ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р.Справа № 922/1778/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровой Т.О.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Ціркон", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства Банк "Меркурій", м. Харків
про визнання припиненим зобов'язання за договором
за участю представників сторін:

позивача - Смуригін О.О.

відповідача - Рябінін С.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "Циркон" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить суд визнати припиненим зобов'язання за договором невідновлювальної кредитної лінії в національній валюті України № 02/1-25К-80 від 31.10.2013 року, укладеним між Приватним підприємством "Циркон" та Публічним акціонерним товариством Банк "Меркурій" у зв'язку з поєднанням кредитора і боржника в особі АТ Банку "Меркурій". Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зобов'язання за договором припинилось у зв'язку з поєднанням кредитора і боржника в особі відповідача.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує. Вказує, що в спірних правовідносинах не відбулось збігу в особі відповідача кредитора і боржника в зобов"язанні.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

31 жовтня 2013 року між Приватним підприємством "Циркон" та Публічним акціонерним товариством Банк "Меркурій" (Банк) було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії в національні валюті України № 02/1-25К-80 (Кредитний договір). Згідно умов Кредитного договору Банк відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію та надає Позичальнику кредитні кошти за рахунок Кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання. (п.1.1 Кредитного договору). Ліміт Кредитної лінії складає 49 500 000,00 грн. (п.1.2 Кредитного договору).

Пунктом 1.3 Кредитного договору встановлено, що розмір процентів за користування кредитом встановлено в розмірі 20,23 % річних з 31.10.2013 року, а з 01 грудня 2013 року - 20,9% річних; процентна ставка фіксована. Кінцевий термін повернення заборгованості за кредитною лінією - 28 жовтня 2014 року (пункт 1.4 Кредитного договору).

У пункті 4.1 Кредитного договору передбачено, що виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором за даним договором забезпечується заставою майнових прав згідно Договору № 02/2-08-98 застави майнових прав від 31 жовтня 2013 року (Договір застави).

Відповідно до п.1.2 Договору застави, для забезпечення своїх зобов'язань за Кредитним договором заставодавець передає у заставу заставодержателю право вимоги грошової суми у розмірі 49 500 000,00 грн., які розміщені на депозитному рахунку згідно з договором банківського вкладу (депозиту) "Класичний" № 977 від 31 жовтня 2013 року (Договір банківського вкладу), укладеного між ПП "Циркон" та ПАТ Банк "Меркурій".

Згідно з п.1.1, 2.1 Договору банківського вкладу, банк прийняв від вкладника грошові кошти у формі вкладу (депозиту) в сумі 49 500 000,00 грн. за умови щомісячного нарахування процентів на суму вкладу, розмір яких встановлено на рівні 20,9% річних.

Строк зберігання вкладу - 363 дня з 31 жовтня 2013 року, а термін його повернення - 28 жовтня 2014 року (п. 1.1, 1.2 Договору банківського вкладу).

Відповідно до пункту 2.5 Договору банківського вкладу, вкладник має право одержати суму вкладу у повному розмірі або частково у будь-який час. Право на дострокове повернення вкладу також визначено в пункті 3.4.4 договору.

Згідно положення п. 3.2.4 Договору банківського вкладу, про дострокове повернення вкладу необхідно у письмовій формі попередити Банк за 5 банківських днів.

При цьому, за вкладним (депозитним) рахунком забороняється проведення розрахункових операцій, крім операцій, пов'язаних із реалізацією майнових прав на суму коштів, що зберігаються на вкладному (депозитному) рахунку, відповідно до Договору застави коштів (пункт 2.6 Договору банківського вкладу).

Пунктом 5.3.8. Кредитного договору визначено, що у разі несвоєчасного погашення позичальником суми кредиту або процентів за його користування та/або при виникненні обов'язків позичальника за цим договором здійснити дострокове погашення кредиту. Кредитор набуває право, а позичальник доручає кредитору самостійно списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для виконання зобов'язання з поточного рахунку позичальника № 7 відкритому в АТ Банку "Меркурій", а також з інших рахунках, які відкриті позичальником в АТ Банку "Меркурій" (поточних, депозитних та інших).

Також відповідно до п. 5.3.9 Кредитного договору, у випадку невиконання Позивачем зобов'язань по поверненню кредиту та сплаті процентів, Банк має право звернути стягнення на предмет застави.

Договір застави майнових прав є видом забезпечення виконання зобов'язання, за яким заставодержатель /кредитор/ має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Отже, звернення стягнення за заставлене майно є правом, а не обов'язком заставодержателя.

Частиною 1 ст. 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП "Циркон" направив на адресу ПАТ Банк "Меркурій" лист-вимогу (вих.№ 5 від 19 лютого 2014 року), який отримано відповідачем 20 лютого 2014 року, що підвереджується штампом АТ Банк "Меркурій".

Відповідно до листа-вимоги, ПП "Циркон" просив ПАТ Банк "Меркурій" розірвати Договір банківського вкладу (депозиту) № 977 від 31 жовтня 2013 року та не пізніше п'яти банківських днів з дня отримання цього листа-вимоги (до 28.02.2014 року) перерахувати кошти на рахунок № 7, відкритий у ПАТ Банк "Меркурій", в якості погашення заборгованості за Кредитним договором. АТ Банк "Меркурій" залишив вимогу без виконання.

Пунктом 3.1.3 Договору депозиту зазначено, що Банк зобов'язаний повернути суму вкладу на поточний рахунок Вкладника № 7 в АТ БАНКУ "МЕРКУРІЙ".

Грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки перераховуються юридичними особами з поточних рахунків і повертаються банками в безготівковій формі на поточні рахунки юридичних осіб (п. 3.1 Постанови НБУ № 516 від 03.12.2003 року "Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами").

Кошти на вкладний (депозитний) рахунок суб'єкта господарювання перераховуються з його поточного рахунку і після настання обставин їх повернення, визначених договором банківського вкладу, повертаються на поточний рахунок суб'єкта господарювання, крім випадків, передбачених законодавством України (п. 9.6 Постанови НБУ № 492 від 12.11.2003 року "Інструкція про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах".

Таким чином, у відповідача не було зобов'язання по поверненню коштів з депозитного рахунку № 7 безпосередньо на позичковий рахунок № 7.

Позивач не надав суду доказів звернення відповідачем стягнення на предмет застави або погашення заборгованості іншим шляхом.

Відповідачем доведено, що він не звертав стягнення на предмет застави (майнові права) та не проводив списання коштів з депозитного рахунку для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується виписками з рахунків ПП "Циркон" (а.с. 20-28).

Відповідно до ст. 606 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Відповідно до статті 509 ЦК зобов'язання - це правовідношення між, як мінімум, двома сторонами, поєднання двох сторін в одній особі є підставою для припинення зобов'язання.

Приписи статті 606 Цивільного кодексу України встановлюють такий спосіб припинення цивільно-правового зобов'язання, що не залежить від волі сторін. Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Тобто, зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин) в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення. При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим припиняється і власне правовідношення

Таким чином, застосування такої підстави припинення зобов'язання як поєднанням боржника і кредитора в одній особі можливе лише за умови, що в одному і тому ж зобов'язанні (правовідношенні) одна і таж особа виступає і кредитором і боржником.

Між позивачем та відповідачем існує два різних правовідношення, а саме: кредитне правовідношення, яке виникло на підставі Кредитного договору та депозитне правідношення, яке виникло на підставі Договору банківського вкладу.

В постанові Вищого господарського суду України від 19.01.2015 року по справі № 922/3316/14 за позовом ПП "Циркон" до АТ Банку "Меркурій" зазначено про незаконність застосування ст. 606 ЦК України до правовідносин, що існують між сторонами.

Звернення стягнення на заставлене майно не проводилося, заборгованість за кредитним договором позивача не погашена і зобов'язання позивача за кредитним договором не припинено.

Згідно із ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання припиненими з 01.04.2014 року зобов'язань за Кредитним договором №02/1-25К-80 від 31.10.2013 року, укладеним між Приватним підприємством "Циркон" та Публічним акціонерним товариством Банк "МЕРКУРІЙ" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя С.Ч. Жельне