ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Справа № 911/1510/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «МОСАГРОДОН»

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»

про стягнення 480108,00 грн.

секретар судового засідання (пом. судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Бойко Г.Є., довір. б/н від 15.04.2015 р.

від відповідача: Лапшикова О.Г., довір. № 26-02/17 від 26.02.2015 р.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «МОСАГРОДОН» (далі - ТОВ «ТД «МОСАГРОДОН», позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт», відповідач) про стягнення 480108,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо здійснення розрахунку з позивачем за поставку товару відповідно до договору поставки зернових культур № 38-14-16 від 26.09.2014 р., у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 480108,00 грн. основного боргу, а також судовий збір.

Розгляд справи відкладався.

12.05.2015 р. до господарського суду Київської області ТОВ «ТД «МОСАГРОДОН» було подано клопотання б/н від 12.05.2015 р. про долучення документів, які було витребувано ухвалою господарського суду від 09.04.2015 р. у даній справі.

Відповідно до пояснень ТОВ «ТД «МОСАГРОДОН» б/н від 07.05.2015 р. позивач зазначив, що згідно довідки про надходження грошових коштів від ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за період з 14.11.2014 по 27.04.2015 р. загальна сума надходження складає 290000,00 грн., а також про надходження грошових коштів від ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» за період з 26.09.2014 р. по 27.04.2015 р., де загальна сума надходження складає 686778,00 грн. Відповідно до листа Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 17.12.2014 р. № 04-12-1010, призначення платежу на суму 20000,00 грн. в платіжному дорученні № 9623 від 17.12.2014 р. є оплатою на суму 20000,00 грн. за зерно згідно договору № 39-14-02 від 14.11.2014 р. З огляду на зазначене, за договором № 38-14-16 від 26.09.2014 р. загальна сума надходжень грошових коштів за період з 26.09.2014 р. по 27.04.2015 р. складає 666778,00 грн. (686778,00 - 20000,00 грн.), що відображено в довідці про зарахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Торговий дім «МОСАГРОДОН» за договором № 38-14-16 від 26.09.2014 р.

28.05.2015 р. до господарського суду Київської області ДП «Укрспирт» було подано відзив № 4-2/453 від 27.05.2015 р., відповідно до якого відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову щодо стягнення з ДП «Укрспирт» заборгованості за договором поставки зернових культур № 38-14-16 від 26.09.2014 р. у повному обсязі з огляду на те, що згідно з п. 8.1 вказаного договору, спори й розбіжності, які можуть виникнути між сторонами при виконання договору, вирішуються шляхом переговорів. Таким чином, сторони договору встановили обов'язкову передумову звернення до суду з позовною заявою - проведення переговорів. Проте, за твердженням відповідача, умова договору, яка передбачає досудове врегулювання спору дотримана не була - з претензією ТОВ «Торговий дім «МОСАГРОДОН» про стягнення вартості поставленої продукції до ДП «Укрспирт» не звертався. А, отже, вимоги щодо стягнення заборгованості за договором поставки є передчасними та не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідач зазначив, що порядок розрахунків покупця з постачальником за договором поставки зернових культур № 38-14-16 було визначено пунктом 5.2, відповідно до якого оплата за отриману продукцію здійснюється з відстрочкою платежу 30 банківських днів з моменту отримання продукції на склад покупця при умові надання всіх документів, передбачених п. 4.7 договору. В свою чергу, за умовами п. 4.7 договору, постачальник зобов'язаний надати покупцю для кожної партії продукції належним чином оформлені документи: товарно-транспортні накладні (на кожний транспортний засіб); видаткові накладні (оригінал); податкові накладні (оригінал). Проте, за твердженням відповідача, оригінали податкових та видаткових накладних на кожну з партій продукції позивачем не надано, в зв'язку з чим, на переконання ДП «Укрспирт», строк оплати отриманої продукції не настав.

У судовому засіданні 28.05.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав; представник відповідача проти позову заперечував.

У судовому засіданні 28.05.2015 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

26.09.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «МОСАГРОДОН» (постачальник) та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (покупець) було укладено договір № 38-14-16 поставки зернових культур, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставляти у період 2014 року зернові культури (продукція), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах даного договору прийняти та оплатити таку продукцію.

Згідно з п. 4.1 договору постачальник зобов'язується постачати покупцеві продукцію протягом 2014 року узгодженими партіями до закінчення строку дії даного договору.

У відповідності з п. 4.7 договору постачальник зобов'язаний надати покупцю для кожної партії продукції належним чином оформлені документи: товарно-транспортні накладні, видаткову накладну (оригінал), податкову накладну (оригінал).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що оплата продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п. 5.2 договору встановлено відстрочку платежу - на протязі 30 банківських днів з моменту отримання продукції на склад покупця при умові надання всіх документів, передбачених п. 4.7 даного договору.

Приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється уповноваженими представниками обох сторін згідно вимог чинного законодавства (п. 6.1 договору).

26.09.2014 р. між ТОВ «ТД «МОСАГРОДОН» та ДП «Укрспирт» було укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки зернових культур № 38-14-16 від 26.09.2014 р., відповідно до п. 1 якої сторони погодили поставку пшениці в обсязі 500 т за ціною 2150,00 грн. за 1 т в період з 29.09.2014 р. до 20.10.2014 р.

ТОВ «ТД «МОСАГРОДОН» на виконання умов договору поставки зернових культур № 38-14-16 від 26.09.2014 р. було поставлено ДП «Укрспирт» товар за накладними, у тому числі - № 1 від 02.10.2014 р. на суму 62264,00 грн., № 2 від 03.10.2014 р. на суму 64435,50 грн., № 3 від 06.10.2014 р. на суму 122980,00 грн., № 4 від 08.10.2014 р. на суму 127860,50 грн., № 5 від 13.10.2014 р. на суму 127946,50 грн., № 6 від 14.10.2014 р. на суму 91267,50 грн., № 7 від 15.10.2014 р. на суму 100598,50 грн., № 8 від 16.10.2014 р. на суму 89805,50 грн., № 9 від 17.10.2014 р. на суму 65403,00 грн., № 9 від 17.10.2014 р. на суму 65403,00 грн., № 10 від 18.10.2014 р. на суму 63360,50 грн., № 11 від 20.10.2014 р. на суму 126312,50 грн., № 17 від 27.11.2014 р. на суму 57582,00 грн., № 18 від 01.12.2014 р. на суму 47070,00 грн., а також відповідними товарно-транспортними накладними та податковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи (оригінали оглянуті судом).

ДП «Укрспирт» було частково оплачено поставлену продукцію в сумі 666778,00 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача за період з 01.10.2014 р. до 23.04.2015 р., копії яких долучено до матеріалів справи.

Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем за договором поставки зернових культур № 38-14-16 від 26.09.2014 р. в сумі 480108,00 грн., останній і звернувся з даним позовом до суду.

У процесі розгляду справи ДП «Укрспирт» та ТОВ «ТД «МОСАГРОДОН» було підписано акт звірки заборгованостей № 2 від 06.05.2015 р. на суму 480108,00 грн.

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 655 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст.ст. 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Поряд з цим, приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки зернових культур № 38-14-16 від 26.09.2014 р., з урахуванням встановлення судом факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі в сумі 480108,00 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Решта посилань сторін та наданих до матеріалів справи доказів наведених вище висновків суду не спростовують.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «МОСАГРОДОН» у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, код 37199618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «МОСАГРОДОН» (83052, м. Донецьк, пр. Ілліча, 100, код 31649377) - 480108 (чотириста вісімдесят тисяч сто всім) грн. 00 коп. основного боргу, 9602 (дев'ять тисяч шістсот дві) грн. 16 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 02.06.2015 р.

Суддя В.М. Бабкіна