КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2015 р. Справа№ 33/248

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Пономарьова І.В. - представник;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2015

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

про зміну способу і порядку виконання рішення у справі

у справі № 33/248 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю

«Фінансова компанія «Довіра та гарантія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макар-Довгостан»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю«Житлокомфортінвест-7»

про стягнення 23 328 553, 94 грн,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Банк «БІГ Енергія» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макар-Довгостан», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомфортінвест - 7» про стягнення 23 328 553, 94 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2011 позовні вимоги задоволено повністю. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, посвідченого 20.03.2007 Гуд Л. М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1027, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Банк «БІГ Енергія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макар-Довгостан» на земельну ділянку площею 8,8503 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Макарівський район, Маковищанська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки - :04:002:0060, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Макар-Довгостан» для задоволення вимог ВАТ «Банк «БІГ Енергія» за кредитним договором №01/16-12-2006 від 27.12.2006, в частині заборгованості за кредитом в розмірі 19 395 000, 00, 3 933 553, 94 грн заборгованості по сплаті процентів.

Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення аукціону (публічних торгів).

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Макар-Довгостан» на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «БІГ Енергія» 25 500, 00 грн витрат по сплаті державного мита та 236, 00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В лютому 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2014 заява про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено.

11.03.2015 позивач подав заяву про зміну способу і порядку виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2015 у справі №33/248 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про зміну способу виконання рішення відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду повністю та постановити нове рішення про задоволення заяви про зміну способу виконання рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 у справі №33/248 (колегія суддів: головуючий суддя - Жук Г.А., судді - Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» повернуто на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подано повторно апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2015 у справі №33/248.

Одночасно позивачем подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, у зв'язку з несвоєчасним отриманням оскаржуваної ухвали.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» у справі №33/248 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що ухвала прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, на підтвердження чого в своїй апеляційній скарзі виклав ряд обставин, які, на його думку, виступають підтвердженням правової позиції позивача та спростовують правильність винесеної ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2015 у складі колегії суддів: Головуючого судді -Отрюха Б.В., суддів Михальської Ю.Б., Тищенко А.І. поновлено пропущений строк подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду на 04.06.2015.

В судовому засіданні 04.06.2015 представник позивача надав свої пояснення по справі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 04.06.2015 не з'явилися, причини неявки суду невідомі.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2015 про прийняття апеляційної скарги до провадження у справі № 33/248 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача та третьої особи.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

В силу ч. 1 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

В поданій заяві про зміну способу виконання рішення заявник зазначає, що Державною виконавчою службою України вчинено усі дії відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», але здійснити підготовку предмету застави до реалізації та провести саму реалізацію виконавча служба не може на підставі ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5 передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вчинити дії по реалізації до стадії проведення оцінки, тому рішення суду залишається без виконання.

Відповідно до п. 7.1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

За приписами п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В своїй апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» зазначило що, судом першої інстанції відмовляючи у зміні способу виконання рішення було порушено абз. 4 ст. 124 Конституції України, а саме: судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Проте, у даному випадку, судове рішення залишається без фактичного виконання на невизначений строк, що тягне за собою матеріальні втрати пов'язані з знеціненням національної валюти України, спадком попиту за земельні ділянки та підвищенням інфляції.

Разом з тим, апелянтом не надано будь-яких доказів, які підтверджують обставини, щодо неможливості чи утруднення виконання рішення, а також доказів, які б свідчили про намагання виконати рішення суду в визначений ним спосіб.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не доводять їх протилежність, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2015 у справі №33/248 залишити без змін.

Матеріали справи № 33/248 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко