РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015Справа №910/3072/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еліт»

Про стягнення 127 338 420,44 грн.

Головуючий суддя Ващенко Т.М.

Суддя Пукшин Л.Г.

Суддя Яковенко А.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Чернишенко А.Г. - представник за довіреністю № 74/03 від 30.03.2015 р.

від відповідача: Білобловський С.В. - представник за довіреністю № 01/10-04-15/1 від 10.04.2015 р.

від 3-ої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт» про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 06-08П від 26.03.2008 р. (надалі - Договір) в розмірі 127 338 420,44 грн. (з яких: 47 964 899,45 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 37 409 338,97 грн. - заборгованість по несплаченим процентам; 13 056 965,51 грн. - неустойка за прострочення сплати кредиту; 9 111 580,23 грн. - неустойка за прострочення сплати процентів; 16 762 755,53 грн. - інфляційні нарахування за час прострочення виконання зобов'язання по сплаті кредиту та процентів; 2 073 582,76 грн. - 3 % річних; 959 297,99 грн. - штраф за порушення вимог кредитного договору).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2015 р. порушено провадження у справі № 910/3072/15-г, на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еліт»; розгляд справи призначено на 03.03.2015 р.; зобов'язано учасників судового процесу надати суду певні документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 09.04.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 23.04.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2015 р., керуючись ст. 69 ГПК України, суд продовжив строк вирішення спору в справі № 910/3072/15-г на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 23.04.2015 р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву, який залучено до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.04.2015 р. призначено колегіальний розгляд справи № 910/3072/15-г.

Згідно з довідкою про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) визначено для розгляду справи № 910/3072/15-г колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Ващенко Т.М., судді - Пукшин Л.Г. та Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.04.2015 р. вищевказаною колегією суддів прийнято дану справу до провадження, та призначено її до розгляду на 21.05.2015 р.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 21.05.2015 р. не з'явилися, вимог ухвал суду в даній справі не виконали, про поважні причини неявки суду не повідомили, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що представники відповідача та третьої особи в судове засідання 21.05.2015 р. не з'явилися, керуючись ст. 77 ГПК України, суд відклав розгляд даної справи на 04.06.2015 р.

У судовому засіданні 04.06.2015 р. представник позивача подав додаткові письмові пояснення; позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в усних та письмових поясненнях проти позову заперечував.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ «Торговий дім «Еліт» в судове засідання 04.06.15. не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення третьої особи про час та місце судового засідання, про наслідки ненадання нею витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/3072/15-г.

У судовому засіданні 04.06.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2008 року між Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (надалі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Еліт» (надалі - Позичальник) був укладений Кредитний договір № 06-08П (надалі - Договір).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1.1. Договору в редакції додаткової угоди № 74 від 17.06.2013 р. до даного Договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (надалі за текстом - кредит або кредитна лінія), на умовах, визначених цим Договором; кредит надається у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 9 000 000,00 грн.; термін користування кредитом до 05 березня 2014 року включно; процентна ставка за користування кредитом - 27 відсотків річних.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що кредит надається позичальнику на наступні цілі: для поповнення обігових коштів.

Згідно з пунктами 2.1. та 2.1.1. Договору, видача кредиту на цілі, визначені п. 1.2. цього Договору, здійснюється у безготівковій формі на підставі заяви позичальника та платіжного доручення; видача кредиту здійснюється виключно після підписання договорів, які забезпечують виконання зобов'язань за цим Договором.

Пунктом 2.1.2. Договору, передбачено, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат виступає порука Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт».

Відповідно до п. 2.2. Договору, за оформлення цього Договору та супутньої документації Позичальник сплачує банку комісію у розмірі 150,00 грн., без ПДВ, на рахунок № 1101 в АБ «Брокбізнесбанк», МФО 300249.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, визначені в заяві Позичальника.

Згідно з п. 2.4. Договору в редакції додаткової угоди № 74 від 17.06.2013 р. до даного Договору, повернення кредиту здійснюється шляхом здійснення платежу на позичковий рахунок, відкритий банком Позичальнику, в строки не пізніше 05.03.2014 р.

За умовами п. 2.5. Договору, проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п. 1.1.2. цього Договору, на суму фактичного залишку заборгованості за кредитом, із розрахунку календарної кількості днів в році та календарної кількості днів в місяці. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту і не враховується день погашення кредиту.

У відповідності до п. 2.6. Договору в редакції додаткової угоди № 72 від 16.076.2012 р. до даного Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісяця, при цьому: а) починаючи з 16 липня 2012 року нарахування процентів за користування кредитом Банк здійснює за період з 27 червня 2012 року по передостанній робочий день, включно, поточного місяця; б) в подальшому, проценти нараховуються за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день включно поточного місяця; в) при повному погашенні Кредиту (у тому числі достроковому) - з останнього робочого дня попереднього місяця, до дня погашення (не включно).

В місяцях на які припадає останній день податкового (звітного кварталу), проценти нараховуються по останній день такого місяця включно.

Згідно з п. 2.7. Договору в редакції додаткової угоди № 74 від 17.06.2013 р. до даного Договору, Позичальник щомісяця, починаючи з 17 червня 2013 року, направляє в погашення процентів по Договору грошові кошти у сумі не менше 5 000,00 грн. на рахунок, вказаний Банком. Залишок несплачених процентів Позичальник сплачує в останній місяць користування кредитом, але не пізніше 05.03.2014 року.

Пунктом 2.8. Договору визначено, що моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки Банку кредиту, процентів, комісій, неустойки, визначених цим Договором.

Якщо цей день не є банківським днем, то платіж повинен бути здійснений не пізніше наступного банківського дня. При цьому проценти за кредитом нараховуються та сплачуються також і за період від дня, що не є банківським, до наступного банківського дня.

Пунктом 2.9. Договору сторони обумовили, що погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості:

- в першу чергу погашається прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце);

- в другу чергу погашається строкова заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом;

- в третю чергу погашається прострочена заборгованість по поверненню кредиту (якщо прострочення буде мати місце);

- в четверту чергу погашається строкова заборгованість по поверненню кредиту;

- в п'яту чергу погашається заборгованість по сплаті комісій;

- в шосту чергу погашається заборгованість за неустойкою, у випадку її нарахування банком;

- в сьому чергу погашаються інші витрати банку.

Банк може змінити порядок погашення заборгованості на власний розсуд.

Розділом 3 договору визначені права та обов'язки Банку.

У відповідності до п. 3.2.2. Договору, в термін до 5 (п'яти) банківських днів з дати отримання банком заяви Позичальника про видачу або в інший термін, визначений сторонами, перерахувати кредит на поточний рахунок Позичальника або інший вказаний Позичальником рахунок на підставі його письмової заяви та за умови укладення договорів, що забезпечують виконання зобов'язань за цим Договором.

Згідно з п. 4.2.1. Договору, Позичальник зобов'язаний здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти, використати кредит за цільовим призначенням та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Розділами 5 та 6 Договору визначено порядок зміни процентної ставки за кредитом та умов дострокового погашення кредиту.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за кредитом та/або комісій Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена п. 1.1.3. цього договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

При розрахунку неустойки приймаються: рік - 365 днів, місяць - рівний календарній кількості днів.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі виявлення фактів нецільового використання кредиту (в повному обсязі або частково) Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку у розмірі 10 (десять) відсотків від суми кредиту, використаного не за цільовим призначенням.

Згідно з п. 7.3. Договору, Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі 0,5 відсотків від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником п.п. 4.2.6., 4.2.7. цього договору за кожний факт порушення.

У відповідності до п. 7.4. Договору, Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі 5 (п'ять) відсотків від суми залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником п. п. 4.2.4., 4.2.5., 4.2.8. - 4.2.10. цього договору за кожний факт порушення.

Неустойки, передбачені цією статтею договору, підлягають сплаті на письмову вимогу Банку за реквізитами, вказаними банком (п. 7.5. Договору).

Згідно з п. 8.1. Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання зобов'язань за цим Договором

Протягом періоду з березня 2008 року до червня 2013 року між сторонами були укладені додаткові угоди № № 1 - 74 до Кредитного договору № 06-08П від 26.03.2008 р., якими змінювались предмет угоди, ліміт кредитної лінії, термін дії кредитної лінії, відсотки за користування кредитними коштами, графіки сплати відсотків, умови відстрочення сплати відсотків за кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі заяв Позичальника та згідно з наступними додатковими угодами до Кредитного договору Позичальнику були надані кредитні кошти в розрізі відкличної поновлюваної кредитної лінії:

- відповідно до додаткової угоди № 1-П від 27.03.2008 р. надано транш в сумі 5 000 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 2-П від 23.03.2008 р. надано транш в сумі 1 970 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 3-П від 13.05.2008 р. надано транш в сумі 1 000 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 9-П від 07.04.2009 р. надано транш в сумі 500 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 10-П від 20.07.2009 р. встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 12 700 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 11-П від 21.07.2009 р. надано транш в сумі 3 700 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 12-П від 25.09.2009 р. встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 18 100 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 13-П від 25.09.2009 р. надано транш в сумі 1 000 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 14-П від 05.10.2009 р. надано транш в сумі 700 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 15-П від 08.10.2009 р. надано транш в сумі 1 300 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 16-П від 13.10.2009 р. Позичальнику збільшено ліміт кредитної лінії до 25 100 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 17-П від 13.10.2009 р. надано транш в сумі 1 000 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 18-П від 19.10.2009 р. надано транш в сумі 650 000 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 19-П від 21.10.2009 р. надано транш в сумі 700 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 20-П від 02.11.2009 р. надано транш в сумі 450 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 21-П від 03.11.2009 р. надано транш в сумі 400 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 22-П від 18.11.2009 р. надано транш в сумі 1 500 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 23-П від 20.11.2009 р. надано транш в сумі 1 400 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 24-П від 26.11.2009 р. надано транш в сумі 400 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 26-П від 08.12.2009 р. надано транш в сумі 650 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 27-П від 14.12.2009 р. надано транш в сумі 300 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 28-П від 22.12.2009 р. надано транш в сумі 250 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 29-П від 28.12.2009 р. надано транш в сумі 350 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 30-П від 09.02.2010 р. ліміт кредитної лінії збільшено до 26 100 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 31-П від 16.02.2010 р. надано транш в сумі 900 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 32-П від 23.02.2010 р. надано транш в сумі 300 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 33-П від 26.02.2010 р. ліміт кредитної лінії збільшено до 40 965 000 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 34-П від 26.02.2010 р. надано транш в сумі 4 370 000.,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 35-П від 04.03.2010 р. надано транш в сумі 300 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 36-П від 09.03.2010 р. надано транш в сумі 400 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 37-П від 10.03.2010 р. надано транш в сумі 300 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 38-П від 12.03.2010 р. надано транш в сумі 250 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 39-П від 18.03.2010 р. надано транш в сумі 160 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 41-П від 24.03.2010 р. надано транш в сумі 500 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 42-П від 26.03.2010 р. надано транш в сумі 250 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 43-П від 29.03.2010 р. надано транш в сумі 240 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 44-П від 02.04.2010 р. надано транш в сумі 400 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 45-П від 07.04.2010 р. надано транш в сумі 400 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 46-П від 12.04.2010 р. надано транш в сумі 220 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 47-П від 14.04.2010 р. надано транш в сумі 550 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 48-П від 19.04.2010 р. надано транш в сумі 350 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 49-П від 22.04.2010 р. надано транш в сумі 900 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 50-П від 28.04.2010 р. надано транш в сумі 400 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 51-П від 01.06.2010 р. збільшено ліміт кредитної лінії до 47 965 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 52-П від 02.06.2010 р. надано транш в сумі 6 000 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 53-П від 05.07.2010 р. надано транш в сумі 167 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 54-П від 29.09.2010 р. надано транш в сумі 2 000 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 56-П від 22.10.2010 р. надано транш в сумі 2 700 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 57-П від 14.12.2010 р. надано транш в сумі 1 300 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 58-П від 01.02.2011 р. надано транш в сумі 1 200 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 59-П від 08.02.2011 р. надано транш в сумі 1 200 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 60-П від 18.02.2011 р. надано транш в сумі 1 000 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 61-П від 21.02.2011 р. надано транш в сумі 1 500 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 62-П від 03.03.2011 р. надано транш в сумі 900 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 64-П від 25.05.2011 р. надано транш в сумі 3 900 000,00 грн.;

- відповідно до додаткової угоди № 68-П від 24.02.2012 р. надано транш в сумі 2 084 847,00 грн.

Виконання зобов'язань Банком щодо надання кредиту згідно умов Кредитного договору № 06-08П від 26.03.2008 р. та додатковими угодам до нього підтверджується платіжними документами, копії яких додано до матеріалів справи.

Протягом періоду кредитування Позичальником порушувались зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування, що призвело до нарахування штрафних санкцій, передбачених умовами Кредитного договору № 06-08П від 26.03.08 р.

Станом на 19.01.2015 р. заборгованість Позичальника по Кредитному договору № 06-08П від 26.03.2008 р. становить 127 338 420,44 грн. (з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 47 964 899,45 грн.; заборгованість за несплаченими процентами - 37 409 338,97 грн.; неустойка за прострочення сплати кредиту - 13 056 965,51 грн.; неустойка за прострочення сплати процентів - 9 111 580,23 грн.; інфляційне нарахування за час прострочення виконання зобов'язання по сплаті кредиту та процентів - 16 762 755,53 грн.; проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3 % річних згідно статті 625 Цивільного кодексу України - 2 073 582,76 грн.; штраф за порушення вимог Кредитного договору - 959 297,99 грн.).

В якості забезпечення Кредитного договору № 06-08П від 26.03.2008 р., між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІТ» (надалі - Поручитель) та Акціонерним банком «Брокбізнесбанк», який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (надалі - Банк) був укладений Договір поруки № 06-08 від 26.03.2008 р.(надалі - Договір поруки).

Відповідно до пункту 1.1. Договору поруки, Поручитель зобов'язався перед Банком солідарно відповідати грошовими коштами та всім своїм майном за виконання Позичальником - ТОВ «Торговий дім «Еліт» (надалі - Боржник) всіх його зобов'язань перед Банком, що виникли з Кредитного договору № 06-08П від 26.03.2008 р.

Згідно з п. 1.3. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Банком в тому ж обсязі, що Боржник, включаючи суму кредиту, нарахованих процентів і нарахованих штрафних санкцій.

Пунктом 2.1. Договору поруки визначено, що в разі невиконання (часткового невиконання) Боржником своїх зобов'язань по Кредитному договору № 06-08П від 26.03.2008 р., в тому числі несплаті процентів за користування кредитом, невиконання графіка погашення кредиту, невиконання (часткове невиконання) договору, що є забезпеченням виконання зобов'язань по кредитному договору - договорів застави, іпотеки, Кредитор протягом 10 (десяти) робочих днів направляє поручителю письмове повідомлення про таке невиконання.

У відповідності до п. 2.2. Договору поруки, Поручитель не пізніше наступного робочого дня, після одержання такого повідомлення перераховує кредитору суму невиконаних зобов'язань на вказаний ним рахунок.

До Поручителя, що виконав зобов'язання Боржника по кредитному договору, переходять права Кредитора в частині виконаних зобов'язань.

Згідно з п. 3.1. Договору поуки, цей договір вступає в силу з моменту його підписання і скріплення печатками сторонами і діє до повного виконання Боржником своїх зобов'язань по Кредитному договору № 06-08П від 26.03.2008 р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу 04.09.2014 р. була направлена вимога про погашення заборгованості за Кредитним договором № 06-08П від 26.03.2008 р., яку ТОВ «Еліт» отримало 08.09.2014 р. (належні докази поштового направлення додано до матеріалів справи).

Однак жодних дій, спрямованих на сплату боргу з боку ТОВ «Еліт» не було вчинено.

За таких обставин Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт» про стягнення 127 338 420,44 грн. (з яких: 47 964 899,45 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 37 409 338,97 грн. - заборгованість по несплаченим процентам; 13 056 965,51 грн. - неустойка за прострочення сплати кредиту; 9 111 580,23 грн. - неустойка за прострочення сплати процентів; 16 762 755,53 грн. - інфляційні нарахування за час прострочення виконання зобов'язання по сплаті кредиту та процентів; 2 073 582,76 грн. - 3 % річних; 959 297,99 грн. - штраф за порушення вимог кредитного договору), у зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань за Кредитним договором № 06-08П від 26.03.2008 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача до ТОВ «Еліт» підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, для застосування до боржника відповідальності у вигляді стягнення пені та штрафу, вони мають бути передбачені законом або договором.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за кредитом та/або комісій Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена п. 1.1.3. цього договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

При розрахунку неустойки приймаються: рік - 365 днів, місяць - рівний календарній кількості днів.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі виявлення фактів нецільового використання кредиту (в повному обсязі або частково) Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку у розмірі 10 (десять) відсотків від суми кредиту, використаного не за цільовим призначенням.

Згідно з п. 7.3. Договору, Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі 0,5 відсотків від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником п.п. 4.2.6., 4.2.7. цього договору за кожний факт порушення.

У відповідності до п. 7.4. Договору, Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі 5 (п'ять) відсотків від суми залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником п. п. 4.2.4., 4.2.5., 4.2.8. - 4.2.10. цього договору за кожний факт порушення.

Неустойки, передбачені цією статтею договору, підлягають сплаті на письмову вимогу Банку за реквізитами, вказаними банком (п. 7.5. Договору).

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надавши ТОВ «Торговий дім «Еліт» за Кредитним договором № 06-08П від 26.03.2008 р. кредитні кошти, тоді як ТОВ «Торговий дім «Еліт» свої зобов'язання за даним кредитним договором належним чином не виконав,у зв'язку з чим у ПАТ «Брокбізнесбанк» виникло право вимоги до поручителя - ТОВ «Еліт» щодо сплати заборгованості Боржника за спірним кредитним договором.

Відповідачем - ТОВ «Еліт» надано відзив на позов, відповідно до якого він просить суд відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що з відкликанням банківської ліцензії відповідно до постанови Правління НБУ від 10.06.2014 р. № 339 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк», банк не має права здійснювати банківську діяльність та втрачає право нарахування процентів за кредитним договором. Крім того, відповідач посилається на пропуск строку позовної давності щодо нарахування пені (неустойки) та припинення поруки на підставі ст. 559 ЦК України, оскільки без згоди поручителя змінено умови кредитування, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності.

Господарський суд не приймає зазначені доводи відповідача, виходячи з наступного

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Тобто, зобов'язання - це правовідношення між, як мінімум, двома сторонами, а поєднання двох сторін у одній особі є підставою для припинення зобов'язання.

Статтею 606 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. При цьому необхідною умовою припинення зобов'язання згідно зі статтею 606 є взаємна відповідність прав і обов'язків боржника і кредитора, за відсутності якої зобов'язання не може бути припинене.

Приписи статті 606 ЦК України встановлюють такий спосіб припинення цивільно-правового зобов'язання, що не залежить від волі сторін. Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить за певних обставин зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, та/або навпаки. Іншими словами, в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин). При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим і припиняється правовідношення.

Отже, щоб зобов'язання припинилось на підставі наведеної норми поєднанням двох сторін у одній особі, необхідно щоб у результаті такого поєднання лишилась лише одна особа. Поєднання боржника та кредитора може бути наслідком, зокрема, правонаступництва, причому як загального, так і у випадку ліквідації з правонаступництвом злиття, приєднання тощо.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, обидві сторони Кредитного договору як боржник так і кредитор існують як окремі особи, а тому передбаченого зазначеною статтею поєднання боржника і кредитора в одній особі не відбулося.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.05.2015 р. у справі № 910/20158/14.

Частиною 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» закріплено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Таким чином, відповідач у даній справі не є вкладником чи кредитором банку, а є боржником (поручителем), у зв'язку з чим його твердження щодо ненарахування штрафних санкцій під час тимчасової адміністрації та відкликанні ліцензії банку є хибними.

Стосовно пропущення строку позовної давності щодо нарахування пені (неустойки), то Господарський суд м. Києва не приймає дану заяву, оскільки рішенням Господарського суду м. Києва від 07.04.2015 р. у справі № 910/2050/15-г (суддя Головатюк Л.Д.) за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ТОВ «Торговий дім «Еліт» про стягнення 127 338 420,44 грн. (з яких: 47 964 899,45 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 37 409 338,97 грн. - заборгованість по несплаченим процентам; 13 056 965,51 грн. - неустойка за прострочення сплати кредиту; 9 111 580,23 грн. - неустойка за прострочення сплати процентів; 16 762 755,53 грн. - інфляційні нарахування за час прострочення виконання зобов'язання по сплаті кредиту та процентів; 2 073 582,76 грн. - 3 % річних; 959 297,99 грн. - штраф за порушення вимог кредитного договору), позовні вимоги задоволено повністю.

Предметом спору в справі № 910/2050/15-г є заборгованість ТОВ «Торговий дім «Еліт», яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань за Кредитним договором № 06-08П від 26.03.2008 р.

При цьому, предметом спору в справі № 910/3072/15-г є таж сама заборгованість ТОВ «Торговий дім «Еліт», яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань за Кредитним договором № 06-08П від 26.03.2008 р., яку ПАТ «Брокбізнесбанк» просить стягнути з поручителя - ТОВ «Еліт».

Таким чином, у справі № 910/2050/15-г господарським судом були встановлено всі обставини справи та перевірено розрахунки.

У відповідності до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

ТОВ «Торговий дім «Еліт» письмових пояснень по суті спору в справі № 910/3072/15-г суду не надав.

Крім того, ТОВ «Еліт» не надало суду контррозрахунку заборгованості поручителя у зв'язку з неналежним виконанням боржником - ТОВ «Торговий дім «Еліт» зобов'язань за Кредитним договором № 06-08П від 26.03.2008 р., а також не надало жодних належних доказів у підтвердження виконання самим боржником свого зобов'язання. При цьому, господарський суд зазначає, що з моменту звернення ПАТ «Брокбізнесбанк» з вимогою № 403/012-01 від 02.09.2014 р. до Поручителя і до моменту звернення з позовом до суду - 11.02.2015 р., відповідачу було відомо про неналежне виконання боржником за кредитним договором своїх зобов'язань. Однак, з боку поручителя жодних дій щодо врегулювання даного спору в позасудовому порядку не було вчинено.

За таких обставин у ПАТ «Брокбізнесбанк» виникло право стягнути заборгованість, яка встановлена рішенням Господарського суду м. Києва від 07.04.2015 р. у справі № 910/2050/15-г, з поручителя - ТОВ «Еліт».

Таким чином, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідач - ТОВ «Еліт» в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та не довів суду належними та допустимими доказами належного виконання ними своїх зобов'язань, то позов ПАТ «Брокбізнесбанк» про стягнення з ТОВ «Еліт» 127 338 420,44 грн. (з яких: 47 964 899,45 грн. - заборгованість по основній сумі кредиту; 37 409 338,97 грн. - заборгованість по несплаченим процентам; 13 056 965,51 грн. - неустойка за прострочення сплати кредиту; 9 111 580,23 грн. - неустойка за прострочення сплати процентів; 16 762 755,53 грн. - інфляційні нарахування за час прострочення виконання зобов'язання по сплаті кредиту та процентів; 2 073 582,76 грн. - 3 % річних; 959 297,99 грн. - штраф за порушення вимог кредитного договору), визнається судом таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в т.ч. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (п. 22 ч. 1 ст. 5).

Фактично з даним позовом до суду звернулось Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», від імені якого діє Уповноважена особа на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Брокбізнесбанк» - Курений О.В., призначений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 р. № 45 «Про початок ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», станом на 01.01.2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1 827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080,00 грн.).

При зверненні з даним позовом про стягнення 127 338 420,44 грн., належна до сплати суми судового збору становить 73 080,00 грн. (60 розмірів мінімальної заробітної плати).

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 73 080,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 44, 49, 75, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт» (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, 115-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, проспект Перемоги, 41, ) 47 964 899 (сорок сім мільйонів дев'ятсот шістдесят чотири тисячі вісімсот дев'яносто дев'ять) грн. 45 коп. - заборгованість по основній сумі кредиту; 37 409 338 (тридцять сім мільйонів чотириста дев'ять тисяч триста тридцять вісім) грн. 97 коп. - заборгованість по несплаченим процентам; 13 056 965 (тринадцять мільйонів п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 51 коп. - неустойка за прострочення сплати кредиту; 9 111 580 (дев'ять мільйонів сто одинадцять тисяч п'ятсот вісімдесят) грн. 23 коп. - неустойка за прострочення сплати процентів; 16 762 755 (шістнадцять мільйонів сімсот шістдесят дві тисячі сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 53 коп. - інфляційні нарахування за час прострочення виконання зобов'язання по сплаті кредиту та процентів; 2 073 582 (два мільйони сімдесят три тисячі п'ятсот вісімдесят дві) грн. 76 коп. - 3 % річних; 959 297 (дев'ятсот п'ятдесят дев'ять тисяч двісті дев'ятсот сім) грн. 99 коп. - штраф за порушення вимог кредитного договору).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліт» (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, 115-А, ) в доход Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.06.2015 р.

Головуючий суддя Т.М. Ващенко

Судді: Л.Г. Пукшин

А.В. Яковенко