РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015Справа №910/6831/15-г

За позовомПрокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради
доПублічного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля"
провнесення змін до п.4.2 договору оренди земельної ділянки від 22.12.2004
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від прокуратуриЧистякова Н.О. - прокурор;
від позивачаНовак Є.Л. - представник;
від відповідачаМартиненко А.О. - представник;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Святошинського району міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до Публічного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" про внесення змін до п.4.2 договору оренди земельної ділянки від 22.12.2004.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/6831/15-г та призначено розгляд справи на 28.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2015, суд, відповідно до положень ст.69 Господарського процесуального кодексу України, за клопотанням позивача, продовжив строк розгляду спору у справі №910/6831/15-г на 15 днів та у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів розгляд справи, а також необхідністю витребування додаткових доказів відклав розгляд справи на 21.05.2015.

21.05.2015 в судовому засіданні оголошено перерву до 27.05.2015.

В судовому засіданні 27.05.2015 прокурор заявлений позов в інтересах держави підтримав. Позов мотивовано тим, що розмір орендної плати, передбачений чинними умовами договору оренди, є нижчим за мінімальний розмір орендної плати, який встановлено ст.288 Податкового кодексу України. Оскільки всупереч рішенню Київської міської ради від 28.02.2013 №89/9146 відповідач не звертався до позивача із заявою про укладення додаткової угоди про збільшення розміру орендної плати, договір оренди не приведено у відповідність до вимог законодавства, прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Позивач позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, просить провадження у справі припинити, посилаючись на те, що відсутній предмет спору, оскільки позивач не звертався до відповідача з пропозицією про внесення змін до договору оренди на підставі ст.641 Цивільного кодексу України та ст.188 Господарського кодексу України, зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін, а нормами Закону України «Про оренду землі» не передбачено право органу місцевого самоврядування, коли він виступає в якості орендодавця (власника землі), змінювати орендну плату за землю в односторонньому порядку. Крім цього, відповідач зазначає, що норма Податкового кодексу України, якою встановлено, що розмір річної орендної плати не може бути меншим 3% нормативної грошової оцінки, не містить норми яка б зобов'язувала орендарів приводити договори оренди землі у відповідність зі ставками такого податку у разі їх зміни, якщо відповідні договори оренди були укладені за ставками нижчими, ніж після їх зміни на рівні закону.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2004 між Київською міською радою (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 24.01.2005 за № 75-6-00164 у книзі записів державної реєстрації договорів (далі - договір).

За умовами вказаного договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 29.05.2003 № 490/650, за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, загальною площею 4,2647 га, яка знаходиться на пров. Приладному, 10 у Святошинському районі м. Києва, кадастровий номер - :75:041:0001 (далі - об'єкт оренди, земельна ділянка) (п.п. 1.1., 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації № Ю-28768/2004 становить 16210963,23 грн.

Договір укладено на 25 років (п. 3.1 Договору).

Пунктом 4.2 Договору визначено, що річна оренда плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5 відсотка від її нормативної грошової оцінки.

У відповідності зі ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем Підпунктом 288.5.1 ст. 288 Податкового кодексу України (зі змінами, внесеними законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03. 2014 №1166-VII) визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

З метою приведення у відповідність до вимог законодавства істотних умов договорів оренди земельних ділянок, відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 40, 41, 286, 288 Податкового кодексу України 28.02.2013 Київською міською радою прийнято рішення № 89/9146 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України".

Відповідно до вказаного рішення орган місцевого самоврядування вирішив внести зміни до договорів оренди земельних ділянок в частині річної орендної плати, встановивши її у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки та покладено на орендарів, зокрема, на Публічне акціонерне товариство "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" обов'язок забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди земельних ділянок.

Відповідно до п. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Згідно з п. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою та внесення змін до цього договору (п.4.6.).

Розмір орендної плати може переглядатись у випадках, передбачених законом, за згодою сторін але не частіше ніж один раз у рік. (п.4.10.).

Відповідно до ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 Цивільного кодексу України).

Нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Частиною 4 ст. 188 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Частиною 5 ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Як на момент укладення спірного договору, так і на момент розгляду спору в суді, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності була/є регульованою ціною, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати - у разі законодавчої зміни її граничного розміру.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 19.01.2011 р. у справі №41/153пд, в постановах Верховного Суду України від 06.12.2010 р. у справі №2-1/1006-200, від 30.05.2011 р. у справі №17/299-10, від 04.07.2011 р. у справі №41/81пд, від 23.05.2011 р. у справі №7/105-10 (30/234-09).

З метою однакового і правильного застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права у розгляді справ у спорах, що виникають із земельних відносин, Пленум Вищого господарського суду України надав роз'яснення у формі постанови № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", у п. 2.18 якої зазначається, що вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

Згідно з п. 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Доказів скасування рішення Київської міської ради від 28.02.2013 № 89/9146 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України" в частині внесення змін до договору № 75-6-00164 від 22.12.2004 оренди земельної ділянки суду не надано.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору.

Згідно з позицією Верховного Суду України, що викладена у постанові від 20.11.2012 у справі № 28/5005/640/2012 з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 надсилання відповідачу про внесення змін до спірного договору оренди є виключно правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання вимог ст. 188 Господарського кодексу України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору.

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, приймаючи до уваги рішення Київської міської ради про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до приписів ст.288 Податкового кодексу України, яке на теперішній час є чинним, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для внесення змін до договору № 75-6-00164 від 22.12.2004 в частині визначення розміру орендної плати, а тому позов прокурора підлягає задоволенню.

Судовий збір у зв'язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача і підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до п. 4.2 договору оренди земельної ділянки, укладеного між Київською міською радою та Публічним акціонерним товариством "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" 22.12.2004, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 24.01.2005 за № 75-6-00164 у книзі записів державної реєстрації договорів, виклавши його у такій редакції:

"п. 4.2 Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3 (трьох) відсотків від її нормативної грошової оцінки".

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Київський дослідно-експериментальний завод "Вугілля" (03164, м. Київ, пров. Приладний, 10, ідентифікаційний код 00159506) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 02.06.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова