РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа № 918/1284/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Гулова А.Г. ,

суддя Маціщук А.В.

розглянувши апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія"

на ухвалу господарського суду Рівненської області від 17.10.2014 р. про скасування заходів забезпечення позову

у справі № 918/1284/14 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія"

до відповідачів:1) Публічного акціонерного товариства "Дельта банк"

2) Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт"

про спонукання до виконання договірних зобов'язань

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідачів: 1) Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" - Демчук Ю.М.

2) Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17.10.2014р. у справі №918/1284/14 скасовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти на кореспондентському рахунку 1 в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву та Київській області ПАТ "Дельта Банк" в межах суми невиконаних зобов'язань, що становить 22 753 643,83 доларів США, вжиті ухвалою господарського суду Рівненської області від 09.09.2014 у справі №918/1284/14.

Наведену вище ухвалу місцевий господарський суд мотивував тим, що у даній справі провадження припинено, а також вказав, що на даний час відсутні позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та приватного підприємства "Фірма Укрекопласт", а тому суд дійшов до висновку, що потреба у забезпеченні позову відпала, оскільки змінилися обставини, що спричинили застосування таких заходів забезпечення позову, тому вжиті судом заходи забезпечення позову необхідно скасувати.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 17.10.14р. про скасування заходів забезпечення позову у справі №918/1284/14.

Скаржник вважає, що ухвала господарського суду є незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права.

Мотивуючи свою правову позицію, скаржник посилається на положення ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. ст. 2, 3 Закону України «Про третейські суди», п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24.02.2004 р. № 3-рп/2004).

При цьому, скаржник вказує на те, що суд не вправі відмовити особі в розгляді позовної заяви, якщо з матеріалів справи вбачається, що даний спір підвідомчий господарському суду.

З огляду на наведене, скаржник вважає, що ухвала суду першої інстанції про припинення провадження у справі № 918/1284/14 є незаконною та, як наслідок, є незаконною ухвала про скасування заходів забезпечення позову.

Представником відповідача - Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просить суд ухвалу господарського суду Рівненської області від 17.10.2014р. про скасування заходів забезпечення позову у справі №918/1284/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує наступне.

Відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову, які застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

17.10.2015р. господарським судом Рівненської області прийнято ухвалу про припинення провадження у справі № 918/1284/14 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України внаслідок наявності між сторонами третейського застереження.

З урахуванням ст. 68 ГПК України та п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову», процесуальний опонент скаржника зауважив, що внаслідок припинення провадження у справі ухвалою від 17.10.2014 року відпала необхідність у забезпеченні позову у справі № 918/1284/14, а тому, вважає ухвалу господарського суду Рівненської області від 17.10.2014 року у даній справі законною, а апеляційну скаргу ТОВ «Торговий будинок «Надія» безпідставною.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі № 918/1284/14 (у складі головуючого судді Юрчук М.І., суддів Крейбух О.Г., Василишина А.Р.) скасовано ухвалу господарського суду Рівненської області від 17.10.2014 р. у справі № 918/1284/14 про скасування заходів забезпечення позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2015 р. у справі №918/1284/14 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 р. у даній справі скасовано та передано справу на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

При цьому, у наведеній вище постанові Вищий господарський суд вказав на те, що застосувавши до спірних правовідносин положення договору банківського вкладу № Д-2011104/01/1902 від 04.03.2014, при цьому не встановивши обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для припинення провадження у справі № 918/1284/14 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2015р. у справі № 918/1284/14 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 17.10.2014 р. у справі № 918/1284/14 про скасування забезпечення позову до провадження.

18 травня та 02 червня 2015 року в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник відповідача - Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" в судовому засіданні заявив, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржувану ухвалу про скасування заходів забезпечення позову у справі такою, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Представники позивача та відповідача - Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи приписи ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що сторони були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення, направлені останнім (Т.3, а.с. 52-54), а також те, що явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників позивача та одного із відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача - Публічного акціонерного товариства "Дельта банк", перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу про скасування забезпечення позову залишити без змін, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 08.09.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" звернулось до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" з вимогами: зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" перерахувати грошові кошти у розмірі 22753643,83 (двадцять два мільйони сімсот п'ятдесят три тисячі шістсот сорок три доларів США 83 центів) з поточного рахунку, відкритого Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" у Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" згідно платіжного доручення №54 від 15 серпня 2014 року на рахунок Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" №2901; стягнути з Приватного підприємства "ФІРМА УКРЕКОПЛАСТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" 10 000 (десять тисяч) гривень.

Окрім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" подано заяву № 7/1 від 02.09.2014р. про вжиття заходів до забезпечення позову (Т.1, а.с. 41-43).

Ухвалою суду від 9 вересня 2014 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2014 року провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" про спонукання до виконання договірних зобов'язань було припинено на підставі п. 5. ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Іншою ухвалою від 17 жовтня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та Приватного підприємства "Фірма Укрекопласт" про спонукання до виконання договірних зобов'язань було скасовано заходи забезпечення позову на підставі ст. 68 ГПК України.

Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції від 17.10.2014р. у справі №918/1284/14, відповідно до якої скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Рівненської області від 09.09.2014р. у справі №918/1284/14, на предмет відповідності вимогам діючого законодавства, суд апеляційної інстанції враховує наступні обставини справи та положення чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про забезпечення позову, скасування забезпечення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За змістом ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, з поміж іншого, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована ймовірність утруднення або унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У п. п. 7, 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" роз'яснено, що у позовному провадженні при накладанні арешту на грошові суми відповідача слід обмежувати піддані арешту кошти розміром суми позову та можливих судових витрат. За позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна.

За правилами, визначеними ст. 68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Також, колегія суддів ураховує роз'яснення ВГСУ, наведені у п. 10 Постанови Пленуму № 16 від 26.12.2011 р., згідно з яким враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала, або змінились певні обставини, що спричинились до застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову

перешкоджає належному виконанню судового рішення. Питання про скасування заходів до забезпечення позову може бути розглянуто господарським судом без виклику сторін та інших учасників судового процесу.

З урахуванням наведених вище роз'яснень ВГСУ, колегія суддів відзначає, що тягар доказування наявності підстав для вжиття заходів до забезпечення позову покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. 33 ГПК.

При цьому, колегія суддів зважає на ту обставину, що в судовому порядку усунено обставини, що зумовили вжиття заходів до забезпечення позову. Адже, з огляду на припинення провадження у даній справі, відсутні й підстави для вирішення спору по суті в межах наведеного позовного провадження, а, відтак, і для вжиття заходів до забезпечення позову. За таких умов спростовується й обов'язок сторони щодо доказування підстав для вжиття заходів до забезпечення позову.

Окрім того, погодження сторонами у договірному порядку питання щодо вирішення спору у порядку третейського судочинства виключає застосування визначених Господарським процесуальним кодексом України правил щодо застосування заходів забезпечення позову.

За наведених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо скасування заходів забезпечення позову у даній справі як таким, що узгоджується із вимогами закону та встановленими обставинами у даній справі.

З огляду на викладене вище, судова колегія не приймає до уваги доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, оскільки останні не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та суперечать положенням чинного законодавства.

За наведених вище підстав, колегією суддів не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали в порядку статті 104 ГПК України.

Ураховуючи вищевказане, ухвалу господарського суду Рівненської області у справі №918/1284/14 від 17.10.2014 р. про скасування забезпечення позову слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Рівненської області у справі №918/1284/14 від 17.10.2014р. про скасування забезпечення позову залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Надія" - без задоволення.

2. Справу №918/1284/14 повернути в господарський суд Рівненської області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.