УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.06.2015Справа № 910/14264/15

Суддя Отрош І.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус Плюс"

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

04.06.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитрус Плюс" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" про зобов'язання вчинити дії, а саме, виконати платіжне доручення № 38 від 16.03.2015 у сумі 47000 дол США 00 центів.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в п. 3 ч. 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.06.2011 №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, а за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 мінімальний розмір заробітної плати.

Таким чином, з 01.01.2015 розмір судового збору за подання до господарського суду позовних заяв немайнового характеру становить 1218 грн., а за подання позовних заяв майнового характеру - не менше 1827 грн., та не більше 73080 грн.

Так, предметом поданого позову є зобов'язання відповідача, у відповідності до укладеного з позивачем Договору банківського рахунку № 117498-47.3-160 від 17.10.2014, виконати подане позивачем платіжне доручення, внаслідок чого з відкритого в установі банку (відповідача) рахунку позивача будуть перераховані певні (наведені в платіжному дорученні) суми грошових коштів. Тобто, фактично позивачем подано позов на захист його майнового інтересу, що полягає у відновленні порушеного права на вільне володіння та розпорядження належним позивачу майном, яким, в розумінні статей 177, 190 Цивільного кодексу України, є грошові кошти.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться тільки ті, вимоги по яким не підлягають вартісній оцінці. Аналогічну правову позицію викладено в п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Відтак, заявлені позовні вимоги направлені на захист майнового інтересу позивача, підлягають вартісній оцінці (по відношенню до сум грошових коштів, які позивач просить перерахувати), та отже є майновими вимогами, і тому судовий збір, відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання даного позову має справлятися у відсотковому співвідношенні до ціни позову, та згідно встановлених законом граничних розмірів.

Враховуючи викладене, при зверненні з позовом до суду, позивач повинен був сплатити судовий збір як за подання позову майнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд зобов'язати відповідача виконати платіжне доручення в іноземній валюті № 38 від 16.03.2015 на суму 47000 дол США 00 центів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Згідно з п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону).

У якості доказу сплати судового збору у встановленому законом розмірі, позивачем подано до суду платіжне доручення № 514 від 18.05.2015 про сплату грошових коштів у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Однак, зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги офіційний курс Національного банку України гривні по відношенню до долара США станом на 18.05.2015 (1 дол. США = 20,70 грн.), суд дійшов висновку, що розмір судового збору, який має бути сплачений позивачем, становить 19458 грн. 00 коп. (47000,00 дол США * 20,70 грн. * 2%).

Таким чином, позивачем недоплачено судовий збір у розмірі 18240 грн. 00 коп. (19458,00 грн. - 1218,00 грн. = 18240,00 грн.).

З огляду на викладене, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя І.М. Отрош