номер провадження справи 1/24/1
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015 Справа № 908/2289/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" (юридична адреса: 83015, м. Донецьк, проспект Ватутіна, буд. 33-А; адреса для листування: 03138, м. Київ, Червонозоряний проспект, буд. 82)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Склоград" (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Калмикова, буд. 17, кв. 55)

про стягнення 494 846 грн. 60 коп.

Суддя Немченко О.І.

Представники сторін:

від позивача - Бойко Ю.М. довіреність № 57 від 01.04.2015 року

від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором № 251К-02Ю від 11.03.2011 року у розмірі 494 846 грн. 60 коп. з яких: 342 794 грн. 38 коп. - основного боргу, 102 026 грн. 11 коп. - заборгованості зі сплати процентів, 50 026 грн 11 коп. - пені за порушення строків повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом.

Позов заявлено на підставі ст. 526,530,610,611 Цивільного кодексу України, ст. 193,173 Господарського кодексу України, ст. 1,2,44,48,54,57,54 Господарського процесуального кодексу, п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

06.04.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 19.05.2015 р., про що сторони були повідомлені належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 ГПК.

За даними Єдиного державного реєстру які отримав суд, місцезнаходженням відповідача як суб'єкта господарювання ТОВ "СКЛОГРАД" - 85113, Донецька область, м. Костянтинівна, вул. Калмикова, буд. 17, кв. 55.

Ч. 1, ст..16 та ч. 1 ст . 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" від 15.05.2003 року закріплено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала про порушення провадження у справі направлена відповідачу у справі була повернута на адресу суду із зазначенням «За закінченням терміну зберігання» .

Представник позивача в судовому засіданні 19.05.2015 р. у повному обсязі підтримав позовні вимоги. Судом задано питання представнику позивача щодо наявності інших доказів, які підтверджують отримання відповідачем кредитних коштів окрім наданих позивачем виписки з поточного рахунку відповідача. Представник позивача зазначив, що доказами отримання відповідачем кредитних коштів є виписки з поточного рахунку відповідача.

Враховуючи неявку представника відповідача у судове засідання та неподання витребуваних доказів, для встановлення наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та правильного вирішення господарського спору, відповідно до ст. 77 ГПК України суд відклав розгляд справи на 02.06.2015 на 14 год.30 хв.

Сторонам були направлені копії ухвал про відкладення розгляду цієї справи. До того ж, зміст ухвали суду в електронному вигляді був розміщений на офіційному сайті суду.

В судовому засіданні 02.06.2015 р. представник позивача у повному обсязі підтримав позовні вимоги, у т.ч. доводи щодо поважності причин пропуску строку позовної давності.

Однак доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку подання позовної заяви судом не розглядались, оскільки заяви іншої сторони про застосування позовної давності не надходило.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Стаття 75 Господарського процесуального кодексу України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

Отже, у разі нез'явлення представників сторін за викликом господарського суду та ненадання витребуваних судом документів, останній має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення по суті спору і розгляд справи можливий без присутності представника відповідача.

За клопотанням присутнього у судовому засіданні представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

По закінченні судового засідання оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі постанови Правління Національного банку України від 23.05.2014 № 305 «Про віднесення ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2014 прийнято рішення № 37 про запровадження в ПАТ «КБ ПІВДЕНКОМБАНК» тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів з фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК».

26 вересня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 101 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку». Згідно рішення з 26 вересня 2014 року розпочата процедура ліквідації ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК». Відповідно до Рішення Фонду від 24.11.2014 № 126 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» призначено Остапенко Ірину Вікторівну.

Під час тимчасової адміністрації та ліквідації Фонд має право здійснювати управління банком відповідно до ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і нормативно-правових актів Фонду.

Статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку та зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань.

Під час інвентаризації була виявлена значна кредиторська заборгованість за кредитним договором № 251К-02Ю від 11.03.2011 р., позичальником за яким є ТОВ «СКЛОГРАД».

11.03.2011 р. між ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» (кредитором, банком, позивачем) та ТОВ «СКЛОГРАД» (позичальником, відповідачем) був укладений кредитний договір № 251К-02Ю (надалі -кредитний договір).

Згідно п. 1.1 кредитного договору, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 350 000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25 % процентів річних, з кінцевою датою повернення кредиту - 09 березня 2012 року. У додатку № 1 до кредитного договору зазначено графік погашення кредиту.

Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що видача кредиту на цілі, визначені п. 1.2 цього договору, проводиться шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок № 9001 у ПАТ «ПІВДЕНКОМБАНК», код банку (МФО) 335946, на підставі письмової заяви позичальника.

Згідно п. 2.2 кредитного договору моментом (днем) надання кредиту вважається день зарахування кредиту на поточний рахунок № 9001 у ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК», код банку 335946.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором, шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок № 9001 у ПАТ КБ «ПІВДЕНКОМБАНК», код банку 335946, що підтверджується випискою по особовому рахунку № 9001 за період з 11.03.2011 по 30.03.2015.

Пунктом 3.3.5 та 3.3.6 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний сплачувати проценти та комісії на умовах цього договору та повернути в повному обсязі суму отриманих кредитних коштів в строк, визначений пунктом 1.1 кредитного договору та відповідно із графіком погашення. .

Пунктом 2.6 кредитного договору передбачено, що сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно, по 05 число місяця, наступного за звітним, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі, на рахунок № 9001 в ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК», код 335946.

Згідно з п. 4.2 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених цим договором, кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Нарахування пені за цим договором не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано.

Договір діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п. 8.3 кредитного договору).

Враховуючи, що станом на 26.03.2015 р. відповідач мав заборгованість за кредитним договором в сумі 494 846 грн. 60 коп., з яких: 342 794 грн. 38 коп. - сума основного боргу, 102 026 грн. 11 коп. - сума заборгованості зі сплати процентів, 50 026 грн. 11 коп. - сума пені за порушення строків повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Стягнення з відповідача на користь позивача 494 846 грн. 60 коп., з яких: 342 794 грн. 38 коп. - сума основного боргу, 102 026 грн. 11 коп. - сума заборгованості зі сплати процентів, 50 026 грн. 11 коп. - сума пені за порушення строків повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом було предметом судового позову у цій справі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача у цій справі, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на підставі наступного:

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

За змістом прав та обов'язків, по яких сторонами досягнута домовленість, правовідносини сторін врегульовані кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 530 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У випадку порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором.

Як свідчать матеріали справи, в порушення умов кредитного договору відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору щодо щомісячної сплати процентів та своєчасного повернення кредиту, у зв'язку з чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором в сумі в сумі 494 846 грн. 60 коп., з яких: 342 794 грн. 38 коп. - сума основного боргу, 102 026 грн. 11 коп. - сума заборгованості зі сплати процентів, 50 026 грн. 11 коп. - сума пені за порушення строків повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом.

Розрахунки відповідних сум містяться в матеріалах справи. Розрахунки здійснені у відповідності до умов кредитного договору.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтями 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до чинного законодавства України, позовні заяви повинні подаватись до суду в разі порушення відповідачем законних прав та інтересів позивача. Тобто подання позовної заяви є способом захисту порушених прав та законних інтересів правомірної сторони.

Як встановлено судом, та свідчать матеріали справи, позивачем підтверджено виконання своїх зобов'язань перед відповідачем та надання кредитних коштів.

Наявність спірної заборгованості підтверджується випискою по особовому (поточному) рахунках відповідача.

Відповідач не надав доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, доводи позивача не спростував.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача спірної заборгованості підлягають задоволенню.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за позовом відноситься на відповідача і підлягає стягненню з останнього на користь держбюджету.

Керуючись ст. ст. 22,33, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Склоград" (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Калмикова, буд. 17, кв. 55, , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" (юридична адреса: 83015, м. Донецьк, проспект Ватутіна, буд. 33-А; адреса для листування: 03138, м. Київ, Червонозоряний проспект, буд. 82, , на рахунки встановлені державним виконавцем під час виконання рішення суду) 342 794 (триста сорок дві тисячі сімсот дев'яносто чотири) грн. 38 коп. простроченої заборгованості з кредиту, 102 026 (сто дві тисячі двадцять шість) грн. 11 коп. - простроченої заборгованості зі сплати процентів, 50 026 (п'ятдесят тисяч двадцять шість) грн. 11 коп. - сума пені за порушення строків повернення кредиту та сплату процентів за користування кредитом. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Склоград" (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Калмикова, буд. 17, кв. 55, , з усіх рахунків, встановлених державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район); банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області; МФО 813015; ; р/р № 3007; код бюджетної класифікації 22030001, символ звітності банку - 206) судовий збір в сумі 9 896 (дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто шість) грн. 93 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.06.2015 р.

Суддя О.І. Немченко