УХВАЛА

03.06.2015Справа № 910/2640/14

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг»
провідстрочку виконання рішення
у справі№910/2640/14
за позовомДержавного підприємства «Донецька залізниця»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг»
простягнення 56 653 829,60 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
від позивача:Чаруковський Р.В.;
від відповідача:Діхтяренко О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Донецька залізниця» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» про зобов'язання відповідача повернути позивачу авансовий платіж у сумі 31 275 000,00 грн. за 3 електровози 2ЕС10, поставка яких не відбулася за договором фінансового лізингу № Д/Т-131551/НЮ від 29.08.2013 р., а також стягнення 3 % річних у розмірі 185 079,60 грн., пені у розмірі 13 031 250,00 грн. та штрафу 12 162 500,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.06.2014 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2014 р., позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» на користь Державного підприємства «Донецька залізниця» авансовий платіж у розмірі 31 275 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 26 920,78 грн.

27.10.2014 р. на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

05.05.2015 р. до господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2014 р. у справі №910/2640/14.

Згідно резолюції-розпорядження Голови господарського суду міста Києва від 05.05.2015 р. вказану заяву передано для розгляду судді Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.05.2015 р. вказану заяву призначено до розгляду на 18.05.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2015 р. розгляд заяви відкладено на 03.06.2015 р. у зв'язку із неявкою представника позивача.

Представник позивача в судове засідання з'явився, на виконання вимог ухвали суду надав пояснення по справі, проти задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення заперечував повністю.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, через канцелярію суду надала письмові пояснення, подану скаргу підтримала та просила задовольнити та розстрочити виконання рішення у даній справі на 2 роки.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як зазначено в п.п. 7.1.1, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Тобто, суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського просувального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як на підставу для відстрочки виконання рішення у даній справі відповідач посилається на те, що на його рахунках у банківських установах відсутні грошові кошти для належного виконання такого рішення. Крім того, позивач вказує на існування великої дебіторської заборгованості, за рахунок якої рішення у даній справі може бути виконане.

Як вбачається із довідок обслуговуючих банків №12.2-01/2150 від 06.05.2015 р., №70-1-1/1243 від 06.05.2015 р. та №20-2-14/1013 від 06.05.2015 р., залишок грошових коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» станом на момент звернення до суду відсутній.

Вказані обставини унеможливлюють виконання відповідачем рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2014 р. у справі №910/2640/14 відразу у повному обсязі.

В той же час, із акту звіряння взаємних розрахунків за період 22.05.2015 р. вбачається, що у Державного підприємства «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів» існує заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» у розмірі 179 346 011,34 грн.

Крім того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2015 р. у справі №904/10244/14 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМАШ» на користь ТОВ «Прем'єр Лізинг» заборгованість у розмірі 30 162 041,60 грн., а рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2015 р. у справі №904/10242/14, стягнуто з Державного підприємства «Придніпровська залізниця» на користь ТОВ «Прем'єр Лізинг» заборгованість у розмірі 5 900 290,38 грн.

Вказані рішення набрали законної сили, а відтак підлягають обов'язковому виконанню в порядку, передбаченому приписами Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відстрочка виконання рішення у даній справі забезпечить реальну можливість отримання коштів стягувачем.

При цьому, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення у даній справі суд враховує інтереси Державного підприємства «Донецька залізниця», а тому вважає за можливе обмежити термін відстрочки виконання рішення до одного року.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» про відстрочку виконання рішення підлягає задоволенню частково, а виконання рішення - відстроченню на один рік.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем'єр Лізинг» про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2014 р. у справі №910/2640/14 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2014 р. у справі №910/2640/14 на один рік.

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

Суддя В.П. Босий