ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

05 червня 2015 року Справа № 5/137-06-3330
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Картере В.І.,
перевіривши касаційну скаргуКомунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Вузівський"
на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.04.2015
та на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.03.2015
у справі№5/137-06-3330 господарського суду Одеської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ"
доКомунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Вузівський"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Герц"
простягнення 1120350,74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана 27.04.2015 (відповідно до штампу канцелярії Одеського апеляційного господарського суду на титульному аркуші касаційної скарги) Комунальним підприємством "Житлово-комунальний сервіс "Вузівський" касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 та на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.03.2015 у справі №5/137-06-3330 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі

Частиною 4 ст. 27 ГПК України встановлено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Відповідно до п. 61 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України" треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору); прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони (статті 26, 27, 29 ГПК). Тому якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, прокурору, який бере участь у справі, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (пункт 3 частини першої статті 1113 ГПК).

Дослідивши касаційну скаргу Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Вузівський" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 та на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.03.2015 у справі №5/137-06-3330 з доданими до неї документами, колегія суддів касаційної інстанції встановила, що до скарги не додано доказів надсилання її копій третій особі у справі, а саме: Товариству з обмеженою відповідальністю "Герц", що відповідно до вищезазначеного, є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про судовий збір України" визначено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Згідно з п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Пунктом 2.21. вказаної постанови пленуму визначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Отже, виходячи із наведеного, належним доказом сплати судового збору є платіжне доручення (при безготівковому перерахування судового збору), квитанція установи банку (при сплаті судового збору готівкою); вказані документи мають містити відповідні відомості, про які вказано вище, і в такому випадку, доданий до касаційної скарги документ буде вважатися належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до 2.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 435, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 1113. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві № 06-08/512-1512 від 07.02.2012 реквізити для сплати судового збору за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України є наступними:

рахунок отримувача - 0007

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві

отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва

код банку отримувача - 820019

код отримувача за ЄДРПОУ - 38004897

код бюджетної класифікації 22030004, символ звітності банку 254.

Дослідивши додане скаржником до касаційної скарги платіжне доручення №3502 від 21.04.2015, судовий збір перерахований за неналежними реквізитами, а саме у вищезазначеному платіжному дорученні невірно вказано рахунок отримувача, банк отримувача, код банку отримувача та отримувача коштів.

З огляду на викладене, додане до касаційної скарги платіжне доручення від 21.04.2015 №3502 не можна вважати належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п. 3, 4, ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Житлово-комунальний сервіс "Вузівський" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 та на ухвалу господарського суду Одеської області від 17.03.2015 від 17.03.2015 у справі №5/137-06-3330 повернути скаржнику.

Справу №5/137-06-3330 повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді: Т.Л. Барицька

В.І. Картере