РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015Справа №910/7840/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайлайн Медіа"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хуліганз Продакшин"

про порушення зобов'язань по договору та стягнення 192 500,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Савчук Ю.М. за довіреністю № 18/06/14 від 18.06.2014 р.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хайлайн Медіа" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хуліганз Продакшин" (відповідач) про порушення зобов'язань по Договору № 232-СР/2013 від 14.06.2013 р. та стягнення заборгованості в сумі 192500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/7840/15-г та призначено розгляд справи на 20.04.2015 р. о 12:50 год.

В судове засідання, призначене на 20.04.2015 р., представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 20.04.2015 р., не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 01.04.2015 р. не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 20.04.2015 р. представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи наступних документів: власного письмового підтвердження про відсутність аналогічного спору та витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно відповідача. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 20.04.2015 р., судом перевірено виконання сторонами вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 910/7840/15-г від 01.04.2015 та встановлено, що відповідач не виконав вимоги зазначеної ухвали.

Враховуючи нез'явлення представника відповідача в судове засідання, призначене на 20.04.2015 р., невиконання останнім вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 р. та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 20.04.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 р. відкладено розгляд справи на 26.05.2015 р. об 11:40 год.

В судове засідання, призначене на 26.05.2015 р. представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 26.05.2015 р., не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 01.04.2015 р. та від 20.04.2015 р. не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Так, поштові повідомлення з ухвалами Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 р. та від 20.04.2015 р. були надіслані на адресу відповідача (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 21, офіс 406), вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження останнього згідно даних наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ "Хуліганз Продакшин" станом на 15.04.2015 р. Наразі поштові відправлення з ухвалами суду від 01.04.2015 р. та від 20.04.2015 р. були повернуті підприємством зв'язку за закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення (довідка ф. 20).

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Як зазначено у п.п. 3.9.1 п. 3.9 вищезазначеної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За наведених обставин, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду судом справи № 910/7840/15-г.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в даному судовому засіданні судом встановлено не було.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 26.05.2015 р. без участі представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 26.05.2015 р. подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 26.05.2015 р. надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 26.05.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.06.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хайлайн Медіа" (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хуліганз Продакшин" (відповідач) укладено Договір № 232-СР/2013 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору визначено, що виконавець (позивач) на замовлення та за рахунок замовника (відповідача) надає останньому послуги в формі популяризації, трансляції матеріалів, що містять ім'я, найменування, знак для товарів та послуг, що надаються замовником в програмах та/ або передачах в ефірі телевізійного каналу, погодженому сторонами у відповідному Додатку до Договору (далі - популяризація або послуги), а замовник здійснює оплату послуг у розмірі та у строки, визначені у цьому Договорі або у відповідному Додатку до цього Договору.

В п. 1.2 Договору також визначено, що виконавець надає замовнику послуги в ефірі телеканалу в формі оприлюднення (виголошення) у в передачі (випусках передачі) найменування або знаків для товарів і послуг, що надаються замовником та в інших формах, згідно із додатками до Договору, відповідно до Закону України "Про рекламу".

Як зазначено в п. 1.3 Договору, умови надання послуг, зокрема найменування замовника, назва телеканалу, найменування програми/передачі, види популяризації, період надання послуг, вартість послуг, порядок оплати вартості послуг та інші умови за домовленістю сторін погоджуються сторонами у Договорі та у Додатку/ах до цього Договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору, зі змінами, внесеними відповідно до Додаткової угоди № 1 від 01.08.2013 р. до Договору (далі - Додаток № 1 до Договору), відповідач замовив у позивача надання послуг з популяризації знаків для товарів та послуг своїх клієнтів в ефірі телеканалу "НТН", передача "Парк автомобільного періоду" (скорочена назва - "Автопарк"), кількість випусків передачі - 11, види популяризації - показ знаку для товарів та послуг всередині передачі, розміщення плашки із зображенням знаку для товарів та послуг та інших об'єктів інтелектуальної власності у передачі, інші види проявів, що містять інформацію третіх осіб; період надання послуг: з 22.06.2013 р. по 31.08.2013 р..; вартість послуг в одному випуску передачі - 17500 грн. 00 коп. (з ПДВ); кількість показів передач: 11, вартість послуг в 11 передачах - 192 500 грн. (з ПДВ); порядок оплати замовником вартості послуг: протягом 60 календарних днів від дати підписання сторонами актів виконаних послуг за відповідний місяць. Відповідно до п. 4 Додатку № 1 до Договору цей додаток є невід'ємною частиною Договору.

Позивач стверджує, що належним чином виконав свої зобов'язання за Додатком № 1 до Договору, а саме: в погоджений сторонами період надав відповідачу послуги з популяризації в ефірі телеканалу "НТН" в передачі "Парк автомобільного періоду", що підтверджується підписаними сторонами наступними актами надання послуг на загальну суму 192500,00 грн. (з ПДВ):

- Акт надання послуг № 527 від 30 червня 2013 року по Додатку №1 до Договору за червень 2013 р. на суму 35000,00 грн. (з ПДВ);

- Акт надання послуг № 629 від 31 липня 2013 року по Додатку №1 до Договору за липень 2013 р. на суму 70000,00 грн. (з ПДВ);

- Акт надання послуг № 704 від 31 серпня 2013 року по Додатку №1 до Договору за серпень 2013 р. на суму 87500,00 грн. (з ПДВ).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору замовник зобов'язувався оплатити виконавцю вартість послуг протягом 60 календарних днів від дати підписання сторонами актів виконаних послуг за відповідний місяць, отже, враховуючи дати підписання сторонами вищезазначених актів надання послуг, позивач вважає, що у відповідача виникли зобов'язання по оплаті послуг позивача у наступні строки:

- до 29.08.2013 р. - 35000,00 грн. на підставі Акту надання послуг № 527 від 30 червня 2013 року;

- до 30.09.2013 р. - 70000,00 грн. на підставі Акту надання послуг № 629 від 31 липня 2013 року;

- до 30.10.2013 р. - 87500,00 грн. на підставі Акту надання послуг № 704 від 31 серпня 2013 року.

Натомість, як зазначає позивача, відповідач не здійснив повної та своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг відповідно до умов Додатку № 1 до Договору, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість в загальній сумі 192500,00 грн. (основний борг), яка станом на час звернення позивача з позовом до суду не погашена відповідачем.

Відповідач в судові засідання не з'явився, докази на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не надав та не надіслав.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір № 232-СР/2013 від 14.06.2013 р. (з Додатком № 1 до нього) за своєю юридичною природою є договором про надання послуг.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 903 ЦК України встановлює обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про належне виконання позивачем своїх обов'язків за Додатком № 1 до Договору щодо надання відповідачу послуг з популяризації в ефірі телеканалу "НТН" в передачі "Парк автомобільного періоду", що підтверджується актами надання послуг № 527 від 30 червня 2013 року, № 629 від 31 липня 2013 року, № 704 від 31 серпня 2013 року на загальну суму 192500,00 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками сторін, при цьому з наведених актів вбачається, що відповідач не мав претензій по об'єму, якості та строкам наданих позивачем послуг.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору відповідач зобов'язувався оплатити позивачу вартість послуг протягом 60 календарних днів від дати підписання сторонами актів виконаних послуг за відповідний місяць, а отже, відповідач був зобов'язаний оплатити надані позивачем послуги в наступні строки:

- до 29.08.2013 р. включно - 35000,00 грн. на підставі Акту надання послуг № 527 від 30 червня 2013 року;

- до 29.09.2013 р. включно - 70000,00 грн. на підставі Акту надання послуг № 629 від 31 липня 2013 року;

- до 30.10.2013 р. включно - 87500,00 грн. на підставі Акту надання послуг № 704 від 31 серпня 2013 року.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, а відповідачем не спростовано, що станом на час розгляду справи по суті відповідач не оплатив послуги на загальну суму 192500,00 грн., надані йому позивачем на підставі на підставі Додатку № 1 до Договору, строк оплати яких є таким, що настав.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 192500,00 грн. заборгованості за Договором визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України та повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 3850,00 грн. повністю покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хуліганз Продакшин" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 21, офіс 406, ідентифікаційний код 35252915) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайлайн Медіа" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 30, ідентифікаційний код 33834937) 192500,00 грн. (сто дев'яносто дві тисячі п'ятсот гривень 00 копійок), основного боргу, 3850,00 грн. (три тисячі вісімсот п'ятдесят гривень 00 копійок) судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2015 р.

Суддя Гумега О.В.