ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 року Справа № 912/4646/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Валяр М.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Ягольник Г.В. прокурор, довіреність № 05/1-146 вих-15 від 26.01.2015р.

від третьої особи: ОСОБА_2 представник, довіреність № 300 від 12.06.14;

представники відповідача та третьої особи не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокурора Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.02.2015 року у справі № 912/4646/14

за позовом Прокурора Новоархангельського району, смт. Новоархангельськ Кіровоградської області

до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області,м. Кіровоград

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Новоархангельська районна державна адміністрація Кіровоградської області

про визнання недійсними наказів

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 20.02.2015 року у справі №912/4646/14(суддя Поліщук) в задоволенні позовних вимог Прокурора Новоархангельського району Кіровоградської області до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області відмовлено. Рішення господарського суду мотивоване тим, що відповідач, приймаючи спірні накази, діяв в межах своїх повноважень. Крім того, Гр. ОСОБА_3 дотримано порядок звернення до відповідача для оформлення права користування земельними ділянками для ведення фермерського господарства. Земельні ділянки, розташовані не єдиним массивом, окрім земель водного та лісового фонду, можуть надаватись в оренду відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство". Господарський суд наголосив, що прокурор не надав суду належного обґрунтування порушення Головним управлінням Держземагентства у Кіровоградській області діючого законодавства України при прийнятті спірних розпоряджень, як і не довів в чому полягає порушення інтересів держави в особі Державної інспекції сільського господарства в Кіровоградської області в зв'язку з прийняттям відповідачем спірних наказів.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням господарського суду, Прокурор Кіровоградської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду від 20.02.2015р. та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю на підставі наступного. Прокурор вважає рішення господарського суду незаконним та необґрунтованим, винесене при неповному з»ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного рішення. Так, при прийнятті спірних розпоряджень Кіровоградська райдержадміністрація не врахувала порядок відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства, встановлений Законом України "Про фермерське господарство". Відтак порушена ч.1 ст.7 вказаного закону, оскільки ОСОБА_3 у заяві не надав перелік вичерпних відомостей для відведення земель. Крім того, у ОСОБА_3 відсутнє право на безоплатне одержання земельних ділянок. Суд першої інстанції дійшов хибного висновку про наявність повноважень у першого заступника Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області на підписання спірних наказів. Отримані земельні ділянки для ведення фермерського господарства не є єдиним масивом, тому що розташовані за межами населених пунктів на території Покотилівської та Розсохуватецької сільських рад Новоархангельського району. Звернення прокурора до суду спрямоване на відновлення законності при вирішенні суспільно значимого питання про передачу земельної ділянки державної власності в користування, що є порушенням інтересів держави.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держземагентства у Кіровоградській області вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, на підставі її не обґрунтованості, а рішення господарського суду Дніпропетровської області - прийняте відповідно до вимог чинного законодавства з додержанням норм матеріального та процесуального права, та фактичних обставин по справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.03.2015р. апеляційна скарга прийнята до розгляду та призначена у судове засідання на 06.04.2015р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.04.2015р. розгляд справи було відкладено до 06.05.2015р.

Розпорядженням в.о. голови Дніпропетровського апеляційного господарського суду Паруснікова Ю.Б. від 06.05.2015р. відбулась зміна колегії суддів у зв»язку з відпусткою судді Чус О.В., розгляд справи призначено колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О (доповідач), судді: Березіна О.В., Крутовських В.І.

У судовому засіданні 06.05.2015р. оголошувалась перерва до 27.05.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Дніпропетровського апеляційного господарського суду Кузнецової І.Л. від 27.05.2015р. відбулась зміна колегії суддів у зв»язку з виходом на роботу судді Чус О.В., розгляд справи призначено колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О (доповідач), судді Березкіна О.В., Чус О.В.

У судовому засіданні 27.05.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією:

В травні 2014 року ОСОБА_3 подав клопотання на ім'я начальника Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області Куценка А.С. про надання йому дозволів на розробку проектів землеустроїв щодо відведення земельних ділянок на території Розсухуватецької та Покотилівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області. (т.1 а.с. 65, 81, 97, 114, 131, 146, 163, 181, 197,213, т.2 а.с.4, 20)

Першим заступником начальника Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області Збаржевецьким І.В.. видано наступні накази:

№ 11-68/14-14-СГ від 08.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою"(т.1 а.с. 15) ;

№ 11-110/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (т.1 а.с. 17);

№ 11-112/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою"(т.1 а.с. 19);

№ 11-115/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (т.1 а.с. 21);

№ 11-116/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (т.1 а.с. 23);

11-117/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою"(т.1 а.с. 25);

№ 11-118/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (т.1 а.с. 12);

№ 11-119/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (т.1 а.с. 13);

№ 11-120/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (т.1 а.с. 27);

№ 11-122/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою"(т.1 а.с. 29);

№ 11-123/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою"(т.1 а.с. 31);

№ 11-124/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою"(т.1 а.с. 33);

№ 11-125/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою"(т.1 а.с. 14);

№ 11-128/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (т.1 а.с. 35);

№ 11-129/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" (т.1 а.с. 37).

На підставі вищезазначених наказів розроблені проекти землеустрою щодо відведення відповідних земельних ділянок на території Розсухуватецької та Покотилівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області (т.1 а.с. 63- т.2 а.с. 34).

Затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок було затверджено наступними наказами Першого заступника начальника Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області :

№ 11-594/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" (т.1 а.с. 16);

№ 11-598/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки"(т.1 а.с. 18) ;

№ 11-597/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки"(т.1 а.с. 20);

№ 11-596/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" (т.1 а.с. 22);

№ 11-595/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" (т.1 а.с. 24);

№ 11-592/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" (т.1 а.с. 26);

№ 11-581/14-14-СГ від 01.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки"(т.1 а.с. 28);

№ 11-580/14-14-СГ від 01.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки"(т.1 а.с. 30);

№ 11-593/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" (т.1 а.с. 32);

№ 11-577/14-14-СГ від 01.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки"(т.1 а.с. 34);

№ 11-578/14-14-СГ від 01.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" (т.1 а.с.36);

№ 11-579/14-14-СГ від 01.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки" (т.1 а.с. 38)

В матеріалах справи містяться обґрунтування розмірів земельних ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства(т.3 а.с.23, 28, 34, 42, 46, 53, 60, 66, 71, 77, 82, 85, 93, 100, 107) наступного змісту : «Фермерське господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою і реалізацією. Це форма організації сільськогосподарського виробництва громадян. Разом із колективними і державними сільськогосподарськими підприємствами воно в умовах ринкових відносин має забезпечувати споживачів продовольством, продуктами харчування та сільськогосподарською сировиною. Фермерське господарство це, сімейно - трудове об'єднання мешканців села, життя і побут яких пов'язаний з рільництвом, особистою працею, спрямованою на виробництво товарної маси продуктів харчування, продовольства і сировини та на одержання доходів , а отже й на забезпечення існування цього господарства та добробуту його членів.

Фермерське господарство зобов'язане ефективно використовувати землю відповідно до проекту внутрігосподарського землеустрою, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, не допускати погіршення екологічної обстановки на території в результаті своєї господарської діяльності.

Сівозміни забезпечують найраціональніше використання орних земель, матеріальних і трудових ресурсів. Вони є організаційно - територіальною основою сталого землеробства. Порушення їх, нехтування елементарними вимогами до чергування культур, біології грунту і рослин завдає непоправної шкоди культурі та сталості землеробства, продуктивності землі.

Сівозміна дає можливість розробляти технологію вирощування сільськогосподарських культур з урахуванням їх взаємного впливу, а також після дії кожного заходу, що застосовується під найближчі попередники. Ось чому зростання культури землеробства може бути забезпечене тільки в разі освоєння правильних сівозмін, які відповідають конкретним природно-кліматичним умовам і спеціалізації сільськогосподарського виробництва.

Відведення земельної ділянки площею ____га, є раціональним для технології вирощування сільськогосподарських культур, доцільним щодо перспектив діяльності фермерського господарства, та з метою збереження і підвищення родючості грунтів, а також поліпшення інших корисних властивостей землі» .

Над «____га » в вищезазначеному обґрунтуванні зроблені записи:

3,4; 9,92; 110,02; 32,43; 8,0340; 13,56; 19,3; 3,0462; 0,8129; 61,96; 26,86; 50,21; 43,54; 3,6; 1,6.

Відповідно до листа заступника начальника - начальника Новоархангельського відділення Маловисківської об'єднаної державної податкової інспекції № 1133 від 14.07.2014р. ОСОБА_3 не перебуває на обліку, як платник земельного податку (т.1 а.с. 39).

Відповідно до листа начальника Гайворонської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області № 3458/11/11-03-06-00 ОСОБА_3 перебуває на обліку, як платник земельного податку (т.1 а.с. 40).

Відповідно до інформації, наданої відділом технічного нагляду , охорони праці та пожежної безпеки Держсільгоспінспекції в Кіровоградській області за ОСОБА_3 сільськогосподарська техніка в електронній базі не зареєстрована (т.1 а.с. 42)

ОСОБА_3 зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 43-46) та відповідно до диплома НОМЕР_1 закінчив Уманський сільськогосподарський інститут за фахом агрономія (т.3 а.с. 24)

Наказом Начальника головного управління Держземагенства у Кіровоградській області №27 від 16.04.2014 року (т.3 а.с.134) затверджено розподіл функціональних обов'язків між начальником , першим заступником та заступником начальника Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області, що додається (т.3 а.с. 135-141) . Абзацом одинадцятим визначено обов'язок начальника Головного управління передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах Кіровоградської області.

Відповідно до п.4.29 Положення про Головне управління Держземагенства у Кіровоградській області, Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області (т.3 а.с. 14-18).

Порядком взаємозаміщення, який затверджено наказом Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області №27, у разі відсутності начальника Головного управління його заміщає Перший заступник начальника Головного управління Збаржевецький І.В. (т.3 а.с. 142)

Наказом № 28 від 05.05.2014року начальник Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області А.С. Куценко відбув у щорічну відпустку з 5.05.2014р. по 8.05.2014р. (т.3 а.с. 123).

Наказом № 32-в від 19.05.2014р. Начальник Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області вибув у відрядження на один день 19.05.2014р. (т.3 а.с. 9).

Наказом № 34-в від 20.05.2014р. Начальник Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області вибув у відрядження на один день 21.05.2014р. (т.3 а.с. 125).

Наказом № 53 від 26.05.2014р. на підставі наказу Держземагенства України від 26.05.2014р. № 208-кт/а Куценко А.С. припинив виконання обов'язків за посадою Начальника Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області (т.3 а.с. 124).

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив при прийнятті постанови:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється Земельним кодексом України та Законом України "Про фермерське господарство".

Відповідно до частин 1. 2 статті 1 Закону України "Про фермерське господарство" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації.

У заяві зазначаються бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Пунктом «а» частини 1 статті 121 Земельного кодексу України визначені норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, так для ведення фермерського господарства громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Середній розмір земельної частки (паю) переданих у власність громадянам по Розсохуватецькій сільській раді складає - 4,71 га, а по Покотилівській сільській раді - 4,5 га.

Частиною 7 статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро- і радіотелефонних мереж, газо- і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

ОСОБА_3 звернувся із клопотаннями про надання дозволу на розробку проектів землеустроїв щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства із земель резерву, запасу сільськогосподарського призначення рілля на території Покотилівської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області - 344,3259 на (7 масивів) та Розсухуватецькоїсільської ради Новоархангельського району - 43,9731 га (8 масивів), які не є єдиним масивом.

У зазначених клопотаннях ОСОБА_3 не обґрунтував необхідність отримання таких великих площ земельних з урахуванням можливості їх обробітку та не зазначив при цьому самі перспективи діяльності фермерського господарства.

Наявні в матеріалах справи обґрунтування розмірів земельних ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства(т.3 а.с.23, 28, 34, 42, 46, 53, 60, 66, 71, 77, 82, 85, 93, 100, 107) містять лише визначення понять фермерського господарства та сівозміни, а тому відхиляється колегією суддів, як доказ виконання громадянином ОСОБА_3 вимог статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» щодо обґрунтування в заяві розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства .

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається , що громадянин ОСОБА_3 намірів займатися фермерським господарством не мав, оскільки у нього не має сільськогосподарської техніки та інших засобів для обробітку земель, у зв'язку з чим він мав укласти відповідні угоди про співпрацю з третіми особами. Крім цього , на час розгляду справи в місцевому господарському суді ОСОБА_3 не надав доказів створення ним фермерського господарства, що свідчить на користь доводів апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові ВАСУ від 22.01.2014р. у справі №К/40388/13.

Посилання місцевим господарським судом на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в тій частині, що визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади при розгляді даного спору є помилковим з огляду на те, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що при визначенні суспільних інтересів завдяки безпосередньому знанню суспільства та його потреб національні органи мають певну свободу розсуду, оскільки вони першими виявляють проблеми, які можуть виправдовувати позбавлення власності в інтересах суспільства та знаходять засоби для їх вирішення (наприклад, рішення у справах «Хендісайд проти Сполученого Королівства» від 7 грудня 1976 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 січня 1986 року).

Отже, створена Конвенцією система захисту покладає саме на національні органи влади обов'язок визначальної оцінки щодо існування проблеми суспільного значення, яка виправдовує як заходи позбавлення права власності, так і необхідність запровадження заходів з усунення несправедливості.

За обставинами справи «Стретч проти Сполученого Королівства», на рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року у якій послався суд, заявник в 1969 році уклав договір оренди земельної ділянки строком на 22 роки. Відповідно до умов цього договору він за власні кошти побудував на цій земельній ділянці кілька будівель для легкої промисловості, які здав в суборенду. Договір оренди також надавав йому право в подальшому продовжити оренду ще на 21 рік. У 1990 році заявник повідомив місцеву владу про намір продовжити договір оренди, в процесі переговорів він погодився на збільшення орендної плати. Однак, орган місцевої влади повідомив заявника, що продовження договору оренди відбутися не може, оскільки, погодившись з умовою договору про можливість його пролонгації орган місцевої влади перевищив свої повноваження.

Застосовуючи положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції до обставин цієї справи Європейський суд з праві людини вказав на таке. Заявник погодився з умовами договору оренди з огляду на те, що надалі він зможе продовжити термін його дії, і жодна із сторін не знала, що існувала якась юридична перешкода цій умові. У ситуації, яка склалася, заявник мав право, принаймні, очікувати на законних підставах, що він зможе продовжити термін дії договору, і таке очікування можна вважати - в цілях застосування положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції - складовою частиною його права власності, наданого йому за договором оренди.

Дії місцевої влади Європейський суд з прав людини розцінив як порушення права заявника на законне очікування виконання певних умов і, таким чином, вони утворювали акт втручання у реалізацію його права власності.

Вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити термін його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов'язання, взяті ним на себе у зв'язку з експлуатацією побудованих будівель, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

За таких обставин цієї справи Європейський суд з прав людини виніс рішення на користь заявника.

Однак у справі, яка переглядається, обставини справи є істотно відмінними.

Фактично звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання про безоплатну передачу земельної ділянки з комунальної власності та повернення у власність територіальної громади землі, яка вибула з її власності незаконно.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54 рішення).

Отже, обставини справ «Стретч проти Сполученого Королівства» та справи, яка переглядається, істотно різняться, а тому висновки щодо справедливої рівноваги між інтересами суспільства і особи в кожній з цих справ не можуть бути тотожними, а висновок Європейського суду з прав людини про порушення прав заявника у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» не може бути безумовним прецедентом при розгляді справи, яка переглядається.

Аналогічний правовий висновок міститься в Постанові Верховного суду України від 18 вересня 2013 року, рішення якого у відповідності до ч.1 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковим для всіхсудівУкраїни.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 23 березня 2012 року N 7 «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам», у вирішенні питання про порушення справи за позовною заявою прокурора господарському суду слід виходити з такого.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 ГПК господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України) під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

З урахуванням змісту позовної заяви та фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що позовна заява Прокурора Новоархангельського району Кіровоградської області до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області подана у відповідності до вимог статті 2 Господарського процесуального кодексу України і відповідно, доводи відповідача, щодо відсутності у прокурора підстав для звернення до суду за захистом інтересів держави, відхиляє.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає позовні вимоги Прокурора Новоархангельського району Кіровоградської області до Головного управління Держземагентства у Кіровоградській області обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Помилковість висновків місцевого господарського суду, на підставі яких ним було відмовлено в задоволенні позову у відповідності до п.4 ч.1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України є підставою для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду.

В зв'язку із повним задоволенням позовних вимог, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягає зміні розподіл судових витрат.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Прокурора Кіровоградської області на рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.02.2015 року у справі № 912/4646/14 - задовольнити.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.02.2015 року у справі № 912/4646/14 - скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати недійсними накази Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області:

№ 11-68/14-14-СГ від 08.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-110/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-112/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-115/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-116/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

11-117/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-118/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-119/14-14-СГ від 19.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-120/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" ;

№ 11-122/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-123/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-124/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-125/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-128/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" ;

№ 11-129/14-14-СГ від 21.05.2014 "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою";

№ 11-594/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-598/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-597/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-596/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-595/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-592/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-581/14-14-СГ від 01.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-580/14-14-СГ від 01.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-593/14-14-СГ від 03.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-577/14-14-СГ від 01.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-578/14-14-СГ від 01.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки";

№ 11-579/14-14-СГ від 01.07.2014 "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки".

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 03.06.2015р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.В.Чус