ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа № 916/1455/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, Л.В. Лавриненко,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_7, довіреність ВТТ№488408 від 06.05.2014;

від відповідача (ОСОБА_2) - ОСОБА_2, паспорт серії НОМЕР_1 від 14.01.2011;

від відповідача (ОСОБА_3)- ОСОБА_8, договір про надання правової допомоги від 13.05.2014;

від третьої особи - участі не брали;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5

на рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2015

у справі №916/1455/14

за позовом: ОСОБА_5

до відповідачів:

- ОСОБА_2;

- ОСОБА_3;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоремонт та інжиніринг"

про стягнення 147487,56 грн

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014р. ОСОБА_5 (далі-ОСОБА_5) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (далі- ОСОБА_2.) та ОСОБА_3 (далі-ОСОБА_3.) про стягнення з ОСОБА_2 97710,71 грн заборгованості по оплаті вартості частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоремонт та інжиніринг" (далі-ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг") та про стягнення з ОСОБА_3 49777,05 грн заборгованості по оплаті вартості частки у статутному капіталі ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг" (том І а.с. 2-8).

За вказаною позовною заявою порушено провадження у справі №916/1455/14 (том І а.с. 1).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.01.2015 залучено до участі у справі №916/1455/14 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоремонт та інжиніринг" (том ІІ а.с. 3-4).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.03.2015 у справі №916/1455/14 (суддя Ю.М. Щавинська) у позові відмовлено (том ІІ а.с. 47-56).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив із того, що матеріали справи не містять жодних належних доказів прийняття відповідачами пропозиції позивача та укладення між ними договору купівлі-продажу частки ОСОБА_5 у статутному капіталі ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг", а також з того, що обов'язок виплати позивачу вартість його частки у статутному капіталі при виході з товариства виникає саме у товариства, а не у інших учасників цього товариства.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2015 у справі №916/1455/14 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю (том ІІ а.с.76-85).

У судовому засіданні 06.02.2015 представник позивача апеляційну скаргу підтримав; представники відповідачів проти її задоволення висловили заперечення; представник третьої особи участі не брав, хоча ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг" було належним чином сповіщено про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (том ІІ а.с. 98-100); власну позицію щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді не висловило.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.5, 1.7, 7.1, 7.2 статуту ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг", зареєстрованого державним реєстратором Виконавчого комітету Іллічівської міської ради 27.09.2011 (том І а.с. 18-44, 53-54), зазначене товариство створено згідно протоколу установчих зборів засновників від 12.08.2011 №1, є самостійною юридичною особою, заснованою на необмежений строк; статутний капітал товариства створений за рахунок вкладів учасників, становить 360000 грн та поділений на частки між учасниками таким чином:

-ОСОБА_5 з часткою у статутному фонді товариства 40% (внесок 144000 грн);

-ОСОБА_3 з часткою у статутному фонді товариства 20% (внесок 72000 грн);

-ОСОБА_2 з часткою у статутному фонді товариства 40% (внесок 144000 грн).

20.01.2014 ОСОБА_5 було підписано заяву про добровільний вихід зі складу учасників (засновників) ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг" (том І а.с.62).

Відповідно до висновків Верховного Суду України, викладених у пункті 28 постанови Пленуму від 24.10.2008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку.

В цей же день 20.01.2014 позивачем було підписано заяву з пропозицією придбати іншими учасниками товариства його частку у статутному капіталі товариства, яка складає 40 % за 144000 грн (том І а.с.63); в заяві позивач просив про прийняте рішення з приводу його пропозиції повідомити за 30 днів.

Справжність підписів позивача на зазначених заявах посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

Вказані заяви були направлені на адресу ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг" та отримані останнім 29.01.2014, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том І а.с. 66).

В подальшому частка у статутному капіталі ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг", яка належала ОСОБА_5 була розподілена іншими учасниками між собою наступним чином: розмір внеску ОСОБА_2 239400 грн (66,5%), ОСОБА_3 120600 грн (33,5%), про що свідчать матеріали справи (том І а.с.67-69, 92-93).

Надалі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відчужили свої частки ОСОБА_6, який на даний час згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є єдиним учасником товариства (том ІІ а.с.5-6).

ОСОБА_5 вважає даний спір корпоративним, проте не обґрунтовує позовні вимоги порушенням своїх корпоративних прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що дії відповідачів, які виразились у збільшенні своїх часток у статутному капіталі ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг" за рахунок частки, яка належала ОСОБА_5, фактично свідчать про укладення між позивачем та відповідачами договорів купівлі-продажу частки, а тому позивач вважає, що у відповідачів виникла заборгованість перед ним по сплаті відповідних сум вартості його частки у статутному капіталі ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Отже, до підвідомчості господарських судів віднесені виключно спори між учасником, який вибув, та юридичною особою, між учасниками та юридичною особою, а також між учасниками юридичної особи, пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи.

Спір між учасником, який вибув, та учасниками товариства, які є фізичними особами, є цивільним та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. До того ж даний спір не пов'язаний зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням ТОВ "Енергоремонт та інжиніринг".

Пунктом 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Вказані обставини є підставою для припинення провадження у справі згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Саме таку правову позицію стосовно того, що спір між учасником, який вибув, та іншими учасниками товариства, які є фізичними особами, не підвідомчий господарському суду викладено в постанові Вищого господарського суду України від 01.10.2014 у справі №923/366/14.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення").

Оскаржене судове рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2015 не відповідає цим вимогам з огляду на неправильне застосування норм процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, а тому підлягає скасуванню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до приписів частини другої статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 80, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 16.03.2015 у справі №916/1455/14 скасувати.

Провадження у справі №916/1455/14 припинити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 04.06.2015.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя Л.В. Лавриненко