КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2015 р. справа№ 910/16239/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю

представників: позивача - не з'явилися;

відповідача - Полєжаєва К.О.;

третьої особи - не з'явилися

розглянувши апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 09.09.2014 р.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД"

про заміну стягувача у виконавчому провадженні

у справі № 910/16239/13 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг"

до Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД"

про стягнення 166412,79 грн

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" (далі - позивач) звернулося з позовом до Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 805/04/2007 від 25.04.2007 р. у загальному розмірі 166412,79 грн, у тому числі: 163356,00 грн - основного боргу, 2522,30 грн - неустойки та 534,49 грн - 3% річних.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.12.2013 р. у справі № 910/16239/13 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" задоволено повністю.

В подальшому, відповідач вирішив оскаржити вказане рішення до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.04.2014 р. залучено до у часті у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2014 р. рішення Господарського суду м. Києва від 19.12.2013 р. у справі № 910/16239/13 залишено без змін.

На виконання вищевказаного рішення Господарським судом м. Києва 10.06.2014 р. було видано відповідний наказ.

На адресу суду першої інстанції 28.08.2014 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні ВП № 43878345 з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 10.06.2014 р. у зв`язку з укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" договору про відступлення права вимоги (заміни сторони у зобов`язанні) № 222/11-2013 від 05.12.2013 р. Відповідно до умов вказаного договору позивач передав, а заявник прийняв на себе право вимоги виконання зобов`язань, які виникли на підставі договору фінансового лізингу № 805/04/2007 від 25.04.2007 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" та Фірмою "Т.М.М." - Товариством з обмеженою відповідальністю.

Ухвалою Господарського м. Києва від 09.09.2014 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" задоволено, замінено стягувача у виконавчому провадженні у справі № 910/16239/13 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД".

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржником зазначено, що договір відступлення прав вимоги є нікчемним, оскільки, незважаючи на його укладення, право власності на предмет лізингу до цих пір належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг". Також, відповідач зазначає, що під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" не було надано жодних доказів укладення вказаного договору, а заміна стягувача у виконавчому провадженні відбулася з порушенням вимог ст. 25 ГПК України, оскільки заміна кредитора у зобов`язанні повинна здійснюватися лише на стадії судового процесу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2014 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/16239/13 та призначено її до розгляду на 07.10.2014 р.

У засіданні суду 07.10.2014 р. представник відповідача подав письмове клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення по суті справи № 910/19273/14 за позовом Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги № 222-11/2013 від 05.12.2013 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 р. зупинено провадження у справі № 910/16239/13 до прийняття остаточного рішення у справі № 910/19273/14.

На адресу суду 12.05.2015 р. у відповідь на запит № 09-11/1888/15 від 30.04.2015 р. надійшов лист Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю. До вказаного листа відповідачем додано постанову Вищого господарського суду України від 19.03.2015 р. у справі № 910/19273/14 за позовом Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги № 222-11/2013 від 05.12.2013 р. Вказаним судовим актом залишено в силі постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 р., якою, в свою чергу, залишено без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 р. провадження у справі № 910/16239/13 поновлено та призначено її до розгляду на 21.05.2015 р.

В засідання суду, призначене на 21.05.2015 р., представники позивача та третьої особи не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Відповідно до абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Копії ухвали від 18.05.2015 р. про поновлення провадження у даній справі надсилалися цінним листом з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення на адреси позивача та третьої особи, наявні у матералах справи. Оскільки на момент прийняття даної постанови будь-які докази отримання або ж неотримання вказаної ухвали Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" у апеляційного суду були відсутні, належним підтвердженням повідомлення вказаних учасників провадження про дату, час та місце судового розгляду колегія суддів вважає засвідчену копію реєстру на передачу рекомендованої та простої кореспонденції від 18.05.2015 р., яка долучена до матеріалів справи.

Крім того, згідно з п. 3.9.2 зазначеної вище постанови Пленуму Вищого господарського суду України, у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що з огляду на приписи ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. Оскільки апеляційне провадження у даній справі зупинялося відповідно до клопотання відповідача, враховуючи обмеження строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду досить коротким терміном та відсутність в матеріалах справи будь-яких заяв чи клопотань про продовження строку такого розгляду відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, дана постанова приймається за відсутності представників позивача та третьої особи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання, а також за наявними в матеріалах даної справи документами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було вказано вище, 05.12.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" (третя особа) було укладено договір відступлення прав вимоги (заміну сторони у зобов'язанні) № 222/11-2013, відповідно до умов якого позивач (кредитор) передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" (набувач) прийняло на себе право вимоги виконання зобов'язань, які виникли на підставі договору фінансовою лізингу № 805/04/2007 від 25.04.2007 р., укладеного між сторонами у даній справі.

Згідно з п. 1.2 договору Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" отримало всі права та обов'язки, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг", а саме право вимагати від Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю належного виконання зобов'язань по договору лізингу, в тому числі: оплата лізингових платежів, пені, штрафу, викупної вартості, інших платежів, які підлягають сплаті відповідно до умов договору фінансового лізингу № 805/04/2007 від 25.04.2007 р. та законодавства України.

14.01.2014 р. відповідача було повідомлено про відступлення права вимоги по вказаному вище договору фінансового лізингу новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД".

Відповідно до ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач зазначає, що договір відступлення прав вимоги є нікчемним, оскільки, незважаючи на його укладення, право власності на предмет лізингу до цих пір належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг".

Разом з тим, дійсність та правомірність укладення договору відступлення прав вимоги (заміну сторони у зобов'язанні) № 222/11-2013 підтверджується висновками, викладеними у постанові Вищого господарського суду України від 19.03.2015 р. у справі № 910/19273/14 за позовом Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" про визнання недійсним вищезазначеного правочину. Вказаним судовим актом залишено в силі постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 р., якою, в свою чергу, залишено без змін рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю.

Таким чином, будь-які доводи відповідача стосовно недійсності або ж нікчемності договору про відступлення прав вимоги колегією суддів відхиляються, оскільки у справі № 910/19273/14 апелянтом не доведено вищевказані обставини, наслідком чого стала відмова у задоволенні його позовних вимог.

Згідно зі ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Крім того, відповідно до роз`яснення, викладеного у п. 6-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», ГПК не передбачено порядку розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Однак з огляду на приписи частини першої статті 25 цього Кодексу та частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" розгляд відповідних заяв, поданих у справах зі спорів, що вирішувалися господарським судом, належить до повноважень названого суду. Відповідний розгляд здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи з урахуванням особливостей щодо суб'єктного складу учасників процесу, передбачених згаданою нормою Закону України "Про виконавче провадження" (стягувач, боржник, державний виконавець, правонаступник стягувача або боржника).

Таким чином, доводи відповідача стосовно того, що заміна стягувача у виконавчому провадженні відбулася з порушенням вимог ст. 25 ГПК України, оскільки заміна кредитора у зобов`язанні повинна здійснюватися лише на стадії судового процесу, спростовуються вищенаведеними нормами законодавства, а правомірність заміни сторони у виконавчому провадженні після прийняття рішення у справі узгоджується з позицією Пленуму Вищого господарського суду України.

Стосовно тих обставин, що ні позивачем ні третьою особою під час розгляду справи по суті не було повідомлено суди першої та апеляційної інстанцій про укладення договору відступлення прав вимоги (заміну сторони у зобов'язанні) № 222/11-2013, слід зазначити наступне.

Дійсно, вказаний договір було укладено ще до прийняття рішення Господарським судом м. Києва у даній справі. Разом з тим, не маючи будь-яких доказів такого укладення, суд першої інстанції ніяким чином не міг дослідити ці обставини та здійснити процесуальне правонаступництво ще на стадії судового розгляду. Тому, на переконання колегії суддів, жодних порушень процесуального законодавства місцевим господарським судом у даному випадку допущено не було.

Таким чином, Господарським судом м. Києва зроблено обгрунтований висновок стосовно існування підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" та заміни стягувача у виконавчому провадженні у справі № 910/16239/13 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА ТОРГ ЛТД" у зв`язку з укладенням договору відступлення прав вимоги (заміну сторони у зобов'язанні) № 222/11-2013 від 05.12.2013 р.

Аналогічних позицій стосовно подібних правовідносин дійшов і Вищий господарський суд України у постановах від 12.03.2014 р. у справі № 42/19 та від 05.08.2014 р. у справі № 25/32/2011.

Таким чином, колегія суддів вважає ухвалу Господарського суду м. Києва від 09.09.2014 р. у даній справі правомірною та такою, що ґрунтується на нормах чинного законодавства та обставинах справи.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані та не підтверджені належними і допустимими доказами.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 09.09.2014 р., винесеної за результатами розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

У зв'язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 25, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 09.09.2014 р. у справі № 910/16239/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/16239/13 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко