ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"28" травня 2015 р. Справа № 918/487/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Качура А.М., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ДП Рівнетрансекспедиція"

до відповідача: Приватного підприємства "Мега"

про стягнення заборгованості в сумі 8 318 грн. 83 коп.

Представники:

Від позивача: Бакун Р.А. (довіреність від 05 січня 2015 року);

Від відповідача: не з'явився;

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 81-1 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ДП Рівнетрансекспедіція" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства "Мега" про стягнення 8 318,83 грн., з яких 4 500,00 грн. сума основної заборгованості, 250,66 грн. сума 3% річних та 3 568,17 грн. сума інфляційних втрат, позовні вимоги аргументувавши тим, що відповідач не виконав належним чином умови укладеного між сторонами договору-замовлення на здійснення транспортних послуг від 08 серпня 2014 року, в частині оплати наданих позивачем послуг.

28 травня 2015 року позивачем подано до суду заяву про уточнення суми позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач зазначає, що 20 травня 2015 року відповідач частково здійснив оплату послуг в сумі 700 грн., відтак враховуючи викладене позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3800,00 грн. суми основної заборгованості, 250,66 грн. 3% річних, 3 568,17 грн. суми інфляційних втрат.

Суд розцінює подану заяву як заяву про зменшення розміру позовних вимог та приймає її до розгляду.

28 травня 2015 року позивачем подано до суду додаткові пояснення по справі відповідно до змісту яких позивач зазначає, що підставою для звернення до суду стала несвоєчасність оплати здійснених транспортних послуг за договором-замовлення від 08 серпня 2014 року. Загальна сума наданих послуг склала 22 738 грн.. Валюта зобов'язання - українська гривня. Обрахунок суми зобов'язань за погодженням сторін проводився із Євро еквіваленту по курсу НБУ на день завантаження, що становив за 1 Євро 17,490492 грн. станом на 14 серпня 2014 року. День завантаження зафіксовано у міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) №098323 від 14 серпня 2014 року, зокрема встановлено, що день завантаження збігається із днем замитнення, тому перший платіж у розмірі 11369, із розрахунку валютного еквіваленту 650 Євро, мав би бути сплачений 14 серпня 2014 року. Другий платіж за згодою сторін мав би бути сплачений у день розвантаження, тобто 27 серпня 2014 року.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги підтримав в повному обсязі з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву суду не надав, причин неявки суду не повідомив, про місце дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

За таких обставин справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повно та об'єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, господарським судом встановлено наступне.

08 серпня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю - фірмою "ДП Рівнетрансекспедиція" (позивач, перевізник) та Приватним підприємством "Мега" ( замовник, відповідача) було укладеного договір - замовлення на здійснення транспортних послуг відповідно до предмету якого перевізник зобов'язується здійснити доставку вантажу в міжнародному сполученні автомобільним транспортом за маршрутом Костопіль Рівненської області (Україна) - Bagnolo Piemonte (Італія).

Транспортні послуги надані позивачем відповідачу, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною №098323 від 14.08.2014 року та двостороннім актом від 27.08.2014 року на суму 22 738,00 грн..

Згідно договору замовлення сторони погодили вартість послуг в сумі 1300 Євро, зокрема договором-замовленням передбачено вартість послуг сумі 650 Євро на замитненні товару (14.08.2014 року) та 650 Євро на розвантаженні (27.08.2014 року).

Враховуючи надані позивачем додаткові пояснення по справі суд приходить до висновку що сторони погодили валюту зобов'язання в українській гривні, відтак, здійснивши перерахунок суми зобов'язань суд приходить до висновку, що позивач надав відповідачу послуг на загальну суму 22 738 грн., в свою чергу відповідач частково розрахувався за надані послуги, проте, станом на час розгляду справи за відповідачем перед позивачем рахується заборгованість в сумі 3 800,00 грн. доказів сплати вказаної заборгованості відповідач суду не надав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України, - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК - України), кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Тобто вказана норма передбачає як безпосереднє встановлення у зобов'язанні строку (терміну) його виконання, так і визначення цього строку вказівкою на певну подію, яка неминуче має настати. В іншому ж випадку кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до статті 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТзОВ Фірма "ДП Рівнетрансекспедиція" до ПП "Мега" про стягнення заборгованості в сумі 3 800,00 грн. є законними та обґрунтованими.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись положеннями статті 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 250,66 грн. 3% річних та 3 568,17 грн. втрат від інфляції, здійснивши перерахунок нарахованих інфляційних втрат та 3% річних суд вважає вказані вимоги законними та обґрунтованими.

Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "ДП Рівнетрансекспедиція" про стягнення з Приватного підприємства "Мега" 3 800,00 грн. суми основної заборгованості, 250,66 грн. 3% річних, 3 568,17 грн. суми інфляційних втрат підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на законі та договорі, не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Мега" (33024, м.Рівне, вул. Старицького 32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП Рівнетрансекспедиція" (33003, м.Рівне, вул. У.Самчука 5, ) 3 800 (три тисячі вісімсот) грн. 00 коп. основної заборгованості, 250 (двісті п'ятдесят) грн. 66 коп. 3% річних, 3 568 (три тисячі п'ятсот шістдесят вісім) грн. 17 коп. інфляційних втрат та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Повне рішення складено "02" червня 2015 року

Суддя Качур А.М.