ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 р. cправа№ 914/902/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс», м. Львів

до відповідача: приватного підприємства «Замкова гора», с. Звенигород Львівської області.

про стягнення заборгованості по орендній платі та звільнення з орендованого приміщення

суддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Ганусин А.М.- представник

від відповідача: не з'явився

На розгляд до господарського суду Львівської області поступила позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс» до приватного підприємства «Замкова гора» про стягнення 61 521,78 грн. заборгованості, 6 657,20 грн. збитків та звільнення з орендованого приміщення.

Ухвалою господарського суду від 20.03.2015р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 07.04.2015р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідних ухвалах суду від 07.04.2015р. та 21.04.2015р.

В судовому засіданні 02.06.2015р. представник позивача роз'яснив суть позовних вимог, просив їх задоволити. Крім того, надав суду письмові пояснення стосовно заявлених до стягнення збитків.

Відповідач повторно явку свого уповноваженого представника в засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, вимоги попередніх ухвал суду не виконав.

Станом на час розгляду справи (02.06.2015р.) в канцелярію суду від відповідача не поступало жодних документів витребуваних ухвалами суду, в тому числі відзиву на позовну заяву.

Виходячи з того, що відповідач ухиляється від виконання вимог ухвал суду, не забезпечив явку свого уповноваженого представника в жодне судове засідання, а в силу приписів ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши подані докази, суд встановив наступне:

17.08.2011р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Кріс» (позивачем) та приватним підприємством «Замкова гора» (відповідачем) було укладено договір суборенди нежитлових приміщень №231/Г, за умовами якого орендар, на підставі наказу начальника управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №40-С від 03.08.2011р., передав, а суборендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів вул. Шота Руставелі, 32 загальною площею 51.0 кв.м для розміщення офісу.

В п. 2.1. договору сторони погодили строк його дії з 17.08.2011р. до 31.07.2014р.

Згідно п.3.1. договору, розмір орендної плати за об'єкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення даного договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради №897 від 07.06.2007р. Суборендар сплачує суборендну плату згідно з виставленими рахунками орендодавцю.

Пунктом 3.2. договору сторони домовилися, що плата за суборенду здійснюється в безготівковому порядку авансом не пізніше 20 числа за попередній місяць. До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат та плата за користування земельною ділянкою.

На виконання умов вказаного договору, позивачем виставлялися відповідачу рахунки-фактури про оплату орендних та комунальних платежів. Належним чином засвідчені копії вказаних рахунків містяться в матеріалах справи. (а.с. 36-58).

За твердженням позивача, відповідач до 31.08.2013р. належним чином здійснював свій обов'язок стосовно оплати за договором суборенди, однак, починаючи з серпня 2013р. до лютого 2015р. допустив заборгованість на загальну суму 61 521,78 грн.( по орендних платежах на суму 46 252,19 грн. та за комунальні послуги в розмірі 15 269,59 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з листами про необхідність погашення заборгованості, зокрема, від 03.09.2013р., 24.10.2013р., 30.01.2014р. Крім того, ТОВ «Кріс» надсилало відповідачу акти звірки взаєморозрахунків. Однак, останні, як і листи про заборгованість, залишилися ПП «Замкова гора» без відповіді.

З огляду на вищенаведені обставини, а також беручи до уваги те, що відповідач в досудовому порядку добровільно свою заборгованість не погасив, ТОВ «Кріс» звернулося до господарського суду з вимогою про стягнення з ПП «Замкова гора» 61 521,78 грн. основного боргу з урахуванням 6 657,20 грн. збитків, в судовому порядку.

Більше того, з укладеного між сторонами договору вбачається, що останній був чинний до 31.07.2014р. Відтак, після закінчення строку своєї дії, відповідно до п. 2.6 договору, об'єкт суборенди мав бути повернений орендарю за актом прийому-передачі.

За твердженням позивача, станом на час розгляду спору, відповідач зазначений об'єкт оренди не повернув, а відтак, з урахування наведеної обставини, позивач також просить суд зобов'язати ПП «Замкова гора» звільнити нежитлове приміщення площею 51,0 кв.м., що знаходиться у м. Львові по вул. Шота Руставелі, 32, та по акту прийому-передачі передати його позивачу по справі.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги є такими, що підлягають до часткового задоволення. При цьому, виходить із наступного:

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 773 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму. (ч.3 ст 774 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли договірні відносини на підставі договору суборенди (піднайму) від 17.08.2011р. за №231/Г. Крім того, судом встановлено, що первісний наймодавець (управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради) надав згоду ТОВ «Кріс» (позивачу) на укладення з ПП «Замкова гора» (відповідачем) вищезазначеного договору суборенди нежитлових приміщень, відповідно до наказу начальника управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №40-С від 03.08.2011р.

Також судом встановлено, що позивач належним чином виконував свої договірні зобов'язання перед відповідачем. Зокрема, актом приймання-передачі від 17.08.2011р., передав у користування останнього нежитлове приміщення площею 51,0 кв.м., що знаходиться у м. Львові по вул. Шота Руставелі, 32., а також щомісячно виставляв відповідачу рахунки на оплату орендних та комунальних платежів за договором.

В свою чергу, відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов'язання в частині повної оплати за договором.

Зокрема, з долученої до матеріалів справи оборотно-сальдової відомості від 23.12.2014р., вбачається, що за спірний період з 31.08.2013р. по 24.11.2014р. відповідачем було лише частково внесено оплату за орендні та комунальні платежі в сумі 33 200,00 грн. (з яких 21 110,95грн. було спрямовано на погашення попередньої заборгованість, яка існувала до 31.08.2013р., а 12 089,05. грн. було зараховано в погашення поточної заборгованості відповідача за спірний період який є об'єктом розгляду даної справи).

З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що основна заборгованість відповідача перед позивачем за спірний період складає 49 432,73 грн.

Однак, позивачем при поданні позову зазначена основна сума заборгованості відповідача нарахована неправильно та складає 61 521,78 грн. Зокрема, останній помилково не враховує часткового погашення заборгованості відповідачем на суму 12 089,05 грн.

Враховуючи наведені вище обставини та беручи до уваги, що позивачем було необґрунтовано завищено нараховано відповідачу суму основного боргу, господарський суд дійшов висновку, що в цій частині позовний вимог позов підлягає до часткового задоволення, зокрема, борг ПП «Замкова гора» (орендні та комунальні платежі) становить 49 432,73 грн.

Крім того, позивачем також було заявлено відповідачу позовну вимогу про стягнення 6 657,20 грн. збитків.

За результатами розгляду такої вимоги позивача, господарський суд дійшов висновку відмовити в її задоволенні з наступних мотивів:

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач, зазначивши вимогу про стягнення з відповідача збитків не вказав жодного її нормативно-правового обґрунтування. Більше того, не здійснив розрахунку таких збитків.

Так, господарський суд, ухвалою від 20.03.2015р. зобов'язав позивача надати суду письмове нормативно-правове обґрунтування, а також розрахунок збитків за позовними вимогами.

Однак, позивач даної вимоги не виконав, жодних правових обґрунтувань та доказів, які підтверджували б понесення позивачем саме збитків, у зв'язку з неналежним виконанням з боку відповідача своїх договірних зобов'язань, суду представлено не було.

Господарський суд звертає увагу позивача на те, що долучений останнім до матеріалів справи розрахунок завданих товариству «Кріс» збитків від 27.05.2015р., не може бути взятий до уваги суду як належний доказ, оскільки останній лише містить перелік певних витрат, які були понесені позивачем та не зазначає вини та причинового зв'язку між даними витратами та діями відповідача.

Таким чином, в цій частині позовних вимог позов є таким, що не підлягає до задоволення.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання відповідача звільнити орендоване нежитлове приміщення, то суд вважає, що в даній частині вимог позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вже було судом встановлено, договір суборенди припинив свою дію 31.07.2014р. Докази, які свідчили б про продовження дії цього договору суду сторонами надано не було.

Отже, з моменту припинення договору, відповідач, відповідно до п. 2.6 останнього повинен був повернути позивачу об'єкт оренди оформивши це актом прийому-передачі.

Натомість, відповідач такого обов'язку не виконав та об'єкта суборенди позивачу не передав.

З огляду на вищенаведене, за таких обставин вимога ТОВ «Кріс» про звільнення відповідачем орендованого нежитлового приміщення та передача його по акту прийому-передачі позивачу - підлягає до задоволення повністю.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем не спростовано правильності вихідних даних наданих позивачем та не подано доказів погашення заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст.,33,34,44,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс» задоволити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства «Замкова гора» (81156, Львівська область, Пустомитівський райом, с. Звенигород, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс» (79008, м. Львів, вул. Староєврейська, 4, ) 49 432, 73 грн. основного боргу, та 3 045,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Зобов'язати приватне підприємство «Замкова гора» (81156, Львівська область, Пустомитівський райом, с. Звенигород, ) звільнити нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул.. Шота Руставелі, 32, загальною площею 51,0 кв.м. та передати дане приміщення товариству з обмеженою відповідальністю «Кріс» (79008, м. Львів, вул. Староєврейська, 4, ).

4. В решта частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Кріс» відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 02.06.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 08.06.2015р.

Суддя Юркевич М. В.