КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа№ 925/1975/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Товстенку О.Ю.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства ,,Жашківське автотранспортне підприємство - 17141"

на рішення господарського суду Черкаської області від 05.02.2015р.

у справі № 925/1975/13 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Кредекс Фінанс"

до Публічного акціонерного товариства ,,Жашківське автотранспортне підприємство - 17141"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Публічне акціонерне товариство ,,УкрСиббанк"

про стягнення 60 023,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ,,Кредекс Фінанс" (далі - позивач) звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства ,,Жашківське автотранспортне підприємство-17141" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 від 28.11.2006р. в розмірі 212 021,79 грн. (з врахуванням заяв про зменшення позовних вимог, т. 1 а.с.101-103, 117-118).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11.02.2014р. у справі № 925/1975/13 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 152 130,80 грн. заборгованості, 60 023,76 грн. заборгованості за відсотками, 30 822,12 грн. пені, 6 164,42 грн. 3 % річних за користування коштами, що разом складає 249 141,09 грн. 09 коп., та 4 982,82 грн. судових витрат.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014р. у справі № 925/1975/13 рішення місцевого господарського суду від 11.02.2014р. змінено, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 212 021,79 грн. та судовий збір в розмірі 4 240,43 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.09.2014р. у справі № 925/1975/13 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2014р. та рішення господарського суду Черкаської області від 11.02.2013р., а справу передано на новий розгляд до господарського суду Черкаської області.

Відповідно до вказаної постанови Вищий господарський суд України зазначив, що ні місцевим господарським судом, ні судом апеляційної інстанції не було досліджено обставин наявності (відсутності) боргу ВАТ ,,Жашківське АТП 17141" перед первісним кредитором (ПАТ ,,УкрСиббанк") та судами попередніх інстанцій не з'ясовано та не зазначено період нарахування заборгованості відповідача. Не досліджувалось судами рішення господарського суду Черкаської області від 08.05.2009р. у справі № 16/1015, про яке зазначав відповідач, наказ від 13.11.2009 № 16/1015, виданий судом на виконання цього рішення. Поза увагою судів залишилась постанова державного виконавця органу державної виконавчої служби Жашківського управління юстиції від 05.12.2011р., у якій зазначено про сплату боргу в повному обсязі за наказом господарського суду Черкаської області від 13.11.2009 № 16/1015. Судами також не з'ясовано обставин, з якими закон пов'язує застосування позовної давності, про яку заявляв відповідач.

В ході повторного розгляду даної справи позивачем було зменшено позовні вимоги та заявлено до стягнення 60 023, 76 грн. (згідно з заявою про зменшення розміру позовних вимог, т. 2, а.с. 144).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.12.2014р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Публічне акціонерне товариство ,,УкрСиббанк".

Рішенням господарського суду Черкаської області від 05.02.2015р. у справі № 925/1975/13 позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 60 023,76 грн. процентів за користування кредитом та 1 827 грн. судових витрат.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався на умови кредитного договору, договору факторингу, положення ЦК та ГК України та дійшов висновку про доведеність позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення господарського суду Черкаської області від 05.02.2015р. у справі № 925/1975/13 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що він не погоджується з прийнятим рішенням, оскільки судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, рішення суду базується на недоведених обставинах, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що обов'язок відповідача щодо погашення кредиту в повному обсязі, сплати процентів та штрафних санкцій наступив 28.03.2009р., тому, на момент звернення до суду з позовом сплив строк позовної давності, про застосування якого заявлялось клопотання, що було залишено без задоволення. Крім того, як вказує скаржник, рішенням господарського суду Черкаської області від 08.05.2009р. у справі № 16/1015 позовні вимоги банку до відповідача задоволено та достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором. Постановою від 05.12.2011р. ДВС Жашківського РУЮ про закінчення виконавчого провадження підтверджується сплата боргу в повному обсязі. Відповідач також зазначає, що позивачем неналежним чином повідомлено його про укладення договору факторингу та відступлення права вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ,,Жашківське автотранспортне підприємство - 17141" на рішення господарського суду Черкаської області від 05.02.2015р. у справі № 925/1975/13 прийнято до провадження та призначено розгляд скарги на 12.05.2015р.

Ухвалою суду від 12.05.2015р. розгляд скарги у справі відкладено на 02.06.2015р. у зв'язку з клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи на підставі ст. 77 ГПК України.

Зазначеною ухвалою зобов'язано позивача надати суду належним чином завірену копію договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012р. (оригінал для огляду в судовому засіданні), обґрунтований розрахунок позовних вимог про стягнення 60 023,76 грн. (7 512,36 доларів США) заборгованості за відсотками.

26.05.2015р. на адресу суду від позивача надійшли витребувані судом документи.

В судовому засіданні 02.06.2015р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечив проти наведених доводів, просив залишити оскаржуване рішення без змін, представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду скарги повідомлений своєчасно та належним чином ухвалою суду від 12.05.2015р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 417.

Згідно з п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Заяв про відкладення розгляду справи від третьої особи не надходило, у зв'язку з цим колегія суддів, враховуючи її належне повідомлення про час та місце розгляду скарги, вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.06.2006р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком ,,УкрСиббанк" (змінено найменування на ПАТ ,,УкрСиббанк" (далі - банк, третя особа) та ВАТ ,,Жашківське автотранспортне підприємство 17141" (далі - відповідач, кредитор) було укладено кредитний договір № 0 (далі - кредитний договір, т.1, а.с. 9-15), відповідно до умов якого банк взяв на себе зобов'язання надати позичальнику, а позичальник - прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 91 144 дол. США. Вказана сума дорівнювала еквіваленту 460 277 грн. 20 коп. за курсом НБУ на день укладення цього договору (т. 1 а.с. 9-15).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 08.05.2009р. у справі № 16/1015, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.08.2009р., за позовом АКІБ ,,УкрСиббанк" до ВАТ ,,Жашківське автотранспортне підприємство 17141" про стягнення заборгованості по кредитному договору № 0 від 28.11.2006р. з відповідача стягнуто заборгованість за даним договором, а саме: 41 770,00 доларів США по кредиту достроково, 6 091,61 доларів США по простроченому кредиту, 1 868,16 доларів США прострочених процентів за період з 06.06.2008р. по 06.01.2009р., 4,69 доларів США пені по кредиту, 0,99 долари США пені по процентах, 5 000,00 грн. штрафу за порушенням умов кредитного договору,

На виконання зазначеного рішення суду 13.11.2009р. був виданий наказ №16/1015 (т. 1 а.с. 85), який перебував на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Жашківського районного управління юстиції.

Постановою державного виконавця від 05.12.2011р. у виконавчому провадженні ВП № 18397634 закінчено виконавче щодо примусового виконання наказу №16/1015 від 13.11.2009р. з посиланням на те, що борг сплачений повністю (т. 1 а.с. 86).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження ВП № 18397634, за розпорядженням державного виконавця, затвердженим начальником ВДВС Жашківського РУЮ 04.08.2011 року, грошові кошти в сумі 140 872 грн., які надійшли 28.07.2011р. від ВАТ ,,Жашківське АТП 17141" при примусовому виконанні наказу № 16/1015 від 13.11.2009р., платіжним дорученням № 280 від 04.08.2011р. відділом ДВС 128 002,35 грн. перераховано ПАТ ,,УкрСиббанк", 12 800,24 грн. - на користь держави як погашення виконавчого збору, 69,41 грн. - на проведення виконавчих дій (т. 2 а.с. 142, 143).

За розпорядженням державного виконавця, затвердженим начальником ВДВС Жашківського РУЮ 18.11.2011р., грошові кошти в сумі 133 041,75 грн., які надійшли 09.11.2011р. від ВАТ ,,Жашківське АТП 17141" при примусовому виконанні наказу № 16/1015 від 13.11.2009р., платіжним дорученням № 510 від 18.11.2011 року відділом ДВС 120 947,05 грн. перераховано ПАТ ,,УкрСиббанк", 12 094,70 грн. - на користь держави як погашення виконавчого збору (т. 2 а.с. 140, 141).

Відповідно до повідомлення ПАТ ,,УкрСиббанк" № 30-1/527 від 09.01.2015р. (т. 2 а.с. 116), довідки - розрахунку заборгованості ВАТ ,,Жашківське АТП 17141" за кредитним договором № 0 від 28.06.2006р., станом на 20.04.2012р. (т. 2 а.с. 120-130) на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 08.05.2009р. у справі № 16/1015 на рахунок банку від відділу ДВС Жашківського РУЮ надійшли грошові кошти, а саме: 10.08.2011р. - 128 002,35 грн. (екв. 15362,28 дол. США), які розподілені наступним чином: 1 500 грн. на повернення авансового внеску, 4 049,60 грн. - погашення судових витрат, 122 452,75 грн. - погашення заборгованості за кредитом; 15.11.2011р. надійшло 1 500 грн. (екв. 187,76 дол. США), які 23.11.2011р. зараховані на погашення заборгованості за кредитом; 18.11.2011р. надійшло 120 947,05 грн. (екв. 15 139,58 дол. США), які 23.11.2011р. зараховані на погашення заборгованості за кредитом.

20.04.2012р. між третьою особою - ПAT ,,УкрСиббанк", (далі - клієнт, третя особа) та ТОВ ,,Кредекс Фінанс" (далі - фактор, позивач) був укладений договір факторингу № 05/12 (далі - договір факторингу, т.1, а.с. 125-140), за яким відбулося відступлення права вимоги по кредитному договору № 0 від 28.11.2006р., що був укладений між AT ,,УкрСиббанк" та ВАТ ,,Жашківське АТП -17141", а ТОВ ,,Кредекс Фінанс" набуло прав кредитора до ВАТ ,,Жашківське АТП 17141".

За змістом п. 2.3 договору факторингу, за умови, що фактор сплатив у повному обсязі ціну продажу клієнтові до або у дату передачі, передача набуває чинності у дату передачі з моменту підписання акту приймання-передачі, після чого фактор стає новим кредитором до боржників стосовно заборгованості і отримує відповідні права вимоги за кредитами.

14.05.2012р. клієнт і фактор по договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012р. склали акт приймання - передачі, за яким клієнт передав (відступив) права вимоги за кредитами фактору (за переліком, наведеним у частині А додатку № 1 (реєстр заборгованості боржників) до договору факторингу), а фактор прийняв такі права вимоги за кредитами (т. 1 а.с. 25).

Відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу, заборгованість відповідача - ВАТ ,,Жашківське АТП 17141" по кредитному договору № 0 від 28.11.2006р. станом на 14.05.2012р. складала 19 040,15 дол. США за кредитом і 7 512,36 дол. США по процентам за користування кредитом (т. 1 а.с. 24, 104-108, 141-143).

Позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості № 672 від 22.05.2012р. і повідомлення банку про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, які згідно зі списком № 1-138-3 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів з рекомендованим повідомлення (ф.103) від 30.05.2012 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення форми № 119 з відміткою про вручення, вручені уповноваженій особі відповідача 05.06.2012р. (т. 1 а.с. 19-20, 21, 161-162).

Із виписки ПАТ ,,УкрСиббанк" по кредитному договору № 0 рахунок 9601 (т.2, а.с. 119) вбачається, що станом на 30.11.2009р. (з урахуванням довідки - розрахунку заборгованості по процентам, т.2, а.с. 121-126) заборгованість за нарахованими доходами (процентами) становила 9 380,52 доларів США, а за вирахуванням списаних 16.08.2011р. після стягнення за рішенням суду 1 868,16 доларів США процентів, залишок заборгованості по процентам склав 7 512,36 доларів США, які були списані банком 15.05.2012р. у зв'язку з укладанням договору факторингу № 05/12 від 20.04.2012р. та складання акту приймання - передачі від 14.05.2012р. (т.1, а.с. 25).

Як зазначає позивач, на підставі ст. 512 ЦК України він набув права вимоги за кредитним договором № 0 від 28.11.2006р., заборгованість відповідача за яким на момент відступлення права вимоги, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (т. 2, а.с. 144), становить 7 512,36 доларів США (еквівалент 60 023,76 грн.) заборгованості за відсотками, які він просить стягнути з останнього.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, зазначаючи про обґрунтованість позовних вимог у даній справі, та відхилив клопотання відповідача про застосування позовної давності, оскільки з урахуванням трьохрічного строку загальної позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України, на думку суду першої інстанції, останнім днем звернення до суду за захистом порушеного права є 26.11.2013р., та вказаний строк позивачем не пропущено.

Враховуючи встановлені у даній справі обставини та наявні докази, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 2 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та також самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. ст. 1049, 1050 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Як зазначалось вище, рішенням господарського суду Черкаської області від 08.05.2009р. у справі № 16/1015, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.08.2009р., за позовом АКІБ ,,УкрСиббанк" до ВАТ ,,Жашківське автотранспортне підприємство 17141" про стягнення заборгованості по кредитному договору № 0 від 28.11.2006р. з відповідача стягнуто заборгованість за даним договором, а саме: 41 770,00 доларів США по кредиту достроково, 6 091,61 доларів США по простроченому кредиту, 1 868,16 доларів США прострочених процентів за період з 06.06.2008р. по 06.01.2009р., 4,69 доларів США пені по кредиту, 0,99 долари США пені по процентах, 5 000,00 грн. штрафу за порушенням умов кредитного договору.

Наказ суду, виданий на виконання вказаного рішення, перебував на виконанні в ВДВС Жашківського РУЮ та, відповідно до постанови ДВС Жашківського РУЮ про закінчення виконавчого провадження ВП № 18397634 від 05.12.2011р., виконавче провадження закінчено у зв'язку зі сплатою боргу в повному обсязі.

Водночас, за договором факторингу від 20.04.2012р. № 05/12 банком було відступлено ТОВ ,,Кредекс Фінанс" права вимоги по кредитному договору № 0 від 28.11.2006р. до ВАТ ,,Жашківське АТП 17141" на суму заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 19 040,15 доларів США та заборгованості за відсотками в розмірі 7 512,36 доларів США (згідно з реєстром станом на 19.03.2012р., т.3, а.с. 74, 84).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у тій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 Цивільного кодексу України).

Останньою заявою про зменшення розміру позовних вимог (т.2, а.с. 144) позивач зменшив розмір позовних вимог і просив стягнути з відповідача заборгованість за відсотками на момент уступки прав вимоги у розмірі 7 512,36 доларів США, що в еквіваленті станом на 14.05.2012р. складало 60 023,76 грн. по курсу 7,99 грн. за 1 долар США.

З довідки - розрахунку заборгованості станом на 20.04.2012р. за кредитним договором № 000 від 28.11.2006р., наданої банком (т.2, а.с. 121-126), вбачається, що проценти за користування кредитом у розмірі 7 512,36 доларів США, право вимоги на які передано позивачу, нараховувалися щомісячно згідно з п. 1.3.4 кредитного договору на залишок заборгованості по кредиту за період з 30.11.2006р. (т.2, а.с.122) по 30.10.2009р. (т.2, а.с.126).

За умовами п. 1.3.5 кредитного договору № 000 від 28.11.2006р. позичальник зобов'язується сплачувати проценти за договором у строк - протягом перших 5 робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти за користування кредитом. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 08.05.2009р. у справі № 16/1015 стягнуто з відповідача заборгованість за процентами в сумі 1 868,16 доларів США за період з 06.06.2008р. по 06.01.2009р. Дане рішення виконано шляхом примусового стягнення коштів у виконавчому провадженні, в тому числі й 1 868,16 доларів США прострочених процентів, про що зазначено банком у довідці - розрахунку (т.2, а.с. 126) за датою - 16.08.2011р. у стовпці ,,Сплачено процентів", однак, помилково не враховано під час визначення загальної суми заборгованості по процентам, де ,,Сума прописом" зазначено невірно ,,дев'ять тисяч триста вісімдесят доларів США 52 центи", оскільки вірною є сума 7 512,36 доларів США (25 870,89 - 18 358,53).

Останнім місяцем нарахованих банком процентів за кредитом згідно з довідкою - розрахунком (т.2, а.с. 126) є жовтень 2009р. в сумі 478,85 доларів США, які нараховані на суму кредиту 23 182,61 доларів США.

Право на позов про стягнення процентів за жовтень 2009р. виникло 07.11.2009р. після спливу 5 робочих днів у листопаді 2009р. (п.1.3.5 кредитного договору).

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтями 256, 257 Цивільного кодексу України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З огляду на встановлені судом обставини щодо періоду нарахування процентів за кредитним договором та строку їх сплати, трирічний строк позовної давності має обчислюватись з 07.11.2009р. та сплив 07.11.2012р.

Позов у даній справі подано 26.11.2013р., про що свідчить штемпель на конверті (т.1, а.с. 33), тобто за межами визначеного положеннями ст. 257 ЦК України строку позовної давності.

Положеннями ст. 262 ЦК України закріплено, що заміна сторони у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Доказів переривання перебігу позовної давності позивачем не надано.

Відповідно до приписів частин 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач заявляв про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Як роз'яснено в п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 100 від 29.05.2013р. ,,Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

За наведених вище обставин, з огляду на пропуск позивачем трирічного строку для звернення до суду за захистом своїх прав, колегія суддів вважає, що позовні вимоги у даній справі є обґрунтованими та документально підтвердженими, однак задоволенню не підлягають у зв'язку зі спливом позовної давності, про застосування наслідків якої заявлено відповідачем.

Водночас, позивачем не наведено поважності причин пропуску строку позовної давності.

Суд першої інстанції наведеного вище не врахував, пославшись на ту обставину, що відповідно до умов кредитного договору № 0 від 26.11.2006р. - банк і відповідач в додатку № 1 до договору погодили графік погашення кредиту, відповідно до якого останньою датою погашення є 26.11.2010р., тому останнім днем звернення до суду за захистом порушеного права є 26.11.2013р. (день звернення позивача до суду).

Однак, даний висновок суду є помилковим з огляду на наявність рішення господарського суду Черкаської області від 08.05.2009р. у справі № 16/1015, відповідно до якого заборгованість відповідача за кредитним договором № 0 від 26.11.2006р. була стягнута достроково на користь банку згідно з умовами договору (п.п. 5.5, 11.1, 1.2.2).

Крім того, умовами договору про те, що ,,остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повернення кредиту", на думку колегії суддів, не змінюють строків сплати процентів, встановлених у п. 1.3.5 кредитного договору, а тому не впливають на початок перебігу позовної давності за відповідною вимогою.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення у даній справі про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими з підстав наведених вище, в зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 статті 104 ГПК України, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування рішення місцевого господарського суду.

За наведених вище обставин, рішення господарського суду Черкаської області від 05.02.2015р. у справі № 925/1975/13 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 49 ГПК України та покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103 - 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ,,Жашківське автотранспортне підприємство - 17141" на рішення господарського суду Черкаської області від 05.02.2015р. у справі № 925/1975/13 задовольнити.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 05.02.2015р. у справі № 925/1975/13 скасувати, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Кредекс Фінанс" (код 36799749) на користь Публічного акціонерного товариства ,,Жашківське автотранспортне підприємство - 17141" (код 03119500) 913,50 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити господарському суду Черкаської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко