхування майна (крім залізничного, наземного, повітряного, водного транспорту (морського внутрішнього та інших видів водного транспорту), вантажів та багажу (вантажобагажу), зареєстрованих Держфінпослуг України за №1170661 від 20.03.2007 (надалі - Правила страхування). У Договорі визначається, що його підписанням Страхувальник засвідчує ознайомлення та згоду з вищевказаними правилами страхування.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про страхування» правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування.

Пунктом 4.1.1. Правил страхування передбачено, що страховими ризиками, на випадок яких провадиться страхування за цими Правилами є збитки, пов'язанi із завданням шкоди застрахованому майну внаслiдок аварії водопровідної, каналізаційної, або опалювальної системи, а також системи пожежогасіння, за винятком пошкодження водою з автоматичних спринклерних систем пожежогасіння, а також, в разі коли це прямо передбачено договором страхування, внаслідок проникнення води із сусідніх (чужих) приміщень, в тому числі технічних поверхів та підвалів. Зазначеними вище системами вважаються прокладені в будiвлi водоносні установки, включаючи підводи та відводи, а також інше обладнання, міцно пов'язане з трубопровідною системою водопостачання. За умовами цих Правил Страховик відшкодовує збитки, що виникли внаслiдок впливу водопровідної води через аварію однієї з перерахованих вище систем.

Суд першої інстанції, виходячи з даних, що містяться у технічному паспорті на застраховане майно, обґрунтовано встановив, що майновий комплекс, що був прийнятий на страхування і розташований за адресою м. Харків, АДРЕСА_1, не містить жодних мереж водопроводу, каналізації або опалення.

Отже, страховий випадок виходячи з умов Договору і Правил страхування не настав.

Суд першої інстанції для повного з'ясування всіх обставин справи призначив судову будівельно-технічну експертизу, у висновку експертизи №10624 від 30.01.2015 року Харківського Науково-Дослідного інституту судових експертиз зазначено, що надати відповіді на вказані питання експертом не вдалось можливим; появленню дефектів та ушкоджень майнового комплексу сприяв комплекс причин: наявність грунтових підземних вод, відсутність дренажної системи, прориви трубопроводу, значний термін експлуатації будівлі.

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що пошкодження застрахованого відповідно до Договору майна сталося внаслідок настання страхового випадку за страховим ризиком «заливання».

Колегія суддів вважає, що звертаючись з позовом про зобов'язання відповідача у зв'язку з настанням страхового випадку за ризиком "заливання" виконати п. 2.3.3. Договору добровільного страхування майна СМ №1520-13/37 від 22.07.2013 року, який передбачає обов'язок страхувальника при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк встановлений договором, позивач безпідставно вважав зазначений позов немайновим та вибрав спосіб захисту цивільних прав, який не відповідає вимогам ст. 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що позивачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви позивача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст. ст.17, 26 Закону України «Про страхування», ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2015р. по справі №922/1997/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 29.05.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Білецька А.М.