ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Справа № 903/1214/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддіМалетича М.М.,
суддів:Круглікової К.С.(доповідач),
Мамонтової О.М.,
розглянувши касаційну скаргу
Державного підприємства "Енергоринок"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 року
у справі№ 903/1214/14 Господарського суду Волинської області
за позовомДержавного підприємства "Енергоринок"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина"
простягнення штрафу у розмірі 45 000 грн.

за участю представників сторін:
позивача:Калінін М.В.,
відповідача:Шестаков Д.М.,

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Енергоринок" звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" про стягнення штрафу у розмірі 45000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, визначених у п. 1 додаткової угоди від 25.06.2014р. № 10601/04 до договору №10600/04 від 25.06.2014р., а саме щодо строків реєстрації автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії у Головного оператора системи комерційного обліку Оптового ринку електричної енергії відповідно до Порядку реєстрації автоматизованих систем комерційного обліку електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України.

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.01.2015 року у справі № 903/1214/14 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" на користь державного підприємства "Енергоринок" 22 500 грн. штрафу та 1 827грн. сплаченого позивачем судового збору. В іншій частині позову - відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 року рішення місцевого господарського суду змінено в частині стягнення та відмови у стягненні суми штрафу шляхом викладення пунктів 2, 3 резолютивної частини в наступній редакції:

"2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" (43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кременецька, буд. 38, ) на користь державного підприємства "Енергоринок" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27, ) 4500 грн. - штрафу та 1827 грн. - витрат по сплаті судового збору.

3. У позовних вимогах державного підприємства "Енергоринок" до товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" в частині стягнення 40 500 грн. штрафу - відмовити".

Також стягнуто з державного підприємства "Енергоринок" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" 730,80 грн. судових витрат за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись з постановою апеляційного суду, ДП "Енергоринок" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 року скасувати, а рішення господарського суду Волинської області від 14.01.2015 року залишити без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова апеляційного господарського суду - скасуванню із залишенням в силі рішення місцевого господарського суду з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 22 500 грн., суд першої інстанції зазначив, що зобов'язання, яке передбачене п. 1 Додаткової угоди, виконане відповідачем несвоєчасно, але у повному обсязі, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про заподіяння тяжких наслідків позивачу через неналежне виконання зобов'язання з реєстрації АСКОЕ відповідачем, тому враховуючи інтереси позивача та те, що ТОВ "Завод "Галичина" є виробником електроенергії з альтернативних джерел, дійшов висновку про застосування до спірних правовідносин приписів п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, зменшивши розмір штрафу на 50%, тобто на 22 500грн. При цьому, місцевий суд вказав, що стягнення з відповідача грошових коштів у вищевказаній сумі є адекватною санкцією за порушення ним договірного зобов'язання та відповідає інтересам обох сторін. В іншій частині в позові відмовлено.

Змінюючи рішення місцевого господарського суду в частині стягнення та відмови частково у стягненні суми штрафу, суд апеляційної інстанції врахував, що відповідачем за період введення у дію АСКОЕ (14.11.14р.) до кінця 2014 року обсяг виробленої електричної енергії із альтернативних джерел - сонячної енергії у грошовому еквіваленті становив не більше 10000грн., а також, що жодних збитків ні позивачу, ні державі нанесено не було, тому вважав за необхідне зменшити розмір нарахованого штрафу до 10%, стягнувши з відповідача штраф у розмірі 4500 грн., відмовивши при цьому у стягненні 90% штрафу, що складає - 40 500 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, а висновки суду апеляційної інстанції вважає помилковими з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідач є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством України, суб'єктом господарювання, який поряд із основним видом діяльності (Організація будівництва будівель (Код КВЕД 41.10)) здійснює і інші види господарської діяльності (у тому числі Виробництво електроенергії (Код КВЕД 35.11).

Відповідачем отримано ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з виробництва електричної енергії від 31.10.2013 за № 194823.

25.06.2014р. між державним підприємством "Енергоринок" (далі - ДПЕ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" (далі - ВАД) було укладено Договір №10600/04, згідно з п.1.1. якого ВАД (відповідач) зобов'язується продавати, а ДПЕ (позивач) зобов'язується купувати електроенергію, вироблену ВАД та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п.2.1 Договору сторони визнають свої зобов'язання згідно з Договором між Членами Оптового ринку електричної енергії (далі - ДЧОРЕ) України, чинними додатками до нього та керуються його положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього Договору.

Також сторонами погоджено, що обсяг фактично проданої та купленої електроенергії визначається згідно з Інструкцією про порядок здійснення розрахунків на ОРЕ України з використанням погодинних даних, отриманих з автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (далі - АСКОЕ), яка охоплює точки обліку згідно з Інструкцією про порядок комерційного обліку електричної енергії (далі ІКО) ( п.3.1. Договору).

Згідно з п.3.2 Договору облік електроенергії, що ВАД продає ДПЕ, та експлуатація АСКОЕ здійснюються згідно з ІКО.

Пунктом 5.2.1 Договору ВАД зобов'язаний здійснювати виробництво та продаж електроенергії ДПЕ в обсягах, які забезпечуються наявними альтернативними джерелами енергії.

П.8.3 Договору сторони передбачили, що у випадку внесення змін до цього Договору, вони мають бути оформлені у вигляді додаткової угоди (за виключенням повідомлень про зміну поштових та банківських реквізитів) за підписами уповноважених осіб Сторін та скріплені їх печатками.

25.06.2014р. між ДП "Енергоринок" та ТОВ "Завод "Галичина" підписано Додаткову угоду №10601/04 до Договору (далі - Додаткова угода), згідно з п. 1 якої ВАД зобов'язується в термін до 15 вересня 2014 року здійснити реєстрацію АСКОЕ у Головного оператора системи комерційного обліку Оптового ринку електричної енергії відповідно до Порядку реєстрації автоматизованих систем комерційного обліку електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди, у випадку порушення ВАД умов п.1 цієї Додаткової угоди, ДПЕ має право нарахувати штраф у розмірі 3000 грн. за кожен день такого порушення, а ВАД, в разі нарахування ДПЕ штрафу, зобов'язується сплатити його на користь ДПЕ. Сплата штрафу здійснюється ВАД на поточний рахунок ДПЕ.

Згідно з п.п. 5, 6 Додаткової угоди, дана угода є невід'ємною частиною Договору та набирає чинності 08 липня 2014 року.

Судами також встановлено, що ТОВ "Завод "Галичина" прийняті на себе договірні зобов'язання, у тому числі за Додатковою угодою, не виконало, до 15.09.2014р. не здійснило реєстрацію АСКОЕ у Головного оператора системи комерційного обліку Оптового ринку електричної енергії, тому позивачем нараховано відповідачу штраф в сумі 45000 грн. за період з 16.09.2014р. по 30.09.2014р., який він просив стягнути на свою користь.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи з фактичних обставин справи, суди попередніх судових інстанцій дійшли вірного висновку про те, що у встановлені Додатковою угодою строки відповідач взяті на себе зобов'язання щодо реєстрації АСКОЕ у Головного оператора системи комерційного обліку Оптового ринку електричної енергії не виконав, тобто є таким, що порушив (прострочив виконання) зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Згідно ст. 230 ГК України штрафні санкції - це господарські санкції у вигляді грошової суми ( неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суди попередніх інстанцій, перевіривши розрахунок штрафу здійснений позивачем, погодились з тим, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 45000 грн. штрафу заявлені з правомірних підстав.

Відповідно до ст.233 ГК України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", передбачено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Судом першої інстанції правомірно було встановлено, що зобов'язання, яке передбачене п. 1 Додаткової угоди, виконане відповідачем несвоєчасно але у повному обсязі, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про заподіяння тяжких наслідків позивачу через неналежним виконанням зобов'язання з реєстрації АСКОЕ відповідачем, тому враховуючи інтереси позивача. При цьому, місцевий суд вказав, що ТОВ "Завод "Галичина" є виробником електроенергії з альтернативних джерел, тому дійшов обґрунтованого висновку про застосування до спірних правовідносин приписів п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, зменшивши розмір штрафу на 50%, тобто на 22 500грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд правомірно зменшив розмір штрафу на 50%.

Змінюючи рішення місцевого господарського суду в частині стягнення та відмови частково у стягненні суми штрафу, суд апеляційної інстанції вважав, що оскільки жодних збитків ні позивачу, ні державі нанесено не було, а обсяг виробленої відповідачем електричної енергії у грошовому еквіваленті значно менше ніж розмір штрафу, розмір штрафу слід зменшити до 10% та стягнути з відповідача штраф у сумі 4 500 грн.

Апеляційний суд, вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу до 10% вказав на необхідність врахування майнового стану сторін, однак відповідач не надав суду жодних додаткових доказів на підтвердження свого скрутного фінансового становища. Крім того, апеляційним судом не наведені виняткові обставини, що є підставою для ще більшого зменшення розміру штрафу, тоді як необхідною умовою для зменшення штрафних санкцій є саме встановлення факту винятковості випадку порушення стороною зобов'язання та неможливості сплатити штрафні санкції.

Змінюючи рішення місцевого господарського суду, апеляційний суд не встановив нових фактів, а лише зробив їх переоцінку.

Згідно ч.1 ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно до ч.ч.1 та 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Апеляційний господарський суд не з'вязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Таким чином, оскільки Рівненський апеляційний господарський суду, приймаючи постанову від 01.04.2015 р., наведеного вище не врахував, не виконав функцій апеляційної інстанції, визначених законом, його висновки щодо наявності правових підстав для зменшення штрафу до 10%, як вказувалось вище, є помилковими.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Приймаючи до уваги норми чинного законодавства та встановлені під час здійснення судового провадження фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції зробив помилковий висновок про зменшення розміру штрафу до 10%, тому постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню. Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне залишити його в силі.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119,11110,11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" задовольнити.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01.04.2015 року у справі №903/1214/14 скасувати.

Рішення господарського суду Волинської області від 14.01.2015 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Галичина" на користь Державного підприємства "Енергоринок" витрати по сплаті судового збору за розгляд касаційної скарги у розмірі 1278,90 грн.

Доручити господарському суду Волинської області видати наказ.

ГоловуючийМ. Малетич
Судді:К. Круглікова
О. Мамонтова