ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р.Справа № 922/2291/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феротрейд", с.Новоолександрівка Запорізької області
до Приватного підприємства "Будтехнологія - Н", м.Харків
про стягнення коштів у розмірі 613105,74грн.
за участю представників:

від позивача: Скребець О.М. - довіреність №б/н від 28.03.2015

від відповідача: Пересунько С.Г. - довіреність №010 від 16.01.2015

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Феротрейд", с.Новоолександрівка Запорізької області (далі за текстом - позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Будтехнологія - Н", м.Харків (далі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості в сумі 613105,74грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань за Договором поставки №06/08 від 29.08.2014 щодо оплати отриманого товару.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, визнав факт отримання товару від позивача та наявність заборгованості у визначеному позивачем розмірі.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

29 серпня 2014 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено Договір поставки № 06/08 (далі за текстом - Договір), за умовами якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити на умовах Договору пудру алюмінієву марки ПАП-1 (виробництва ОК РУСАЛ, м.Краснотурьинск).

Відповідно до пункту 1.1 Договору кількість, вартість та асортимент товару визначений у супровідних документах на товар, а саме: рахунках-фактурах або видаткових накладних, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно пунктів 3.2, 3.3 Договору поставка товару здійснюється узгодженими партіями на базових умовах FCA склад покупця згідно правил Інкотермс 2010р. Датою поставки товару вважається дата передачі товару покупцю, зазначена в товарно-транспортній або видатковій накладній.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що оплата за товар здійснюється відповідно до рахунків-фактур та узгодженого сторонами графіку платежів.

Згідно з додатковою угодою №1 до Договору від 29.08.2014 оплата за товар алюмінієву пудру у кількості 8 тон здійснюється наступним чином: 03.09.2014 у сумі 150000грн., 08.09.2014 у сумі 100000грн., 17.09.2014 остаточний розрахунок.

Згідно з додатковою угодою №2 до Договору від 29.09.2014р. оплат пудру у кількості 6 тон здійснюється наступним чином: 01.10.2014 у сумі 150000грн., 06.10.2014 у сумі 150000грн., 13.10.2014 у сумі 168000грн.

Отже, додатковими угодами до Договору поставки передбачена передача товарів пудри у загальній кількості 14 тон, яка має бути оплачена не пізніше 13.10.2014.

На підставі Договору позивач поставив відповідачу товар в кількості 14тон на загальну суму 1089274,97грн., що підтверджується рахунками-фактурами №0000084 від 26.08.2014, №0000082 від 01.09.2014, №0000089 від 17.09.2014, №0000094 від 29.09.2014 та видатковими накладними №00000070 від 26.07.2014, №00000071 від 01.09.2014, №00000075 від 17.09.2014, №00000079 від 29.09.2014.

За отриманий товар покупець розрахувався частково на загальну суму 570000,00грн., що підтверджується доданими до позову копіями банківських виписок з лицьового рахунку позивача. При цьому, остання оплата здійснена відповідачем 13.10.2014.

Оскільки заборгованість відповідачем в повному обсязі не погашена, позивач звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути на свою користь 519274,97грн. основного боргу, 7212,94грн. - 3% річних, 86617,83грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Обставини справи підтверджують наявність у відповідача заборгованості за Договором в розмірі 519274,97грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на підтвердження повної оплати боргу суду не надав. Уповноважений представник відповідача суму заборгованості визнав у судовому засіданні.

У зв'язку з цим, позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 519274,97грн. суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 7212,94грн. 3% річних за період з 14.10.2014 по 31.03.2015 та 86617,83грн. інфляційних втрат за період жовтень 2014 року - лютий 2015 року.

Перевіривши розрахунки вказаних сум, суд знаходить їх такими, що відповідають фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а тому позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Будтехнологія - Н" (вул. Світла, 6 «а», кв.121, м.Харків, 61121, ідентифікаційний код 32336054) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Феротрейд" (вул. Леніна, б. 51-А, с.Новоолександрівка, Запорізький район, Запорізька область, 70433, ідентифікаційний код: 34150792) 519274,97грн. основного боргу, 7212,94грн. 3% річних, 86617,83грн. інфляційних втрат та 12262,12грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 29.05.2015 р.

Суддя М.В. Калантай