ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р.Справа № 922/2482/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Композит-К", м. Сімферополь, АРК Крим
до Комунального підприємства "Комплекс з експлуатації об'єктів водозниження і зливової каналізації", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Подскребалін О.О.,дов.№ б/н від 02.06.2014р.

відповідача - Коврига В.А. дов №286 від 25.05.2015року

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Композит-К", м. Сімферополь звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Комунального підприємства "Комплекс з експлуатації об'єктів водозниження і зливової каналізації", м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача 156 500,0грн. заборгованості за поставлений товар, посилаючись на укладення між сторонами договору поставки №2013/26 від 30.01.2013року, відповідно до якого позивач поставив відповідачеві товар по видатковій накладній №РН-0000980 від 01.10.2013року, який був прийнятий відповідачем за довіреністю №292 ВІД 01.10.2013року, однак відповідач, свої зобов'язання щодо оплати товару, здійснив частково, неоплаченим залишився товар на суму 156 500,0грн., вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду від 20.04.2015року порушено провадження у справі№922/2482/15, розгляд справи призначено на 01.06.2015року о 12:30.

Оскільки „01" червня 2015 року святковий день, суд вважає за необхідне виправити допущену описку, оскільки таке виправлення не зачіпає суті ухвали та призначити розгляд справи в судовому засіданні на „02" червня 2015 року о 12 годині 30 хвилин.

Представник позивача в судовому засіданні 02.06.2015 року підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, заявою (вх. № 22374 від 02.06.2015р.) та заявою (вх.№22372 від 02.06.2015року) на виконання вимог ухвали суду надав витребувані документи ,вказані документи долучені до матеріалів справи на підставі ст.22ГПК України .

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду (вх.№22376 від 02.06.2015року) надав відзив на позовну заяву в якому не заперечує проти наявності заборгованості перед позивачем за спірним договором поставки.

Враховуючи те, що норми ст.38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, надаючи правову оцінку позовним вимогам, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача , суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі господарських договорів (частина 1 ст. 179 ГК України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України).

Підставою виникнення взаємних прав та обов'язків сторін у справі є укладений договір поставки №2013/26 від 30.01.2013року.

Згідно з умовами п.1.1., 1.2 договору сторонами передбачено, що на протязі строку дії цього договору постачальник зобов'язується передавати у власність покупця для використання в господарській діяльності, а покупець зобов8язується прийняти та оплачувати : вироби з композитних матеріалів , в кількості, асортименті, та в строки, вказані у рахунках - фактурах або специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору. Місцезнаходження товару: склад постачальника, за адресою: м. Сімферополь, пров.Елеваторний,6-а.

Розділом третім договору, сторонами визначено строки й порядок передачі товару, зокрема ,п.3.1.,п.3.2.,п.3.3.,п.3.4. передбачено, що поставка кожної партії товару, на протязі дії цього договору, відбувається після сплати рахунків - фактур виставлених постачальником покупцеві на підставі усного замовлення. Поставка товару здійснюється на протязі чотирьох робочих днів з моменту отримання замовлення від покупця на певну партію товару. Поставка товару здійснюється постачальником. Місце поставки товару за адресою: м. Харків, вул. Тахіатська,3 або на склад ТОВ "Транспортна компанія "САТ" м. Харків, вул. Кацарська. 58А. Приймання товару здійснюється по накладній, складеної постачальником, в якій обов*язково зазначається П.І.Б. уповноважених осіб сторін . Представник покупця повинен надавати відповідним чином оформлену довіреність на отримання кожної партії товару.

Розділом четвертим договору сторони передбачили, ціну товару, суму договору та порядок розрахунків, зокрема п.4.1.,п.4.2.,п.4.3.,п.4.6. договору ціна товару являється договірною і встановлюється продавцем по кожній партії товару шляхом оплати окремих рахунків, які є невід'ємною частиною цього договору. Сторони домовились , що оплата за продукцію, що поставляється постачальником покупцю здійснюється з відстрочкою платежів на чотирнадцять календарних днів з моменту фактичного надходження товару покупцю.

Покупець вважається таким, що виконав свої обов'язки по сплаті за товар з моменту перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п.6.1. договору сторонами передбачено, що договір вступає в силу з 02 .01.2013року та діє 31.12.2015року.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі вищевказаного договору позивач поставив відповідачеві товар по видатковій накладній №РН-0000980 від 01.10.2013року, який був прийнятий відповідачем за довіреністю №292 ВІД 01.10.2013року, однак відповідач, свої зобов'язання щодо оплати товару, здійснив частково, неоплаченим залишився товар на суму 156 500,0грн., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2013р. о -01.12.2013р.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За умовами ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Суду не надано доказів того, що відповідач проінформував позивача про можливість отримати товар, а також не надано будь-яких інших доказів на підтвердження виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, зокрема акту приймання-передачі або товарної накладної щодо передання відповідного товару в розпорядження покупця.

Відповідно до частини 1 ст. 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

В судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладені обставини, господарський суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо поставки товару є суттєвим порушенням умов договору, оскільки покупець (позивач) не отримав те, на що він розраховував при укладенні договору, а тому позовні вимоги стягнення передплати заборгованості за договором в розмірі 156500,00 грн. являються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимогами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 530, 626, , 662, 664, 663, 665,712 ЦК України, 33, 43, 44, 49, 78, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Комплекс з експлуатації об*єктів водозниження і зливової каналізації" (61033, Харківська область, м. Харків, Київський район, вул. Тахіатаська, буд.3, код 34953769) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Композит- К" (95040, Автономна республіка Крим, м. Сімферополь, Залізничний район, пров. Елеваторний, буд.6А, код 32516981) - 156 500,0грн. заборгованості за поставлений товар , витрати по сплаті судового збору в сумі 3 130,0грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.06.2015 р.

Суддя О.О. Присяжнюк