ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Справа № 922/1350/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Куровського С.В. - доповідача,
за участю представників: не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донпромсервіс-97"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.12.2014

та ухвалу господарського суду Харківської області від 14.10.2014

у справі №922/1350/14 господарського суду Харківської області

за заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метали і полімери" Товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст- Будметалконструкція"
про визнання банкрутом,

встановив:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.10.2014 (суддя Кононова О.В.) відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Донпромсервіс-97" про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 2671541,32 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.12.204 (колегія суддів у складі: Бородіна Л.І. - головуючий, Лакіза В.В., Пуль О.А.) ухвалу господарського суду Харківської області від 14.10.2014 залишено без змін.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Донпромсервіс-97" просить скасувати вказані вище ухвалу суду першої інстанції від 14.10.2014 та постанову суду апеляційної інстанції від 18.12.2014, справу передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. В обґрунтування посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 23, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 651 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 43 України.

Переглянувши у касаційному порядку оскаржувані судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 4-1 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 12.05.2014 за заявою ТОВ "Метали і полімери" порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Металіст-Будметалконструкція" в порядку ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

13.05.2014 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Металіст-Будметалконструкція" та встановлено граничний строк на заявлення грошових вимог до боржника до 14.06.2014.

10.06.2014 ТОВ "Донпромсервіс-97" звернулося до господарського суду із заявою про визнання грошових вимог до ТОВ "Металіст-Будметалконструкція" у сумі 2460150 грн. передоплати за договором підряду від 05.09.2013 №05/09-02 та 159085 грн. пені за порушення строків виконання робіт; передоплати за договором на виконання проектних робіт від 05.09.2013 №05/09-01 у розмірі 48000 грн. та пені за порушення строків виконання проектної документації у розмірі 4305,97 грн. В обґрунтування своїх грошових вимог до боржника, зазначає, що з урахуванням вимог ст. 849 ЦК України, він звернувся до TOB "Металіст-Будметалконструкція" із заявою від 25.04.2014 про розірвання договорів та вимогою по поверненню та сплаті: суми передплати сплаченої у розмірі 2508150,00 грн.; суми пені за порушення строку виконання робіт за договорами в загальному розмірі 163391,32 грн.

Боржник в своїх запереченнях вказує, що такої заяви від ТОВ "Донпромсервіс-97" він не отримував, а тому договір не може вважатися розірваним.

Відмовляючи у визнанні кредиторських вимог місцевий господарський суд, з висновком якого погодився апеляційний господарський суд, виходив з того, що не встановлено права замовника на стягнення попередньої оплати за вказаними вище договорами, а відмова ТОВ "Донпромсервіс-97" не була вчинена у встановлений спосіб до порушення провадження у справі про банкрутство TOB "Металіст-Будметалконструкція".

Так, з матеріалів справи вбачається та встановлено судами попередніх інстанцій, між TOB "Металіст-Будметалконструкція" та ТОВ "Донпромсервіс-97" 05.09.2013 був укладений договір підряду №05/09-02, відповідно до умов п. 1.1. якого замовник (ТОВ "Донпромсервіс-97") поручає, а підрядник TOB "Металіст-Будметалконструкція" зобов'язується у строки, узгоджені сторонами у графіку виконання робіт, на свій ризик, своїми силами та засобами, з використанням власних матеріалів в порядку та на умовах, передбачених цим договором, виконати роботи у місці виконання робіт. Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані підрядником, в порядку, визначеному цим договором.

Пунктом 2.6. договору з урахуванням змін внесених Додатковою угодою №1 від 25.10.2013 року та Додатковою угодою №2 від 22.11.2013 року до Договору сторони узгодили порядок оплати вартості робіт (у тому числі матеріалів).

З матеріалів справи вбачається, що замовником було перераховано на поточний банківський рахунок боржника грошові кошти у розмірі 2460150,00 грн., про що свідчать платіжне доручення №13753 від 10.09.2013, №2483 від 03.10.2013, №2697 від 18.10.2013, №2773 від 25.10.2013 та №3011 від 19.11.2013.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що підрядник зобов'язується виконати весь обсяг робіт з урахуванням етапів та в строки, передбачені графіком виконання робіт, а саме не пізніше 23.11.2013.

У п.4.4.2 даного договору зазначено, що замовник має право розірвати цей договір, повідомивши про це виконавця не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до моменту розірвання. У цьому випадку замовник зобов'язаний сплатити виконавцю вартість частини фактично виконаних виконавцем робіт до отримання повідомлення від замовника, а також відшкодувати виконавцю завдані збитки. Договір вважається розірваним з моменту виконання замовником зобов'язань по оплаті фактично виконаних робіт та відшкодування збитків виконавцю.

Станом на 25.04.2014 боржником не завершено виконання робіт, передбачених договором та кошторисною документацією до нього.

Крім того, між TOB "Металіст-Будметалконструкція" та ТОВ "Донпромсервіс-97" було укладено договір на виконання проектних робіт №05/09-01 від 05.09.2013 р., відповідно до умов п. 1.1. якого підрядник в порядку та на умовах визначених договором, зобов'язується виконати роботи з розробки та передачі замовнику проектної документації для будівництва складу зберігання алюмінієвого профілю за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Магістральна, 4, далі за текстом - "Проектні роботи", а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Як передбачено п. 2.2. договору, підрядник зобов'язався виконати проектні роботи не пізніше 45 календарних днів з моменту отримання передплати у відповідності до п.3.3. договору .

У п.3.1 даного договору зазначено, що підрядник зобов'язується виконати весь об'єм робіт з дотриманням етапів і в строки, передбачені графіком виконання робіт. Підрядник зобов'язується приступити до виконання робіт на протязі п'яти календарних днів з моменту прийняття проектної документації та місця виконання робіт за актом приймання-передачі. У випадку, якщо місце виконання робіт не відповідає вимогам проектної документації, строк початку виконання робіт зміщується на строк усунення замовником виявлених недоліків місця виконання робіт.

Відповідно до пункту 3.6 договору підряду замовник на протязі трьох календарних днів з моменту підписання ату приймання-передачі проектних робіт, виконаних підрядником на підставі договору на виконання проектних робіт від 05.09.2013р. №05/09-01, укладеного між замовником та підрядником, передає підрядчику проектну документацію та місце виконання робіт. Передача проектної документації та місця виконання робіт оформляється відповідним актом приймання-передачі. При виявленні будь-яких недоліків або невідповідностей у проектній документації або на місці виконання робіт підрядник зобовязаний на протязі п'яти календарних днів з моменту прийняття проектної документації та місця виконання робіт в письмовій формі повідомити про це замовника. У випадку початку фактичного виконання підрядником робіт за цим договором, сторони дійшли згоди, що проектна документація отримана у повному обсязі, а місце виконання робіт прийнято підрядником без застережень.

Пунктом 4.4.5 даного договору передбачено, що замовник має право в будь-який час до передачі підрядником результатів робіт відмовитись від продовження їх виконання підрядником, письмово повідомивши про це підрядника не пізніше ніж за п'ятнадцять днів. В такому випадку замовник зобов'язаний забезпечити оплату підряднику вартості частини робіт, виконаних до отримання повідомлення від замовника, використаних та фактично поставлених на місце виконання робіт до отримання повідомлення від замовника, матеріалів належної якості.

Судами встановлено, що ТОВ "Донпромсервіс-97" виконало зобов'язання з передплати вартості проектних робіт, передбачених п. 3.3. договору, шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 48000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13750 від 06.09.2013. Проте станом на 25.04.2014 проектні роботи не виконані боржником.

Відповідно до частини 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник обв'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 651 цього кодексу передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із частиною 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 320 ГК України встановлено, що у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно з частиною четвертою ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитись від договору підряду, виплативши підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, законом замовнику надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і встановлене цією нормою право не може бути обмежене.

Частиною 3 ст. 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Дослідивши надану ТОВ "Донпромсервіс-97" заяву від 25.04.2014 про розірвання договорів та з вимогою по поверненню та сплаті: суми передплати сплаченої у розмірі 2508150,00 грн.; суми пені за порушення строку виконання робіт за договорами в загальному розмірі 163391,32 грн., судом першої інстанції встановлено, що вона містить помітку невідомої особи "отримано 28.04.2014 секретар ООО "Металлист-СМК" та підпис.

З наданого боржником витяг з Журналу реєстрації вхідної кореспонденції TOB "Металіст-Будметалконструкція" за квітень 2014 року вбачається, що запис про отримання TOB "Металіст-Будметалконструкція" вказаної заяви відсутній.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що відмітка на заяві про розірвання договорів, не відповідає вимогам ДСТУ 4163-2003 "Державна уніфікована система документації, уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів", оскільки у відмітці, що міститься на заяві про розірвання договорів, відсутній реєстраційний індекс документа.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відмітка про вручення, що міститься на заяві про розірвання договорів від 25.04.2014, не може вважатися належним доказом вручення вказаного документа уповноваженому представникові TOB "Металіст-Будметалконструкція", а отже, відмова ТОВ "Донпромсервіс-97" не була вчинена у встановлений спосіб до порушення провадження у справі про банкрутство TOB "Металіст-Будметалконструкція".

Апеляційний господарський суд, відповідно до вимог ст.ст. 99-101 ГПК України належним чином дослідивши матеріали справи, підтримав висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ "Донпромсервіс-97" не надано належних на допустимих доказів, які б свідчили про його відмову чи розірвання договору на виконання проектних робіт від 05.09.2013 №05/09-01 та договору підряду від 05.09.2013 №05/09-02 станом на момент порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Металіст-Будметалконструкція", а саме - 12.05.2014, а отже у боржника не виникло грошових зобов'язань перед ТОВ "Донпромсервіс-97".

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що 11.09.2014 ТОВ "Металіст-Будметалконструкція" поставлено, а ТОВ "Донпромсервіс-97" прийнято металоконструкції за договором від 05.09.2013 №05/09-02 на загальну суму 266384,94грн., що підтверджується видатковою накладною №118 та довіреністю від 05.09.2014р. №1555. Факт отримання ТОВ "Донпромсервіс-97" металоконструкцій за договором підряду від 05.09.2013р. №05/09-02 на загальну суму 266384,94грн., як вірно зазначив суд апеляційної інстанції, свідчить про його згоду на виконання умов даного договору підряду, а отже і про його дію.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Положеннями ст. 1 Закону про банкрутство визначено, що кредитор - - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Нормами цієї ж статті передбачено, що грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Отже, грошові вимоги кредиторів до боржника повинні бути підтверджені відповідними документами, які беззаперечно підтверджують існування відповідного грошового зобов'язання боржника.

Відповідно до встановлених обставин справи та аналізу вказаних норм законодавства, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій правильно застосували норми матеріального права і прийшли до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ "Донпромсервіс-97" про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 2671541,32 грн., оскільки вимоги ТОВ "Донпромсервіс-97" не знайшли свого правового та нормативного підтвердження, не доведені належними та допустимими доказами,

У відповідності до ст. 111-7 ГПК України перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи, зі здійсненням перевірки застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відтак, твердження, зазначені в касаційній скарзі, про помилковість висновків місцевого та апеляційного господарських судів, порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні, крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані ухвала господарського суду Харківської області від 14.10.2014 та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 18.12.2014 у даній справі прийняті у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 , 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донпромсервіс-97" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.12.2014 та ухвалу господарського суду Харківської області від 14.10.2014 по справі №922/1350/14 залишити без змін.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.