ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р.Справа № 922/2318/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гонтару А.Д.

розглянувши справу

за позовом В.о. прокурора м. Харкова (м. Харків) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Харківській області (м. Харків)
до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" (м. Харків)
про стягнення 214586,5 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Полухін А.В. (довіреність №5196/01-25/09-14 від 01.10.2014 р.);

відповідача - Перхун Ю.М. (довіреність №3639 від 03.11.2014 р.); Биков О.М. (довіреність №447 від 27.04.2015 р.);

прокурор - Зливка К.О. (службове посвідчення №013773 від 06.12.2012 р.).

ВСТАНОВИВ:

В.о. прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Харківській області звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" на користь держави збитки, заподіяні державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в розмірі 214586,5 грн. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 10 квітня 2015 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27 квітня 2015 р. об 11:15 год.

В судовому засіданні 27.04.2015 оголошувалась перерва до 05.05.2015 о 12:00 год.

В судовому засіданні 05.05.2015 оголошувалась перерва до 02.06.2015 о 12:50 год.

19.05.2015 через канцелярію суду прокурором м. Харкова Гончаренко А. до суду подана заява про збільшення позовних вимог, в якій він просив суд стягнути з відповідача збитки, заподіяні державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в розмірі 215 129,02 грн.

Ухвалою суду від 02.06.2015 розгляд справи відкладено на 03 червня 2015 р. о 12:50 год., а також зобов'язано прокурора та позивача надати в судове засідання 03.06.2015 року належний розгорнутий розрахунок суми позову з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та його нормативне обґрунтування; розшифровку джерел, де відсутня ліцензія.

Суд, дослідивши заяву про збільшення позовних вимог прокурора м. Харкова (вх. №20176 від 19.05.2015), вирішив залишити її до розгляду, оскільки прокурор та позивач в судове засідання 03.06.2015 року на виконання вимог ухвали господарського суду від 02.06.2015 року не надали розгорнутий розрахунок суми позову з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та його нормативне обґрунтування.

Прокурор та уповноважений представник позивача в судовому засіданні 03.06.2015 позовні вимоги підтримали повністю з підстав, наведених в позовній заяві №04-31-105/15 від 26.03.2015р. з врахуванням поданих письмових пояснень №1225/0125/0914 від 22.04.2015р. (вх.№16492 від 23.04.2015р.) та правового обґрунтування №04-31-105/15 від 23.04.2015р. (вх.№16641 від 24.04.2015р.), та зазначили, що перевіркою, проведеною в період з 12.11.2013р. по 02.12.2013р. державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Харківської області встановлено, що Харківська філія ПАТ "Укртелеком" в порушення ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", проводить свою господарську діяльність з порушенням порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. При цьому зазначає, що відповідачем за період з 01.06.2012р. по 01.06.2013р. (опалювальний період 2012-2013р.р. - 4320,0 годин/рік) стаціонарними джерелами №№1104 (топкова), 1105 (топкова), 1404, 1405 (топкова), 1904 (топкова), 2205 (топкова), 0602 (топкова), 0501 (топкова), 0503 (топкова), 2805 (топкова), 3001 (топкова),3204 (топкова), 0804 (топкова), 1005 (топкова), 1704 (топкова), 2004 (топкова), 1201 (топкова), 0901 (топкова), 44,45 (топкова), 64,65 (топкова), 66,67 (топкова) викинуто забруднюючих речовин до атмосферного повітря: вуглеводів С12-С19 - 0,205504т, вуглецю оксид -2,237933т, діоксин сірки - 0,323482т, метан - 0,023062т, оксиди азоту - 3,723924т, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок - 0,219454т.; за період з 12.11.2013 по 10.12.2013 (13.12.2013р., 17.12.2013р.) відповідачем викинуто забруднюючих речовин до атмосферного повітря стаціонарними джерелами №№1104 (топкова), 1105 (топкова), 1404,1405 (топкова), 1904 (топкова), 2205 (топкова), 2905 (топкова), 0602 (топкова), 0501,0503 (топкова), 2805 (топкова), 3001 (топкова), 3204 (топкова), 0804 (топкова), 1005 (топкова), 1704 (топкова), 2004 (топкова), 1201 (топкова), 0901 (топкова), 44,45 (топкова), 64,65 (топкова), 66,67 (топкова): вуглеводні С12-С19 - 0,000038т; вуглецю оксид - 0,130297т; діоксин сірки - 0,032558т; метан - 0,001366т; оксиди азоту - 0,219328т; речовини у вигляді суспендованих твердих частинок - 0,038578т. В результаті чого державі завдано збитки на суму 215 129,02грн.

Зокрема, звертали увагу суду на те, що позивачем правомірно здійснено розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря відповідно до приписів Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затверджену наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №639 від 10.12.2008 року, якою передбачено, що такий розрахунок здійснюється згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди, в яких в табличному вигляді визначені питомі викиди (показники емісії). Наднормативний викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відповідача зафіксовано відповідним актом перевірки і також підтверджується актами відбору проб забруднюючих речовин при складанні звіту з інвентаризації, довідкою відповідача щодо кількості часів роботи паливовикористуючого обладнання (котли опалювальні, не враховані у попередніх дозволах) за період з 12.11.2013р. по 10.12.2013р., 13.12.2013р., 17.12.2013р. та даними таблиці 2.1 (завантаження технологічного обладнання, годин/рік) звіту з інвентаризації стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, який надав відповідач своїм листом від 07.02.2014р. №01-32/110.

Представник відповідача в судовому засіданні 03.06.2015 проти позовних вимог заперечив відповідно до поданого відзиву на позовну заяву №26-15/266 від 27.04.2015р. (вх.№16880 від 27.04.2014р.) та доповнень до відзиву на позовну заяву №26-15/325 від 02.06.2015р. (вх. №22357).

Зокрема, не погоджуючись із заявленими вимогами щодо стягнення нарахованих збитків, відповідач серед іншого, зазначає наступне.

За його твердженнями, при визначенні розміру збитків базою розрахунків, серед іншого, визначений період наднормативної роботи джерел викиду Харківської філії ПАТ «Укртелеком» з 01.06.2012р. по 01.06.2013р., що не підтверджено жодними доказами. Зазначений період навіть не значиться в жодному документі, яке має відношення перевірки екологічної інспекції. Ані в акті перевірки дотримання Харківською філією ПАТ "Укртелеком" вимог природоохоронного законодавства від 12.11.2013 - 02.12.2013р. №1552/01-03/07-11, ані в приписі Державної екологічної інспекції у Харківській області від 05.12.2013р. №07-25-478 не вказано, що збитки заподіяно відповідачем у період 01.06.2012р. по 01.06.2013р.

Також, відповідач вважає, що наведений розрахунок збитків проведено позивачем без дотримання вимог Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Мінприроди України від 10.12.2008р. №639. Стверджує, що формула, за якою проводився розрахунок суми збитків застосована невірно, а розрахунок повинен був бути проведений у відповідності до п.3.11. Методики, яким передбачено, що час роботи джерела в режимі наднормативного викиду, встановлення якого необхідне для правильного розрахунку розміру, визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Так, в своїх запереченнях вказує на те, що джерела викидів №№3001, 1201, 0901, 0501, 0601 мали відповідні дозволи на викиди терміном дії з 26.12.2008р. по 26.12.2013р. Крім того, в розрахунках мають місце помилки відносно джерела №2205. Усі вищезазначені помилки та неточності призвели до спотворення результатів розрахунку.

Таким чином, на думку відповідача, розмір збитків, про стягнення яких подано позов, є не обґрунтованим.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, доводи позивача та заперечення відповідача, оцінивши представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи, в тому числі і за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Згідно з ч.2 ст.21 ГПК України, позивачем є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права та охоронюваного законом інтересу.

Згідно вимог ст. 121 Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", ст. 29 Господарського процесуального кодексу України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина. В силу ст. ст.20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру" при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб при наявності порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до чинного законодавства спеціально уповноваженими органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, контролю за використанням коштів, отриманих від користування чи забруднення природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, та її органи на місцях.

Метою управління в галузі охорони навколишнього природного середовища є реалізація законодавства, контроль за додержанням екологічної безпеки, забезпечення проведення комплексних заходів з охорони природних ресурсів, досягнення узгодженості дій державних та громадських органів у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Згідно до ст. 37 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", нагляд за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища здійснює Генеральний прокурор України та підпорядковані йому органи прокуратури. При здійсненні нагляду органи прокуратури застосовують надані їм законодавством України права, включаючи звернення до судів з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, та про припинення екологічно небезпечної діяльності. Охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини є невід'ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України, а тому збитки завдані порушенням природоохоронного законодавства, завдають шкоди інтересам держави.

Враховуючи зазначене, розглянувши та оцінивши наведені у позові обґрунтування позовних вимог прокурора щодо порушення інтересів держави, суд вважає, що прокурор звернувся з даним позовом до суду в межах своїх повноважень визначених ст. 121 Конституції України та ст. 20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру" та відповідно до правил, встановлених ГПК України.

Відповідно до ст.13 Конституції України, природні ресурси, що знаходяться у межах території України, є об'єктами права власності українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.

Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно зі ст. 40 Закону України від 25.06.1991р. № 1264-ХІІ "Про охорону навколишнього природного середовища" (далі по тексту - Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища") використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог.

Правові і організаційні основи та екологічні вимоги в галузі охорони атмосферного повітря визначені Законом України від 16.10.1992р. № 2707-XII "Про охорону атмосферного повітря" (далі по тексту - Закон України "Про охорону атмосферного повітря").

Підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо (ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря").

Із змісту ч.5 ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Статтею 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" визначена відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, зокрема, до яких віднесено: перевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел; викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону; перевищення обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; недотримання вимог, передбачених дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Згідно статті 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Статтями 16, 202, 35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, до компетенції спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів, його органам на місцях.

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України (п. 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 р. №454/2011).

В свою чергу, державна екологічна інспекція у Харківській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Харківська філія публічного акціонерного товариства "Укртелеком" здійснює свою діяльність згідно положення "Про Харківську філію публічного акціонерного товариства "Укртелеком", яке затверджено рішенням правління ПАТ "Укртелеком" (протокол №42 від 09.08.2011 р.). Харківська філія ПАТ "Укртелеком" є відокремленим підрозділом ПАТ "Укртелеком, який не має статусу юридичної особи і здійснює від імені товариства частину господарської та іншої діяльності, а також функцій представництва в межах положень.

При цьому, як встановлено судом, підставою для звернення прокурора та позивача до суду з позовною заявою став факт порушення відповідачем природоохоронного законодавства, яке виражається у незаконному викиді забруднюючих речовин в атмосферне повітря з порушенням порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від спалювання природного газу, без відповідного дозволу уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням вимог ст.ст.11, 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Відповідно до ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", Положення про Державну екологічну інспекцію у Харківській області затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 №136, на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 08.11.2013 р. №1552/01-03 і направлення на проведення перевірки №1552/01-03 від 08.11.2013, в період з 12 листопада 2013р. по 02.12.2013р., у присутності відповідальних посадових осіб Харківської філії ПАТ «Укртелеком», державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Харківської області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Харківською філією ПАТ "Укртелеком", м. Харків, вул. Іванова, 7/9, під час якої були виявлені порушення природоохоронного законодавства, зокрема в галузі охорони атмосферного повітря.

За результатами перевірки складено Акт перевірки дотримання природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 02.12.2013р. №1552/01-03/07-11, в якому, зокрема, встановлено викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від котлів (АГВО-23,2, АОГВ-25 ЦхТУ №2, АОГВ-96 (4 од.) ЦхТУ №3, МАЯК 10Р- ЦхТУ №5, АОГВ-23, АОГВ-29 ЦхТУ №6, КЧМ-30, СЛИМ, КСТ-16, СЛІМ1,230 (2 од.) - ЦхТП №11, АОГВ-100Є, КСТ-16 - ЦхТУ №14, Колві Термона КТН50СЕ (2 од.) - ЦхТУ №16, АОГВ-23,2 - ЦхТУ №17, АОГВ-96 та АОГВ-50 - ЦхТУ №18, АОРВ-100Є (2 од.) - ЦхТУ №21, АОГВ-50, АОГВ-96 - ЦхТУ №25, VIADRUS U22C (2 од.) - ЦхТУ №9, НИИСТУ-5, КТ2Е (2 од.) - ЦхТУ №15, КСТ-16 - ЦхТУ №20, КСТ-16 (2 од.) - ЦТУ та ін. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від вказаних котлів Харківська філія ПАТ «Укртелеком» здійснює за відсутності відповідного дозволу на викиди, тобто Харківська філія ПАТ «Укртелеком» здійснює наднормативний викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, що є порушення ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Вказаний акт підписано уповноваженою особою відповідача з наданням зауважень, викладених у листі №01-32/531/1 від 05.12.2013р., з якого вбачається заперечення відповідача, що під час перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища невраховані дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на деякі виявлені стаціонарні джерела викидів.

Вказаний акт перевірки у судовому порядку не скасовано, таким чином є обов'язковим для сторін у справі.

Відповідно до розрахунку, проведеного згідно "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 грудня 2008 р. № 639 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21 січня 2009 року за № 48/16064 (надалі також - Методика № 639 або Методика), розмір шкоди заподіяної відповідачем навколишньому природному середовищу в результаті його неправомірних дій складає 214 586,50 грн. з яких: за період з 01.06. 2012р. по 01.06.2013р. - 202 209,71грн., за період з 12.11.2013р. по 10.12.2013р. - 12 376,79грн.

Відтак, за результатами проведеною перевіркою з'ясовано, що Харківська філія ПАТ "Укртелеком" проводить свою господарську діяльність з порушенням порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу, що є порушенням ч.5 ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря". В результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу державі завдано збитки в сукупності на загальну суму 214 586,50грн.

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведеної перевірки, Державною екологічною інспекцією у Харківській області відповідачу видано припис №07-25-478, яким, зокрема, приписувалось в строк до 02.04.2014р. отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел забруднення по неврахованим у дійсних дозволах стаціонарним джерелам викидів.

На час розгляду справи по суті, припис №07-25-478 від 05.12.2013 р. не спростовано.

З метою досудового врегулювання спору, Державною екологічною інспекцією у Харківській області пред'явлено претензію за № 13 від 24.02.2015р. про відшкодування ПАТ "Укртелеком", у добровільному порядку суми збитків 214 586,50 грн. нарахованих за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу.

Проте, претензія відповідачем залишена без відповіді і вимога щодо сплати збитків залишена без задоволення.

Враховуючи наведене вище, прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області з позовом про стягнення з ПАТ «Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" 214 586,50 грн. - збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Згідно ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки; шкоди, її розмір; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Відповідно до ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Статтею 69 наведеного вище Закону передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Особи, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом (ст.ст.33, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»).

Як уже зазначалось вище, проведеною Державною екологічною інспекцією в Харківській області перевіркою встановлено, що Харківська філія ПАТ "Укртелеком" проводить свою діяльність з порушенням порядку здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу, що є порушенням ч.5 ст.11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", в результаті чого державі завдано збитки на загальну суму 214 586,50 грн.

Розрахунок розміру відшкодування збитків, заявлених до стягнення з відповідача здійснено на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 року №639, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 21.01.2009 року за №48/16064, яка розроблена відповідно до вимог статей 3, 41, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 22, 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" та інших нормативно-правових актів. Методика встановлює єдині на території України правила визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців.

Згідно п.2.1. Методики №639 наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, в тому числі, і викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Факт відсутності дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у період, за який нараховано відповідачу відповідні збитки, відповідачем не заперечувався під час підписання акту перевірки і надання відповідних зауважень. Період нарахування збитків визначено з даних, які надані відповідачем до Державної екологічної інспекції в Харківській області на їх вимогу.

Згідно п.2.2. Методики №639 факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Пунктами 2.7. та 2.7.1 Методики №639 визначено, що розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання. За результатами перевірки суб'єкта господарювання складається акт перевірки в установленому законодавством порядку.

Відповідно до проведеного позивачем розрахунку, розмір заподіяних державі збитків обчислено згідно п.4.1 Методики №639 за формулою: 3 = mі х 1,1 П х А, х КТ х Кзі, де показник mі - це маса і-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно.

Відповідно до п.3.6. Методики №639, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою № 2-ТП (повітря)), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що для розрахунку збитків позивач здійснював на підставі даних, наданих відповідачем.

Поряд з цим, в Оглядовому листі Вищого господарського суду України №01-06/20/2014 від 14.01.2014 року "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків" роз'яснено, що збитки, завдані державі внаслідок порушення приписів законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягають відшкодуванню за весь час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу.

Відповідно до п.2.1. Методики №639 наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

При цьому, суд розглянувши заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог відхиляє їх огляду на наступне.

Методика № 639 встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб).

Згідно п. 1.4. Методики № 639, визначено, що остання поширюється на державних інспекторів України з охорони навколишнього природного середовища та державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що виявлені за результатами державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання вимог природоохоронного законодавства.

П. 1.5 Методики № 639 передбачено, що викид - це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин.

Згідно п.2.1. даної Методики № 639 наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Відповідно до п.2.2. Методики № 639 факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Пунктами 2.7. та 2.7.1 Методики № 639 визначено, що розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання. За результатами перевірки суб'єкта господарювання складається акт перевірки в установленому законодавством порядку.

Як вбачається із п.3.6. Методики № 639, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою № 2-ТП (повітря)), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Контррозрахунок збитків відповідач до суду не надав.

Як стверджує відповідач у наданих суду поясненнях та безпосередньо представники відповідача в судових засіданнях, що на деякі джерела, які перевірялись існували відповідні дозволи у зв'язку з чим, розрахунок збитків є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам закону.

Також, у своїх запереченнях на позовні вимоги відповідачем звертається увага суду на те, що у Акті перевірки не відображено періоди, за які нараховані збитки, ані в акті перевірки дотримання Харківською філією ПАТ "Укртелеком" вимог природоохоронного законодавства, ані в приписі Державної екологічної інспекції у Харківській області. При цьому відповідач стверджує, що оскільки здійснення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря є порушенням, а носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства є акт перевірки, то лише акт перевірки може підтвердити факт здійснення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Але, суд, не може погодитись з цим твердженням відповідача виходячи з наступного.

Контррозрахунок збитків відповідач до суду не надав.

Твердження відповідача також спростовується поясненнями позивача щодо наданих під час перевірки дозволів на стаціонарні джерела, які експлуатуються відповідачем, а також тим, що акт перевірки у судовому порядку не оскаржено і не скасовано, припис виданий на підставі результатів перевірки не спростований.

Згідно п.4.4. розділу 4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затверджений наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 10.09.2008 N 464, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 січня 2009 р. за № 18/16034 (далі - Порядок) під час проведення перевірки перевіряються наявність та чинність дозвільних документів, які підтверджують право на здійснення господарської діяльності, пов'язаної з використанням природних ресурсів (розміщення відходів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, викиди в атмосферне повітря з стаціонарних джерел, спеціальне використання природних ресурсів), транскордонним переміщенням об'єктів рослинного й тваринного світу, та інших документів, необхідних для здійснення перевірки.

Акт перевірки фіксує інформацію щодо проведення перевірки, також в акті перевірки вказується наявність дозвільних документів, зокрема щодо здійснення викидів забруднюючих речовин.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, в акті перевірки вказано, що у відповідача взагалі були відсутні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Зокрема, по кожному з наведених структурних підрозділів відповідача у акті перевірки зафіксовано, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюються без дозволу Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Харківській області, що є порушенням ч.5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Отже, із змісту акту, за весь період функціонування обладнання, що здійснює викиди забруднюючих речовин, зазначених структурних підрозділів, дозволів на викиди відповідачем отримано не було.

Слід зазначити, що, факт відсутності дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря матеріалами справи та відповідачем не спростовано.

Відповідач повинен був отримати дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря перед початком використання обладнання, що здійснює викиди забруднюючих речовин.

Проте, відповідачем не доведено суду, що ним вживались своєчасно заходи для отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин.

На відповідача за здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу, покладається цивільно-правова відповідальність у вигляді відшкодування завданих ним державі збитків.

Відтак, вина відповідача виражена у невжитті заходів, спрямованих на уникнення шкідливого результату.

Елементом складу цивільного правопорушення є причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, який полягає в тому, що: 1) протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; 2) шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Вище викладеним підтверджено, що відповідач, здійснюючи в процесі своєї діяльності викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозвільних документів спричинив збитки (причинно-наслідковий зв'язок).

Враховуючи зазначене, розглянувши вищезазначені доводи прокурора та позивача, подані ними докази та матеріали справи, суд вважає належним чином доведеним з їх боку факт завдання відповідачем державі збитків унаслідок порушення ним вимог чинного законодавства, а саме здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності спеціального дозволу.

Статтею 43 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а в силу приписів ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України, кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем протилежного не доведено.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 214 586,50 грн. збитків, завданих державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства відповідачем є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, такими, що не суперечать чинному законодавству, а тому підлягають до задоволення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 26.01.2015 по справі №915/643/14, від 23.06.2014 по справі №921/111/14-г/9.

Статтею 49 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 4291,73 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова, 7/9; код ЄДРОПОУ 25614660) на користь Державного бюджету (р/р 0004 УДК у Київському районі м. Харкова, , МФО 851011, для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області) збитки, заподіяні державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в розмірі 214 586,5 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова, 7/9; код ЄДРОПОУ 25614660) на користь Державного бюджету України (одержувач - УДКС у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, № рахунку 3003, код одержувача 37999654, банк одержувача - ГУДКСУ у Харківській обл., МФО 851011) судовий збір в сумі 4291,73 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.06.2015 р.

Суддя Г.І. Сальнікова