РІШЕННЯ

"28" травня 2015 р.Справа № 921/385/15-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Обслуговуючого кооперативу "Торгівельно-побутовий комплекс Коновальця 4" вул. Коновальця, 4, м. Тернопіль, 46000

до відповідача Тернопільської міської ради вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001

про зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки.

За участі представників сторін:

позивача: уповноважений Стець С.Р., довіреність № б/н від 18.05.15р.

уповноважений Пісьцьо М.М., довіреність № б/н від 27.05.15р.

відповідача: юрисконсульт Михальчук О.Ю., довіреність № 4176/01 від 03.12.13р.

Суть справи:

Учасникам судового процесу роз'яснено її процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Обслуговуючий кооператив "Торгівельно-побутовий комплекс Коновальця 4" вул. Коновальця, 4, м. Тернопіль, 46000 звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача Тернопільської міської ради вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001 про зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки.

28.05.2015р. представником Обслуговуючого кооперативу "Торгівельно-побутовий комплекс Коновальця 4" через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог №б/н від 28.05.2015 року, а саме щодо уточнення площі земельної ділянки для обслуговування нежитлових приміщень кооперативу, і просить суд зобов'язати Тернопільську міську раду укласти договір оренди земельної ділянки площею 0,1744 га за адресою: вул. Коновальця,4 в м. Тернополі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з врахуванням заяви №б/н від 28.05.2015 року.

Розглянувши заяву №б/н від 28.05.2015 року про уточнення позовних вимог, суд, з огляду на норми ст. 22 ГПК України, п.3.10, 3.11 постанови пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011 року, враховуючи, що вона подана до прийняття рішення у справі та не порушує чиї - небуть права і охоронювані законом інтереси, суд прийняв її як заяву про зменшення розміру позовних вимог і спір вирішується з її (заяви) врахуванням.

Представником відповідача подано письмові заперечення на позов №б/н та б/д (вх.№12973 від 28.05.2015 року), у яких відповідач проти позовних вимог заперечив та вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення з огляду на те, що згідно ст. 124 ЗК України необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, однак, позивач не звернувся до органу місцевого самоврядування у встановленому порядку (порядок оформлення прав на земельну ділянку роз'ясненому йому у листі вих. №2305/25 від 09.10.2014р.), тому, рішення сесії з приводу спірної земельної ділянки не приймалося, а відтак, відсутні підстави для укладення договору оренди.

У відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 28.05.2015р. для надання можливості сторонам подати витребувані судом документи, а відповідачу - взяти участь у розгляді справи.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідних клопотань представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

У відповідності з п. 1.6 Статуту Обслуговуючого кооперативом "Торгівельно-побутовий комплекс Коновальця 4" від 2013р. , затвердженого Установчими зборами засновників згідно протоколу №1 від 28.11.2013р., засновниками кооперативу є :

- ПП "Елегія";

- ТзОВ "Торговий дім "Універсальний";

- ФОП Гейшин Г.Я.;

- ФОП Царик О.А.;

- ФОП Равлик П.Я.;

- ФОП Ференц Я.І.

Протягом 2014 року на адресу засновників ОК "Торгівельно-побутовий комплекс Коновальця 4" відділом земельних ресурсів Тернопільської міської ради надіслано довідки про розмір земельних ділянок, площа яких визначена пропорційно до частки у власності на будівлю, затверджені Начальником відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради, а також довідки КП "Земельно-кадастрове бюро" №124 від 27.01.2014р., №477 від04.07.2014р., №460 від 04.02.2014р., №461 від 04.02.2014р., що містили грошову оцінку земельних ділянок за адресою: вул. Коновальця, 4. ;

- учасники кооперативу на протязі 2014р. здійснювали оплату за оренду земельних ділянок пропорційно до частки у власності на будівлю, що підтверджується платіжними дорученнями №103 від 23.01.2014р.,№9 від 21.02.2014р., №20 від 07.03.2014р., №36 від 12.05.2014р., №44 від 13.06.2014р., №23 від 1.02.2014р.,№55 від 26.08.2014;

- з метою належного оформлення існуючих орендних правовідносин 23.09.2014р. Обслуговуючим кооперативом "Торгівельно-побутовий комплекс Коновальця 4" на адресу Відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради надіслано листа з проханням укласти договір оренди земельної ділянки на основі розрахунку потреби площі від №24 від 14.01.2014р., який наданий профільним комунальним підприємством "Місто" Тернопільської міської ради;

- у відповідь на вказане звернення 09.10.2014р. Відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради листом за №2305/25 повідомив заявнику порядок оформлення прав на земельну ділянку та проінформовано, що для отримання адміністративної послуги (рішення міської ради "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки") необхідно подати заяву із пакетом документів, зазначених у п. 2 Інформаційної картки А-25-01 у Центр надання адміністративних послуг за адресою: вул. Кн. Острозького, 6.

Не погоджуючись з відмовою Відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради задовольнити клопотання про укладення Договору оренди земельної ділянки, а також враховуючи факт користування позивачем земельною ділянкою без укладення відповідного договору оренди, ОК Торгівельно-побутовий комплекс Коновальця 4" звернулося до господарського суду з позовом про зобов'язання Тернопільської міської ради укласти договір оренди земельної ділянки.

Господарський суд, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішні переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. При цьому, суд виходив з наступного.

Правові засади оренди землі визначені статтею 2 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

За змістом статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 5 статті 126 цього Кодексу, право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Право користування земельними ділянками унормоване главою 15 Земельного кодексу України. Різновидом права користування земельною ділянкою є право на її оренду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, посадові особи, органів місцевого самоврядування зобов'язанні діяти тільки на підставі та в межах своєї компетенції.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання регулювання земельних відносин віднесено до компетенції сільських, селищних, міських рад, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях.

З приписами наведеної норми кореспондується і стаття 12 Земельного кодексу України, якою передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності.

В силу положень частин 2, 3, 6 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення, яким одночасно затверджує проект та надає земельну ділянку в користування, у тому числі на умовах оренди.

Згідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

З огляду на викладене вище вбачається, що надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, прийнятого за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст.16 Закону України «Про оренду землі». При цьому підставою набуття відповідного права є рішення ради, яке відповідно до ч.2 ст.126 ЗК України оформляється договором як документом, що посвідчує право на земельну ділянку.

Матеріали справи свідчать, що позивач в вересні 2014р. звертався до відповідача з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки, у відповідь на яку 09.10.2014р. Відділ земельних ресурсів Тернопільської міської ради листом за №2305/25 повідомив заявнику порядок оформлення прав на земельну ділянку, передбачений нормами чинного законодавства, що регулює спірні відносини, зокрема, ст. ст. 122, 123, 125, 126, 186-1 Земельного кодексу України.

Водночас, порядок укладання договорів врегульовано ст.181 ГК України, згідно з нормами якої проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 84 ГПК України, у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору. Зазначені норми не суперечать одна одній, оскільки суд вправі задовольнити позов про спонукання укласти договір лише в разі, якщо встановить, що існує правовідношення, в силу якого сторони зобов'язані укласти договір, але одна із сторін ухилилася від цього. (п.36 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-8/211 від 07.04.2008 року «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України»).

Отже, позивач повинен був надіслати на адресу відповідача проект договору оренди, однак доказів його (проекту договору оренди) надіслання ОК "Торгівельно-побутовий комплекс Коновальця 4" не надано, а в матеріалах справи такі відсутні.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведені вище норми закону, а також відсутність доказів дотримання позивачем вимог чинного законодавства України щодо дотримання порядку належного оформлення права оренди земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, суд правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог не вбачає.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача у справі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 09.06.2015р.

Суддя Н.М. Бурда