ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р.Справа № 917/506/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум", м. Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" - Ларченко Ірини Миколаївни
до ТОВ "Альфа Центр Полтава", м. Харків
простягнення 4603337,33 грн.
за участю представників:

позивача - Безугла Л.Е., довіреність №10/12-01 від 22.01.15 р.,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 16.03.2015р. порушено провадження у справі № 917/506/15 за позовом Публічного акціонерного товариства банк "Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко І.М. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Центр Полтава", вул. Половки, 107, м. Полтава, 36034 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0004/10/25-КГІ від 20.01.2010р.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.04.2015р. справу №917/506/15 було передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду від 27.04.15р. справу прийнято судом та призначено до розгляду в судовому засіданні.

02.06.15р. представник позивача надав супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 02.06.15р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 02.06.15р. не з`явився.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

20.01.2010 року між Публічним акціонерним товариством "БАНК ФОРУМ", (надалі Позивач, Кредитор або Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтава Моторс" (надалі Позичальник) був укладений Кредитний договір №0004/10/25-KLI (надалі - Кредитний договір) відповідно до якого Позичальнику було відкрито відновлювальну кредитну лінію для поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 5 000 000,00 грн. (п'ять мільйонів гривень) строком по 21.07.2011р. і сплатою 24,00% (двадцять чотири) процентів річних за користування кредитними коштами.

23.07.2010р. та 11.11.2010р. між Банком та Позичальником було укладено додаткові угоди №1 та № 2 відповідно. Згідно вказаних документів було змінено номера рахунків для обліку нарахованих процентів та сплати кредитних коштів. Всі інші суттєві умови Кредитного договору було залишено без змін.

В забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, 22 липня 2010 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Центр Полтава" (надалі Поручитель або Відповідач) було укладено договір поруки №0004/10/25-КLI/S-3, відповідно до умов якого поручитель поручається перед Кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтава Моторс" (), надалі Боржник, зобов'язань за Кредитним договором №0004/10/25-КLI від "22" липня 2010 року та додаткових угод, що можуть бути укладені в майбутньому, який був укладений між Кредитором та Боржником (надалі - Кредитний Договір), у повному обсязі, за умовами якого Боржник зобов'язаний повернути Кредиторові кредитні кошти в сумі 5 000 000 (П'ять мільйонів) грн. 00 коп., строком до "21" липня 2011 року, нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 24,0 % (двадцять чотири цілих нуль десятих) процентів річних за користування кредитними коштами і можливі неустойки у розмірах тау випадках, передбачених Кредитним договором. Вказані зобов'язання Поручителя перед Кредитором є безумовними і ніяких умов, крім передбачених цим Договором не потребують.

На виконання вимог чинного законодавства України та викладених умов Кредитного договору Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надавав Позичальнику кредитні кошти згідно з його заявками, що підтверджується відповідними меморіальними ордерами.

Згідно п.2.3. Кредитного договору Позичальник здійснює повернення кредиту на відкритий йому позичковий рахунок наступним чином: щомісячно з липня 2010 року по грудень 2010 року по 14 000,00 грн., щомісячно з січня 2011 року по травень 2011 року по 100 000,00 грн., в червні 2011 року перегляд графіку зниження ліміту кредитування. Проценти сплачуються за перший місяць користування кредитними коштами не пізніше останнього робочого дня першого місяця користування кредитними коштами включно. В подальшому проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно за період з 26 числа попереднього місяця по 25 число поточного місяця включно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

Відповідно до п. 3.3.2. Кредитного договору Позичальник зобов'язаний не пізніше визначеного п. 1.2. Кредитного договору строку повернути Позивачу суму наданих кредитних коштів в повному обсязі, сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 2.3 Договору поруки Кредитор зобов'язаний повідомити Поручителя про невиконання Боржником своїх зобов'язань.

Так, 25.12.2014р. Кредитор направив на адресу Відповідача Вимогу про виконання зобов'язання, вих. №16735/3.1, але станом на дату подання позовної заяви, Позичальник та Поручитель свої зобов'язання за Кредитним договором та договором поруки не виконали, заборгованість перед Позивачем до цього часу не ліквідована.

Станом на 20.01.2015 р. заборгованість Відповідача за Кредитним договором №0004/10/25-КLІ від 20.01.2010р. становить 4 603 337,33 грн. (чотири мільйона шістсот три тисячі триста тридцять сім гривень 33 копійки), та складається з:

- простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів - 3 960 518,40 грн. (три мільйона дев'ятсот шістдесят тисяч п'ятсот вісімнадцять гривень 40 копійок);

- простроченої заборгованості зі сплати процентів - 642 818,93 грн. (шістсот сорок дві тисячі вісімсот вісімнадцять гривень 93 копійки).

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт господарювання (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме п. 4.1. договору поруки №0004/10/25-КLI/S-3, який було укладено 22 липня 2010 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Центр Полтава" (надалі Поручитель або Відповідач) в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтава Моторс" (Позичальник) Кредитного договору №0004/10/25-KLI, порука припиняється якщо кредитор протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя.

Пунктом 1.2. кредитного договору встановлено, що кредитні кошти надаються строком по 21.07.2011 року.

Таким чином, з 22.07.2011р. по 22.07.2012р. (протягом року) банк мав право звернутись до поручителя з відповідною вимогою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо погашення заборгованість кредитора, лише 25.12.14р. (а.с. №37) вже після спливу строку, передбаченого договором поруки, для звернення з відповідною вимогою.

Зважаючи на те, що кредитор звернувся до поручителя щодо отримання заборгованості за кредитним договором №0004/1025-КLI від 22/07/2010 року вже після припинення договору поруки, тому зобов'язання за даним договором вважаються теж припиненими.

Таким чином, оскільки договір поруки є припиненим, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 598, 629 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя Л.В. Шарко