ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.2015 Справа № 920/636/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРЕЙД", м. Київ;

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

смт. Угроїди Краснопільського району Сумської області;

про стягнення 2 177 грн. 21 коп.,

СУДДЯ ДЖЕПА Ю.А.

За участю представників сторін:

від позивача: Щерба Т.М. (довіреність № 15 від 02.01.2015 р.);

від відповідача: не прибув;

при секретарі судового засідання Куриленко О.В.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача на користь відповідача заборгованість в розмірі 2 177 грн. 21 коп., відповідно до укладеного між сторонами договору поставки № С/135 від 18.05.2013 р., а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

26.05.2015 р. судом здійснено Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 26.05.2015 р. за № 20617712, згідно якого, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Судом направлялися ухвали на дану адресу, поштове повідомлення про вручення (отримання) ухвали суду від 27.04.2015 р. отримане відповідачем 04.05.2015 р. (а.с. 34), проте в дане судове засідання представник відповідача не прибув, письмового відзиву на позовну заяву не подав, правом подати заперечення проти вимог позивача або докази сплати суми заборгованості відповідач не скористався, повноважного представника в судове засідання не направив, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку та встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, суд вважає, що сторонам створені всі належні умови та є підстави для розгляду справи по суті за наявними матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Між позивачем та відповідачем 18.05.2013 р. був укладений договір поставки № С/135, за умовами g/п. 1.1 та 1.2 якого, позивач зобов'язується передати у власність відповідачу продукцію (товар) в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними в товарно-траспортних накладних, а відповідач зобов'язується прийняти і оплатити товар в порядку, передбаченому умовами цього договору.

Позивач в позовній заяві зазначає, що загальна сума за товар складає 7 929 грн. 82 коп., що підтверджується копіями товарно-транспортних накладних, які знаходятьcя в матеріалах справи. А саме, товарно-транспортні накладні: № С0723669 від 25.07.13 р. на суму 893,32 грн., № С0729563 від 31.07.13 р. на суму 949,21 грн., № С0803035 від 03.08.13 р. на суму 251,80 грн., № С1129429 від 29.11.13 р. на суму 528,03 грн., № С0411286 від 11.04.14 р. на суму 2 175,25 грн., № С0418308 від 18.04.14 р. на суму 1 969,48 грн., № С0425374 від 25.04.14 р. на суму 1 162,73 грн.

Судом встановлено, що відповідач частково розрахувався з позивачем в розмірі 5 752 грн. 61 коп., про що свідчать копії чеків, які приєднані до матеріалів справи.

Відповідно до п. 4.1 Договору, відповідач зобов'язаний здійснити оплату за товар по кожній окремій накладній шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок позивача, протягом 14 календарних днів з моменту поставки кожної партії товару.

Обґрунтувуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що строки виконання зобов'язання з боку відповідача відповідно до товарно-транспортних накладних настали: 08.08.2013 р., 14.08.2013 р., 17.08.2013 р., 13.12.2013 р., 25.04.2014 р., 02.05.2014 р., 09.05.2014 р., відповідно, проте відповідач. порушуючи умови договору. повного розрахунку за поставлений товар не провів.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов'язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов'язання.

Відповідно до положень чинного законодавства, а саме: ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З наведеною нормою кореспондується і ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, згідно із якою господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором поставки продавець (постачальник), відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, зобов'язується передати товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий та неоплачений товар станом на дату подання позову складає 2 177 грн. 21 коп.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем не подано аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення 2 177 грн. 21 коп. заборгованості суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 526, 610 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони, також якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що відповідач порушив умови договірних зобов'язань, з нього на користь позивача підлягають стягненню 1 827 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат останнього зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526-527, 610, 611, Цивільного кодексу України, ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРЕЙД" (вул. Куренівська, 14 Б, м. Київ, 04073, код 38518542) 2 177 грн. 21 коп. основного боргу, 1 827 грн. 00 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.06.2015 р.

СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА