ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 911/27/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого (доповідач),
Жукової Л.В., Нєсвєтової Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргупублічного акціонерного товариства "Укргідроенерго"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015року
у справі господарського судуКиївської області
за позовомДержавного підприємства завод "Електроважмаш"
допублічного акціонерного товариства "Укргідроенерго"
простягнення 19 202,74 грн.,
в судовому засіданні взяли участь представники:

- від позивача:Ходарєва К.Г.,
- від відповідача:Рева І.І.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року Державне підприємство завод "Електроважмаш" (далі - ДП завод "Електроважмаш") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" (далі - ПАТ "Укргідроенерго") про стягнення 19202,74 грн. заборгованості за договором №10/12 від 15.02.2014 року.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов"язань за договором №10/12 від 15.02.2014 року в частині оплати вартості виконаних позивачем робіт.

Рішенням господарського суду Київської області від 04.02.2015 року (суддя Л.Я.Мальована) позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Укргідроенерго" на користь ДП завод "Електроважмаш" 16678,24 грн. та 1827,00 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 року (колегія суддів у складі: Кропивної Л.В.- головуючого судді, суддів: Руденко М.А., Пономаренка Є.Ю.) рішення місцевого господарського суду від 04.02.2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 2524,50 грн. і прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ДП завод "Електроважмаш" задоволені в повному обсязі. Стягнуто з ПАТ "Укргідроенерго" на користь ДП завод "Електроважмаш" 19202,74 грн. основного боргу, 1827,00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 913,50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ПАТ "Укргідроенерго" подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 року скасувати та залишити рішення господарського суду Київської області від 04.02.2015 року з даної справи без змін.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ГК України) і сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору (стаття 627 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 158.02.2012 року між ДП завод "Електроважмаш" (постачальник) та ПАТ "Укргідроенерго" (замовник) був укладений договір №10/12, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов'язується, на підставі та згідно із затвердженими замовником (відповідачем) Технічними вимогами (специфікації), які є додатком №7 до цього договору, виготовити та поставити синхронний оборотний вертикальний гідрогенератор-двигун СВО2-1255/255-40 УХЛ4 для гідроагрегату №2 Дністровської ГАЕС (генераторне обладнання); технічне супроводження монтажних робіт (шеф-монтаж) та пусконалагоджувальні роботи генераторного обладнання на умовах, передбачених цим договором; прийняти участь у введенні в експлуатацію генераторного обладнання на умовах передбачених цим договором, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виготовлене та поставлене генераторне обладнання; прийняти та оплатити випробувальні роботи, технічне супроводження робіт (шеф-монтаж) та пусконалагоджувальні роботи за ціною та на умовах, передбачених цим договором (п. 2.1 договору).

В пункті 3.1.2 договору сторони погодили вартість робіт по технічному супроводженню при монтажі, випробовуваннях, пусконалагоджуваних роботах та введенню в експлуатацію Генераторного обладнання (шеф-монтаж), яка становить 1486128,00 грн. в т.ч. ПДВ. Розрахунок планової вартості людино-дня та кошторис шеф-монтажу наведені у додатку №11 та Додатку №12 до цього договору.

Згідно з додатком №11 до договору, вартість людино-дня технічного супроводження робіт (шеф-монтажу) становить 444,84 грн.

Пунктом 3.2, 3.3 договору, сторони визначили, що ціна є динамічною і не може бути змінена в сторону збільшення протягом строку дії цього договору. Ціна може бути змінена у випадку зменшення обсягів закупівлі, в залежності від реального фінансування видатків замовника та узгодженого сторонами зменшення ціни договору.

Розділом 4 до договору, сторони погодили порядок розрахунків за вказаним договором. Відповідно до п. 4.3 договору оплата послуг по технічному супроводженню робіт при монтажі, випробувальних, пусконалагоджувальних роботах та введенню в експлуатацію генераторного обладнання здійснюється: - 10% від визначеної пунктом 3.1.2 цього договору ціни шеф-монтажу (спеціальному технічному нагляду) на умовах попередньої оплати сплачується замовником за 10 (десять) робочих днів до дати прибуття шеф-персоналу постачальника на монтажний майданчик, та проводиться замовником на підставі виставленого постачальником рахунку; - подальша оплата наданих послуг з шеф-монтажу проводиться поетапно (щомісячно) протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту підписання сторонами відповідного акту приймання-передавання наданих послуг.

Згідно з п.7.4 договору, акти приймання-передачі наданих послуг готує постачальник і надає його замовнику; замовник протягом 3-х робочих днів перевіряє достовірність вказаних Актів в частині фактично наданих послуг, їх відповідності показникам якості, та, у разі відсутності явних недоліків, підписує його в рамках цього ж строку, або направляє вмотивоване заперечення проти такого підписання.

Укладений договір за правовою природною є змішаний та містить елементи договору поставки, підряду та виконання робіт, а тому правовідносини між сторонами підлягають правовому регулюванню відповідними нормами права, а саме положеннями гл. 54, 61, 63 ЦК України.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на виконання умов укладеного договору, позивач надав послуги та виконав роботи із шеф-монтажу Генерального обладнання, що підтверджується відповідними доказами: посвідченням про відрядження №444, виданим на ім'я - Пономаренко С.М., з відміткою відповідача про прибуття та вибуття спеціаліста з пункту призначення; рахунком з готелю №7 від 07.06.2014 р. та квитанцією від 27.06.2014 р. про оплату вказаного рахунку; проїзним документом серії ЄУ №393829; табелем відпрацьованого часу шеф-інженером Пономаренком С.М. за червень 2014 р. на Дніпровській ГАЕС ст.№ 2, затвердженим посадовою особою відповідача 01.10.2014 р.

ДП завод "Електроважмаш", 07.10.2014 р. листом №263/1297 надіслав відповідачу 2 примірника акту виконаних робіт №24-10/12ш/м, який останнім було отримано 09.10.2014 р.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач, в обумовлені п.7.4 договору строки (3 робочих дня), надіслані позивачем акти виконаних робіт не підписав та не направив вмотивовану відмову від їх підписання із зазначенням недоліків щодо якості та обсягу робіт.

Проте, 25.11.2014 р. на адресу позивача надійшов лист №6-3-1/8418 в якому відповідач зазначає, що у період з 02 по 18 липня 2014 р. на підприємстві була проведена перевірка контрольною групою департаменту з питань промисловості, виробничої інфраструктури та державної власності Рахункової палати України якою виявлено, що до калькуляції вартості одного людино-дня включено доплату за розширення зони обслуговування фахівцю, на якого покладено виконання обов'язків спеціаліста, що відбув у відрядження (40% тарифної ставки за фактично відпрацьований час). Проте, згідно з додатком №3 до Генеральній угоді між Кабінетом Міністрів України, Всеукраїнським об'єднанням організацій роботодавців і підприємців та Всеукраїнськими профспілками і профоб'єднаннями від 15.04.2008 р. вищезгадана доплата визначається наявністю отриманої економії за тарифними ставками і окладами які могли б виплачуватися за умови дотримання нормативної чисельності. Тобто, за рахунок економії фонду оплати праці на підприємстві, у штаті якого перебуває працівник. Таким чином, до вартості одного людино-дня всупереч нормам Генеральної угоди включено необґрунтовано витрати, тому акт був повернуто з проханням виключити з розрахунку планової вартості людино-дня технічного супроводження робіт (шеф-монтажу) доплату за розширення зони обслуговування фахівцю, на якого покладено виконання обов'язків спеціаліста, що відбув у відрядження (40% тарифної ставки за фактично відпрацьований час) та виправлені акти направити відповідачу.

Згідно з приписами ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 852 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Враховуючи вищевикладене, а факт саме виконання позивачем робіт, проти обсягу та якості яких не заперечує відповідач, що було встановлено судами попередніх інстанцій під час розгляду справи по суті і ту обставину, що заперечення відносно актів виконаних робіт відповідачем були надіслані із порушенням строків, обумовлених договором і ці заперечення зводяться до вартості робіт, які погоджені сторонами в договорі та до них не вносились відповідні зміни, у порядку передбаченому чинним законодавством, то колегія суддів з огляду на приписи ст.ст. 525, 526, 627, 629 ЦК України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про повне задоволення заявлених позовних вимог.

Доводи скаржника, що включення в розрахунок планової вартості людино-дня технічного супроводження робіт (шеф-монтажу) доплати за розширення зони обслуговування фахівцю, на якого покладено виконання обов'язків спеціаліста, що відбув у відрядження (40% тарифної ставки за фактично відпрацьований час) є безпідставним та таким, що суперечить Генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України, Всеукраїнським об'єднанням організацій роботодавців і підприємців та Всеукраїнськими профспілками і профоб'єднаннями від 15.04.2008 р., колегією суддів відхиляються з огляду на умови укладеного договору, якими така надбавка сторонами погоджена та включена до вартості робіт людино-дня і цей договір є обов"язковим до виконання. Що стосується зазначеної скаржником Генеральної угоди, то колегія суддів відзначає, що на момент укладення договору №10/12 від 15.02.2012 року ця угода втратила чинність.

Що стосується доводів скаржника, що не підписаний акт є недійсним і відсутні підстави для проведення остаточного розрахунку виконаних позивачем робіт, то колегією суддів такі доводи відхиляються з огляду на те, що на замовнику в силу закону лежить зобов"язання прийняти виконані роботи та їх оплатити, а у разі виявлення недоліків про них заявити, а оскільки позивачем роботи виконані, а відповідачем своєчасно не було заявлено про їх недоліки, то за переконанням колегії суддів за вказаних обставин замовник не звільняється від обов"язку оплатити погоджену вартість виконаних робіт.

Відповідно до приписів ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

На підставі викладеного, оскаржувана постанова є повною, законною та обґрунтованою, прийнятою при дослідженні всіх обставин справи із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому, судова колегія не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 року у справі №911/27/15 залишити без змін.

Головуючий суддя М.М.Черкащенко

Судді Л.В.Жукова

Н.М.Нєсвєтова