донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

03.06.2015 справа №905/2386/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:Бойченко К.І. Скакун О.А., Стойка О.В Кривошей Ю.І. - за довіреністю; не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозакупівля", м. Донецьк
на рішення господарського судуЗапорізької області
від19.03.2015р.
у справі№ 905/2386/14 (суддя Гандюкова Л.П.)
за позовомПриватного підприємства "Агробізнес-Мінерал" м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозакупівля", м. Донецьк
простягнення суми 46113,88 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Агробізнес-Мінерал" (далі - ПП "Агробізнес-Мінерал", позивач) звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозакупівля" (далі - ТОВ "Украгрозакупівля", відповідач) заборгованості в сумі 3 500 грн. 40 коп., 3 % річних в сумі 2 909 грн. 47 коп. та пені в сумі 8 204 грн. 01 коп.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.03.2015р. позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь позивача стягнуто борг в сумі 3 500 грн 40 коп., пеню в сумі 8 150 грн. 60 коп. та 3% річних в сумі 2 901 грн. 87 коп., а також судовий збір в сумі 1 827 грн.00 коп.

Рішення суду мотивоване частковою доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ "Украгрозакупівля" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить згадане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач стверджує, що позовні вимоги є недоведеними.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, просить оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.811 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційної господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено господарським судом Запорізької області 17.05.2013р. між ПП "Агробізнес - Мінерал" та ТОВ "Украгрозакупівля" було укладено договір поставки № 13/80 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність, а покупець прийняти та оплатити вапняк (кормова добавка), іменоване надалі «товар». Найменування, асортимент, ціна, сума, кількість, умови поставки, строк оплати товару покупцем обумовлюється в Специфікаціях до даного договору, які є його невід'ємною частиною.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.4 якість постачаємого постачальником товару повинно відповідати вимогам, узгодженим між сторонами на момент поставки товару, зазначених в Специфікаціях. Сума даного договору визначається Специфікаціями та видатковими накладними.

Згідно пунктів 2.5, 2.6 договору постачальник повинен поставити покупцю товар в строк, зазначений в Специфікаціях. Поставка товару здійснюється на умовах, обумовлених в Специфікаціях.

Відповідно до умов п. 3.1 договору оплата за товар проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах, обумовлених в Специфікаціях.

Пунктом 3.2 договору встановлено, що оплата за товар вважається проведеною з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку покупця

Відповідно до п. 7.1, договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими на те особами та діє до 31.12.2013 р.

Як вбачається з матеріалів справи, до договору сторонами були підписані Специфікації №№ 1-5 від 17.05.2014 р., 24.05.2013 р., 04.06.2013 р., 10.06.2013 р., 27.06.2013 р. У пунктах 1 зазначених Специфікацій визначено найменування товару: вапняк (ГОСТ 26826-86). У кожній Специфікації визначено кількість товару, ціна товару за 1 тону з ПДВ, сума поставки по Специфікації, строк поставки, умови поставки.

Пунктами 5 Специфікацій встановлено, що покупець проводить оплату за поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 14 банківських днів після отримання товару та підтвердження якості висновком лабораторії (покупця) про відповідність якості даного товару, якісним посвідченням чи сертифікатам якості, протоком випробувань на ГМО.

Згідно з пунктами 7 Специфікацій датою поставки вважається дата фактичного отримання товару покупцем згідно підписаної сторонами накладної та відміток покупця про отримання товару в товарно-транспортній накладній.

Встановлено, що позивач передав відповідачу товар (відсів вапнякового каменя в Біг-Бегах) на загальну суму 283944,40 грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0000042 від 20.05.2013 р. на суму 10750,00 грн., № РН-0000039 від 25.05.2013 р. на суму 23450,00 грн., № РН-0000045 від 05.06.2013 р. на суму 23785,00 грн., № РН-0000050 від 17.06.2013 р. на суму 47709,00 грн., № РН-0000053 від 22.06.2013 р. на суму 46258,92 грн., № РН-0000059 від 30.06.2013 р. на суму 47196,00 грн., № РН-0000064 від 08.07.2013 р. на суму 44391,60 грн., № РН-0000071 від 13.07.2013 р. на суму 40403,88 грн. Підставою поставки (замовлення) у всіх перелічених видаткових накладних зазначений договір № 13/80 від 17.05.2013 р., в графі «отримав(ла)» стоїть підпис представника відповідача, скріплений печаткою юридичної особи - відповідача.

Позивачем надано копії залізничних накладних, одержувачем в яких зазначено ТОВ «Украгрозакупівля».

Судовою колегією встановлено, що відповідач здійснив часткову оплату за отриманий на умовах договору № 13/80 від 01.05.2013 р. товар в сумі 248 944 грн. 00 коп., про що свідчать копії банківських виписок.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем надано письмові пояснення від 19.03.2015р., у яких він просить вважати дату укладення договору 01.05.2013р., що відображена в банківських виписках по справі, опискою. З письмового відзиву відповідача також вбачається, що оплата здійснювалася відповідачем саме за договором поставки № 13/80 від 17.05.2013 р. Стосовно наявності укладеного між сторонами у справі договору № 13/80 від 01.05.2013 р. відповідач у відзиві не зазначає.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до п.2.1 договору при поставці кожної партії товару постачальник зобов'язаний надати покупцю наступні документи: посвідчення якості, сертифікат якості заводу виробника, рахунок, видаткову накладну, товарно-транспортні накладні.

Згідно п.2.2 договору приймання по кількості (масу брутто/нетто, кількість мішків або біг-бегів) проводиться на вагах покупця (у пунктах прийому товару).

Пунктом 2.3 визначено, що приймання по якості проводиться на підставі результатів аналізів, проведених лабораторією покупця.

Крім того, в пункті 2.4 договору сторони визначили, що у разі поставки товару неналежної якості, згідно умов Специфікацій, а також підтвердження даного факту лабораторією покупця, покупець має право відмовитися від приймання неякісного товару.

З пункту 2.5 договору випливає, що постачальник повинен поставити покупцю товар, в строк вказаний в Специфікаціях.

Відповідно до умов п.3.1 договору оплата за товар проводиться покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на умовах, обумовлених в Специфікаціях. Оплата за товар вважається проведеною з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку покупця.

За умовами Специфікацій товар підлягає оплаті протягом 14-ти банківських днів з дня його отримання.

Згідно п.4.1 договору сторони встановили, що у разі порушення строків оплати за поставлений товар покупець сплачує пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в той період, за який нараховується пеня від суми боргу за кожен день прострочення оплати. Пеня нараховується та виплачується до моменту фактичної оплати.

Відповідно до ч.2 ст.662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст. 666 Цивільного кодексу України якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Встановлено, що оспарюваєма позивачем заборгованість в сумі 35 000 грн. 40 коп. це залишок боргу за накладною №РН-0000071 від 13.07.2013р.

Відповідач стверджує, що за спірною накладною №РН-0000071 від 13.07.2013р. товар від позивача за умовами договору не отримувався, але на підтвердження цих доводів доказів не надав.

Факт отримання відповідачем товару за договором на суму 283 944 грн. 40 коп. доведено позивачем та матеріалами справи, а саме, вищевказаними накладними, які оформлені сторонами та скріплені їх печатками, договором, Специфікаціями, залізничними накладними, актом звірки взаєморозрахунків за 01.01.2013-17.07.2013р.р.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо порушення позивачем умов договору стосовно асортименту, кількості, якості товару, а також стосовно передачі документації за договором.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання товару за накладною №РН-0000071 від 13.07.2013р.іншою особою, ніж відповідачем.

У всіх накладних є посилання на договір, на підставі якого заявлений позов.

За таких обставин, суд обґрунтовано, враховуючи матеріали справи, стягнув з відповідача на користь позивача борг в сумі 35 000 грн. 40 грн.

Встановлено, що за отриманий товар відповідач розраховувався несвоєчасно.

Судом обґрунтовано стягнута з відповідача на користь позивача пеня лише в сумі 8 150 грн. 60 грн., оскільки позивачем були допущені помилки при її розрахунку від простроченої заборгованості за відповідною накладною.

Згідно ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законодавством не передбачено обов'язок кредитора заявляти боржнику вимогу про сплату коштів, які визначені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, у досудовому порядку.

Позивач розрахував 3% річних в сумі 2 909 грн. 47 коп. за період з 10.06.2013р. по 27.01.2015р.

Судом вірно встановлено, що при розрахунку 3% річних позивачем допущені помилки та обґрунтовано стягнуто з відповідача на користь позивача 3% річних за період з 10.06.2013р. по 27.01.2015р. лише у сумі 2 901 грн.87 коп.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, доводи відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом не допущено порушень норм процесуального права які б були безумовною підставою для скасування оскарженого рушення суду.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому, судовою колегією залишається в силі.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст..ст.33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозакупівля" на рішення господарського суду Запорізької області від 19.03.2015р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 19.03.2015 року у справі № 905/2386/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: О.А. Скакун

О.В. Стойка

Надруковано: 5 прим.

1.позивачу

2. відповідачу

3. у справу

4. апеляційному суду

5. ГСЗО