ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" червня 2015 р. Справа № 19/58

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого - судді Торчинюка В.Г., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро - Капітал" про заміну сторони у виконавчому провадженні

Заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Динеро - Капітал"

Стягувач: Приватне підприємство "РКС"

Боржник: Приватне мале підприємство - фірма "Спецрембуд"

Орган виконання судового рішення: відділ державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції.

У справі № 19/58

за позовом Приватного підприємства "РКС"

до відповідача Приватного малого підприємства - фірми "Спецрембуд"

про стягнення в сумі 194 862 грн. 11 коп. штрафних санкцій.

В засіданні приймали участь:

від заявника: Губар В.Є. за довіреністю б/н від 30 квітня 2014 року;

від позивача: не з'явився;

від боржника: не з'явився;

від органу ДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "РКС" звернулось до господарського суду з позовом до Приватного малого підприємства - фірми "Спецрембуд" про стягнення в сумі 194 862 грн. 11 коп. штрафних санкцій.

17 вересня 2010 року господарським судом Рівненської області винесено рішення, яким позов задоволено та стягнуто з приватного малого підприємства - фірми "Спецрембуд" на користь Приватного підприємства "РКС" - 150 033 грн. 00 коп. штрафу, 44 829 грн. 11 коп. пені, 1 948 грн. 62 коп. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

14 грудня 2010 року постановою Львівського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Рівненської області від 17 вересня 2010 року залишено без змін.

16 лютого 2011 року постановою Вищого господарського суду України рішення господарського суду Рівненської області від 17 вересня 2010 року та постанову Львівського Львівського апеляційного господарського суду від 14 грудня 2010 року залишено без змін.

3 березня 2011 року на виконання рішення господарського суду Рівненської області від 17 вересня 2010 року, яке набрало чинності 14 грудня 2010 року видано відповідний наказ.

27 квітня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро - Капітал" подав заяву від 27 квітня 2015 року № б/н, в якій останній просив суд, замінити сторону у виконавчому провадженні № 43100652, яке здійснюється відділом державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції, стягувача з Приватного підприємства "РКС" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Динеро - Капітал".

Ухвалою суду від 5 травня 2015 року розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро - Капітал" про заміну сторони у виконавчому провадженні призначено у судовому засіданні на 19 травня 2015 року.

У судовому засіданні 19 травня 2015 року було оголошено перерву до 2 червня 2015 року.

В судовому засіданні 2 червня 2015 року уповноважений представник заявника просив суд задовільнити заяву та замінити сторону у виконавчому провадженні.

У свою чергу cтягувач, боржник та орган державної виконавчої служби не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання 2 червня 2015 року, хоча про дату, місце та час судового засідання належним чином повідомлені.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані документи, суд встановив наступне.

За приписами статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності до положень частини 1, 2 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, накази господарських судів.

Як зазначалось вище, 3 березня 2011 року на виконання рішення господарського суду Рівненської області від 17 вересня 2010 року, яке набрало чинності 14 грудня 2010 року видано відповідний наказ.

25 квітня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43100652 з виконання наказу від 3 березня 2011 року № 19/58 (а.с. 22).

Відповідно до статті 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

За змістом норм розділу XIV ГПК України, статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, є завершальною стадією судового провадження.

У відповідності до положень частини 1, 2, 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Суд зазначає, що статтею 25 ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в абзаці 3 пункту 1.4 постанови від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Пленум Вищого господарського суду України.

Судом встановлено, що 20 березня 2015 року між Приватним підприємством "РКС" (надалі - Первісний Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" (надалі - Новий Кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги № Д-УС-20/01/15 (надалі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору сторони погодили, що Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредиторові у відповідності із наступними документами (надалі іменуються "Основні договори"):

- договір генпідряду № 382 від 28 жовтня 2009 року, укладеного між Первісним Кредитором та Приватним малим підприємством - фірма "Спецрембуд" (надалі Боржник-1), згідно із яким Боржник-1 має сплатити на користь Первісного Кредитора грошові кошти в сумі 194 862 грн.11 коп.;

- договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 10 січня 2006 року, укладеного між Первісним Кредитором та Відділом культури і туризму Збаразької районної державної адміністрації, згідно із яким та Боржник-2 має сплатити на користь Первісного Кредитора грошові кошти в сумі 153 570 грн. 00 коп.;

- договір генпідряду № 383 від 28 жовтня 2009 року, укладеного між Первісним Кредитором та Приватним підприємством "Будівельник", згідно із яким Боржник-3 має сплатити на користь Первісного Кредитора грошові кошти в сумі 59 786 грн. 86 коп.

За цим Договором Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржників зобов'язань за Основними договорами в розмірі, визначеному в пункті 2.1. цього Договору (пункт 1.2. Договору).

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що право вимоги, що відступається за цим Договором, оцінене Сторонами в сумі 56 178 грн. 90 коп., в тому числі:

- за договором генпідряду № 382 від 28 жовтня 2009 року в сумі 19 486 грн. 20 коп.;

- за договором купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва від 10 січня 2006 року в сумі 30 714 грн. 00 коп.;

- за договором генпідряду № 383 від 28 жовтня 2009 року в сумі 5 978 грн. 70 коп.

З моменту набрання чинності цим Договором, незалежно від виконання Боржником його обов'язків перед Новим Кредитором, у Первісного Кредитора виникає право вимоги до Нового Кредитора щодо сплати суми відступлення, визначеної у пункті 2.1. договору, а Новий Кредитор зобов'язаний сплатити вказану суму на користь Первісного Кредитора в термін до 31 березня 2015 року (пункт 3.2. Договору).

Згідно пункту 7.1. Договору, цей Договір складений у двох екземплярах, по одному для кожної із сторін, вступає в дію із дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами взятих на себе, відповідно до Договору, обов'язків.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

В силу приписів частини 1 статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтю 516 Цивільного кодексу України регламентовано, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Окрім того, матеріали справи містять увалу господарського суду Харківської області від 29 листопада 2011 року № 5023/2682/11 (а.с. 31 - 34), з якої вбачається, що Первісний Кредитор перебуває на стадії банкрутства і Новий Кредитор включений до реєстру вимог кредиторів в четверту чергу, також зазначене стверджується копією реєстру вимог кредиторів Приватного підприємства "РКС" (а.с. 35 - 36).

Також, в матеріалах справи міститься протокол зборів комітету кредиторів Приватного підприємства "РКС" від 13 лютого 2015 року, відповідно до якого, було надано згоду ліквідатору на укладання договорів щодо відступлення права вимоги з Новим кредитором.

Відтак, судом встановлено, що заборони щодо заміни кредитора ні договором, ні чинним законодавством, зокрема статтею 515 ЦК України, немає, правочин щодо заміни кредитора вчинений у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникли зобов'язання.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником надано належні докази, які підтверджують здійснення правонаступництва, подана заява про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 19/58 не суперечить вимогам чинного законодавства та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 25, 33, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" про заміну сторони у виконавчому провадження, у справі № 19/58 задовольнити.

2. Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) - Приватне підприємство "РКС" (61000, місто Харків, вулиця Римарська, 23, ідентифікаційний код 32171116), яке відкрите відповідно до постанови відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 25 квітня 2014 року (ВП № 43100652) по виконанню наказу господарського суду Рівненської області у справі № 19/58 від 3 березня 2013 року, на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Динеро-Капітал" (61003, місто Харків, провулок Університетський, 1, ідентифікаційний код: 36226713).

Суддя Торчинюк В.Г.