ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

02.06.15 Справа № 904/2329/15

За позовом міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп", м. Дніпропетровськ

про стягнення 2 683,74 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Іщенко Ю.С., довіреність № 28 від 04 лютого 2014 року, юрисконсульт юридичного відділу

Від відповідача: Костюченко Н.О., довіреність № 001 від 10 квітня 2015 року, представник

С У Т Ь С П О Р У :

Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" звернулося до господарського суду із позовом, яким, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" заборгованість у розмірі 2 683,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії № 040359 від 06 грудня 2012 року в частині повної та своєчасної оплати за спожиту теплову енергію.

Відповідач проти позову заперечує, надав до суду відзив на заяву про зменшення позовних вимог, яким просить припинити провадження у справі на підставі ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами. Відповідач зазначає, що 09 квітня 2015 року ТОВ "Резонанс Груп" направило до МКП "Дніпропетровські міські теплові мережі" заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог та акт №1, згідно яких вимога МКП "Дніпропетровські міські теплові мережі" до ТОВ "Резонанс Груп" про сплату заборгованості за постачання теплової енергії у розмірі 2683,74 грн. погашається зустрічною вимогою ТОВ "Резонанс Груп" до МКП "Дніпропетровські міські теплові мережі" про сплату заборгованості з орендної плати у розмірі 2683,74 грн. та одночасним припиненням зобов'язання в цій частині. Для зарахування зустрічних однорідних вимог достатньо заяви однієї сторони. Заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім правочином, який є наслідком припинення зобов'язання.

Позивач, в свою чергу, вважає залік однорідних грошових вимог таким, що не відбувся, оскільки відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення рахунків із гарантованим постачальником природного газу" усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів. За доводами позивача, розрахунки за спожиту теплову енергію проводяться виключно у грошовій формі. Також позивач зазначає, що 02.07.2013 отримав лист від відповідача про розірвання договору суборенди нежитлового приміщення №2-43 від 06.12.2012, рахунки №348 від 011.07.2013 та №394 від 01.08.2013 підприємство не отримувало. Станом на 20.04.2015 кредиторська заборгованість за договором суборенди нежитлового приміщення №2-43 від 06.12.2012 - відсутня.

У судовому засіданні 14.04.2015 оголошувалась перерва на 23.04.2015. В подальшому, розгляд справи був відкладений з 23.04.2015 на 18.05.2015.

Ухвалою господарського суду від 18.05.2015 термін розгляду справи продовжений на 15 днів, розгляд справи відкладений з 18.05.2015 на 02.06.2015.

У судовому засіданні 02.06.2015 оголошено ухвалу про припинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2012 року між міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (енергопостачальна організація) та товариством з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" (споживач) укладений договір №040359 про постачання теплової енергії, відповідно до умов якого (п.1.1.) енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п.п.11.1, 11.4. договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 06.12.2015. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово повідомлено однією із сторін.

Згідно п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах визначених додатком 1 договору для задоволення наступних потреб:

- опалення та вентиляцію - в опалювальний період (175 діб);

- гарячого водопостачання - протягом року (350 діб);

- технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою;

- кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Облік теплової енергії визначається відповідно до п.5 договору.

У відповідності до Правил користування тепловою енергією, всі системи теплопостачання споживача повинні бути обладнані необхідними засобами обліку теплової енергії і контролю її якості (п.5.1. договору).

Облік споживання теплової енергії товариством з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" на об'єкті по пр. Пушкіна,55 здійснюється розрахунковим способом (п.5.2. договору).

За поставлену теплову енергію, споживач сплачує теплопостачальній організації по діючим тарифам (п.7.1. договору). Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в двох примірниках) на відпуск-отримання теплової енергії (п.7.2. договору).

Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" здійснено поставку товариству з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" теплової енергії, про що складений акт приймання-передачі теплової енергії за лютий 2013 на суму 39 325,10грн.

Порядок проведення розрахунків за теплову енергію визначено розділом 7 договору.

Умовами п.п.7.3,7.4 договору передбачено, що споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку №1 до цього договору по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця, слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

На виконання умов договору відповідачу виставлено рахунок на оплату №040359 від 31.03.2013 на суму 39325,10грн., який отримано представником відповідача у березні 2013 року (реєстр отримання платіжних документів і актів виконаних робіт споживачам Кіровського теплового району за березень №795, а.с.19).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" частково здійснило розрахунки за спожиту теплову енергію за спірний період: сплатило 34 000,00грн. та 2 641,36грн.. Залишок несплаченої суми складає 2 683,74грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" своєчасно не здійснило розрахунки за спожиту теплову енергію за спірний період, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за поставлену та спожиту теплову енергії за березень 2013 на суму 2 683,74грн., що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у сумі 2 683,74грн. за березень 2013 року.

З огляду на положення п.п.7.3., 7.4. договору строк оплати теплової енергії за спірний період у сумі 2 683,74грн., є таким, що настав.

Разом з тим, відповідач заперечує наявність заборгованості у зазначеній сумі, вважає, що повністю розрахувався за спожиту теплову енергію, направивши на адресу постачальника 09 квітня 2015 року заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог та акт №1, згідно яких вимога МКП "Дніпропетровські міські теплові мережі" до ТОВ "Резонанс Груп" про сплату заборгованості за постачання теплової енергії у розмірі 2683,74 грн. погашається зустрічною вимогою ТОВ "Резонанс Груп" до МКП "Дніпропетровські міські теплові мережі" про сплату заборгованості з орендної плати у розмірі 2683,74 грн. та одночасним припиненням зобов'язання в цій частині.

06 грудня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" (орендодавець) та міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (суборендар) укладено договір №2-43 суборенди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого орендодавець передає, а суборендар приймає у тимчасове платне користування нежитлове приміщення (кімнати) №20, площею109,7 кв.м., площею 1,6 кв.м. "23, площею 2,0 кв.м., №24, площею 4.1 кв.м., загальною площею 117,4 кв.м., які розтшовані на першому поверсі за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна,55.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить щомісячну орендну плату шляхом її перерахування на рахунок орендодавця, вказаний в договорі оренди, в строк до 05 числа поточного місяця (п.3.3. договору).

Відповідач направив на адресу позивача рахунки на оплату орендної плати за липень-серпень 2013 року: рахунок №348 від 01.07.2013 на суму 1 341,87грн., рахунок №394 від 01.08.2013 на суму 1 341,87грн. (а.с.40-41).

Договір укладено строком до 31.12.2013 (п.10.1. договору суборенди). Кожна із сторін цього договору може відмовитися від договору суборенди (найму) в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за 30 календарних днів. У цьому разі договір суборенди припиняється зі спливом вказаного строку (п.10.2 договору суборенди).

02 липня 2013 позивач отримав від відповідача лист про розірвання договору суборенди нежитлового приміщення №2-43 від 06.12.2012.

За змістом пункту 10.2. договору суборенди договір суборенди припиняється через тридцять календарних днів з дати отримання стороною попередження про відмову від договору.

Оскільки лист відмова від договору суборенди отримана позивачем 02.07.2013, договір є таким, що припинив свою дію 01.08.2013.

Пунктом 4.3. договору суборенди передбачено, що після закінчення строку суборенди чи припинення договору об'єкт оренди повертається орендодавцю у триденний строк за актом приймання-передачі, які є невід'ємною частиною цього договору. Станом на час розгляду даної справи позивач орендоване майно згідно умов договору та закону відповідачу не повернув, акт приймання-передачі майна не підписав, заборгованість з орендної плати за липень-серпень 2013 року у сумі 2 683,74грн. не сплатив.

09.04.2015 відповідачем на адресу позивача направлено заява про зарахування зустрічних однорідних вимог №08/04/15 від 08.04.2015 та акт зарахування зустрічних однорідних вимог №1 від 08.04.2015 (фіскальний чек та опис вкладення містяться в матеріалах справи, а.с.34). Відповідно до заяви та акту зарахування зустрічних однорідних вимог, вимога міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" до товариства з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" про сплату заборгованості за постачання теплової енергії у розмірі 2 683,74грн. погашається зустрічною вимогою товариства з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" до МКП "Дніпропетровські міські теплові мережі" про сплату заборгованості з орендної плати у розмірі 2 683,74 та одночасним припиненням зобов'язання у цій частині (а.с.33).

Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однією сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.

Згідно із ст. ст. 202, 203 ГК України зобов'язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

За змістом названих правових норм залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Отже, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги є односторонньою угодою, яка оформляється заявою однієї сторони. Якщо друга сторона не погоджується з проведенням зарахування, вона вправі на підставі статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду і спір підлягає вирішенню по суті з урахуванням усіх матеріалів і обставин справи.

При цьому, статтею 204 ЦК України передбачено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 19 -1 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні організації в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов'язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Відповідно до п.7 постанови Кабінету міністрів України від 18 червня 2014 р. № 217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу" усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Виходячи з системного аналізу положень п.5 ст. 602 Цивільного кодексу України, ч.5 ст. 203 Господарського кодексу України та п.7 Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу не вбачається встановлення законодавцем заборони на проведення розрахунків з теплопостачальником у негрошовій формі, у тому числі шляхом взаємозаліку та зарахування зустрічних платіжних вимог.

Таким чином, правочин про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, є правомірним.

У зв'язку з тим, що предметом позову є стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" на користь міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" заборгованості у розмірі 2 683,74 грн., відповідач після звернення позивача з позовом до суду звернувся до останнього із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, на час вирішення спору відсутній предмет спору, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.11 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись п.11 ч.1, ч.3 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Припинити провадження у справі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Резонанс Груп" (49000, м. Дніпропетровськ, пл. ім. В.І. Леніна, буд. 1, оф. 168, ідентифікаційний код 38299558) на користь міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, буд. 37, ідентифікаційний код 32082770) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.М. Євстигнеєва