ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р.Справа № 922/1779/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Березкіній А.Д.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК", м. Одеса
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична фірма "Чорне море", м. Луганськ
про стягнення 215599892,09 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з"явився;

відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична фірма "Чорне море" заборгованості в сумі 187 136 076,21 грн. за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 89/13 від 25.11.2013 р., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом в сумі 149 000 000 грн., простроченої заборгованості за відсотками в сумі 9 625 808,21 грн., розрахункових відсотків з 10.07.2014 р. в сумі 17 855 506,35 грн. та пені за прострочення платежів по кредитному договору в сумі 10 654 761,65 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань по сплаті суми кредиту за кредитним договором №89/13 від 25.11.2013р., внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість, яка станом на 10.03.2015р. становить 187 136 076,21 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 березня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27 квітня 2015 року о 12:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази та зобов`язано сторони направити в судове засідання своїх повноважних представників.

27 квітня 2015 року представник позивача надав супровідним листом (вх. №18937) додаткові документи, зазначені у додатку, які судом долучено до матеріалів справи.

Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 квітня 2015 року відкладено розгляд справи на "14" травня 2015 р. о 09:40 год.

14 травня 2015 року представник позивача супровідним листом надав додаткові документи згідно додатку для долучення до матеріалів справи.

Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

14 травня 2015 року представник позивача надав клопотання (вх. №18936) про продовження строку вирішення спору по справі поза межами двох місячного строку на 15 днів та відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю надання заяви про збільшення позовних вимог, ретельного розрахунку позовних вимог та уточнення звірки суми заборгованості.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 травня 2015 р. задоволено клопотання позивача про продовження строку розгляду спору поза межами двох місячного строку на 15 днів та відкладення розгляду справи. Продовжено строк розгляду спору поза межами двох місячного строку на 15 днів. Розгляд справи відкладено на "03" червня 2015 р. о 15:00

02 червня 2015 року представник позивача до канцелярії суду надіслав клопотання, в якому просив розглядати справу без участі представника позивача, у зв"язку з неможливістю забезпечити його явку.

Суд, розглянувши вказане клопотання, вважає за можливим розглянути справу без участі представника позивача за наявними матеріалами, тому дійшов висновку про його задоволення.

02 червня 2015 року представник позивача до канцелярії суду надіслав заяву про зміну підстав позову та збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 149000000 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 20280329,55 грн. несплачених процентів, нарахованих за користування кредитом, 3553480,35 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 42766082,19 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Відповідно до п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Згідно з п. 3.12 вказаної постанови, право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Суд, розглянувши вказану заяву, дійшов висновку, що вона стосується лише збільшення розміру позовних вимог, оскільки не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає вищезазначену заяву про збільшення позовних вимог до розгляду та подальший розгляд справи ведеться з урахуванням цієї заяви.

Представник позивача у судове засідання 03.06.2015 р. не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав.

Відповідно до відомостей, зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відповідач знаходиться за адресою: 91000, м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 34.

Харківська дирекція Поштамт-Центр поштового зв'язку № 1 в своєму листі від 19.02.2015 року № 7-14-70 проінформувала господарський суд Харківської області, що, у зв'язку з проведенням бойових дій в зоні АТО, з 27.11.2014 року до окремої вказівки, призупиняється приймання для пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей.

Господарським судом Харківської області були складені акти від 27.03.2015 р., 27.04.2015р. про неможливість направлення за належністю поштову кореспонденцію, у зв'язку з призупиненням приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей.

Оскільки телефонний (факсимільний) зв'язок з відповідачем також відсутній, суд, керуючись приписами інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", розмістив інформацію про час і місце судового засідання на сторінці господарського суду Харківської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), що підтверджується відповідною роздруківкою (від 19.05.2015 р.).

Враховуючи викладене, відповідач вважається судом таким, що був належним чином повідомлений про розгляд справи в господарському суді Харківської області.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Туристична фірма "Чорне море" (відповідач) був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 89/13.

Відповідно до п. 1.1 договору, кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, далі по тексту - „Кредит" або „Кредитна лінія".

Згідно з п 1.1.1 договору, надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами або в повній сумі на умовах визначених цим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 209 760 800 грн., далі по тексту кожна частина окремо - „Транш", а в сукупності - „Транші", зі сплатою фіксованої процентної ставки - 18,0% процентів річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами до 24 листопада 2014 року (включно) на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надається Позичальнику на наступні цілі: поточні потреби.

Пунктом 1.1.2 договору передбачено, що ліміт кредитної лінії зменшується за наступним графіком : не пізніше 30.12.2013 р. - ліміт кредитної лінії після погашення 209760800 грн., не пізніше 31.01.2014 р. - 179000000 грн., не пізніше 28.02.2014 р. - 149000000 грн., не пізніше 31.03.2014 р. - 118000000 грн., не пізніше 30.04.2014 р. - 87000000 грн., не пізніше 30.05.2014 р. -66000000 грн., не пізніше 30.06.2014 р. -55000000 грн., не пізніше 31.07.2014 р. - 44000000 грн., не пізніше 29.08.2014 р. - 33000000 грн., не пізніше 30.09.2014 р. - 22000000 грн., не пізніше 31.10.2014 р. - 11000000 грн., не пізніше 24.11.2014 р. - 0,00 грн.

Положеннями п.п. 2.1, 2.2 договору передбачено, що видача траншів кредиту проводиться шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № 4001 у відділенні "Центральне" АТ "Імексбанк" розрахункових документів Позичальника на цілі, визначені в п. 1.2 цього договору, в межах сум та відповідно до термінів, визначених п. 1.1.1 та п. 1.1.2 цього договору. Моментом (днем) надання траншів кредиту вважається день першої оплати з позичкового рахунку Позичальника розрахункових документів Позичальника в сумі відповідного траншу кредиту або день перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника.

Згідно п. 2.4 договору, нарахування процентів за користування траншем Кредиту здійснюється щоденно у валюті кредиту на фактичну суму щоденної заборгованості на позичковому рахунку за методом „факт/факт", виходячи з фактичної кількості днів у році, та сплачується Позичальником щомісячно в останній робочий день поточного місяця в період дії цього Договору. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення траншу Кредиту.

Погашення кредиту, сплата нарахованих за користування кредитом процентів, сплата комісії, неустойки здійснюється Позичальником, відповідно до п.п.1.1, 2.4 Договору, на рахунок № 4009 у відділенні "Центральне" АТ "Імексбанк", код банку 328384 (п.2.5 Договору).

Пунктом 7.3 договору передбачений строк його дії, а саме договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов"язань.

До вказаного договору сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 28.03.2014 р., якою сторони п. 1.3 ст. 1 виклали в наступній редакції:"1.3 у якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов"язань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги кредитор укладає: 1.3.1 з позичальником договір застави майнових прав, що випливають з договору від 08.10.2013 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ветеран" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Туристична фірма "Чорне море", заставною вартістю 247664000 грн. Кредит, виданий кредитором, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами."

25 листопада 2013 року між позивачем (заставодержатель) та ТОВ "Туристична фірма "Чорне море" (заставодавець) був укладений договір застави майнових прав, у відповідності до умов якого заставодавець передає в заставу заставодержателю майнові права, що випливають з договору № від 08.10.2013 р. з усіма додатковими угодами до нього, що укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому, укладеного між ТОВ "Ветеран" та ТОВ "Туристична фірма "Чорне море".

Згідно п. 1.2 договору, зазначене майно заставодавець передає в заставу заставодержателю з метою забезпечення своєчасного та повного виконання власних зобов"язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 89/13 від 25.11.2013 р., з усіма додатковими угодами до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, згідно з яким заставодержатель надає ТОВ "Туристична фірма "Чорне море" кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 209760800 грн., з кінцевим терміном повернення заборгованості до 24 листопада 2014 року, зі сплатою фіксованої відсоткової ставки у розмірі 18 процентів річних.

Пунктом 1.3 договору передбачено. що заставлені майнові права оцінені сторонами у сумі 247664000 грн.

11 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про уступку права вимоги до договору застави майнових прав від 25.11.2013 р., відповідно до якого заставодавець уступає, а заставодержатель приймає в повному обсязі право вимоги на всі майнові права, що випливають з договору від 08.10.2013 р., укладеного між ТОВ "Ветеран" та відповідачем, які є забезпеченням виконання зобов"язань по кредитному договору про відкриття кредитної лінії № 89/13 від 25.11.2013 р.

Позивач виконав свої зобов"язання за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 89/13 від 25.11.2013 р. в повному обсязі, та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою з особового рахунку № 4009.0 за період з 25.11.2013 р. по 25.12.2013 р. (арк. справи 21).

Проте відповідач порушував умови вказаного договору, та не сплачував кредит та відсотки за ним.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов"язань , визначених п. п. 3.3.2-3.3.17 цього договору, протягом більше 15-ти днів, кредитор має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит підлягає поверненню з моменту отримання відповідної письмової вимоги. Повернення кредиту здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з вимогою вих. № 3141 від 05.05.2014 р. погасити несплачену заборгованість за нарахованими процентами, а також прострочену заборгованість за основним боргом. Вказана вимога була вручена відповідачу, про що свідчить підпис та печатка відповідача (копія вказаної вимоги долучена до матеріалів справи).

Проте відповідач у встановлений договором строк заборгованість не погасив, та відсотки не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 89/13 від 25.11.2013 р. , у останнього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 215 599 892,09 грн., яка складається з 149 000 000 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 20 280 329,55 грн. несплачених процентів, нарахованих за користування кредитом, 3 553 480,35 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 42 766 082,19 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Спірні відносини між позивачем та відповідачем виникли з приводу неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору в частині сплати кредиту та процентів за користування ним, у зв'язку з чим він підлягає регулюванню положеннями глави 71 Цивільного кодексу України.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до п. 3.2. постанови ВГСУ № 1 від 24.11.2014 р. " Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів", у розгляді питання щодо дострокового повернення кредиту, в зв'язку з простроченням виконання боржником свого зобов'язання за кредитним договором господарські суди мають виходити з такого.

У силу частини другої статті 1054 ЦК України до кредитних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 1050 зазначеного Кодексу, якою встановлено санкцію за прострочення повернення чергової частини позики, а саме: позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, що належать йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

У такому випадку дострокове повернення кредиту не має ознак одностороннього припинення договірних зобов'язань та є належним способом захисту порушеного права.

Заборгованість відповідача станом на 25.05.2015 р. підтверджується виписками про операції за рахунками № 14009, № 4109, № 4009, № 14003, № 4109, № 4009, які додані до матеріалів справи.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 89/13 від 25.11.2013 р. по кредиту та нарахованим процентам, які рахуються непогашеними перед Банком станом на 25.05.2015 р., і залишаються непогашеними на цей час, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Кредитного договору.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості по кредиту та процентам, відповідачем суду надано не було.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про стягнення 149000000 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 20280329,55 грн. несплачених процентів, нарахованих за користування кредитом є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочки.

Пунктом 4.1. Договору кредиту передбачено, що у випадку прострочення позичальником строків сплати відсотків, визначених п. 2.4. Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. п. 1.1., 3.2.8., 4.2. Договору, позичальник сплачує кредитору пеню за кожен день прострочки платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період від несвоєчасно сплаченої суми.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені за прострочення повернення кредиту та прострочення сплати процентів за Кредитним договором, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону, в тому числі положенням Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", оскільки нараховані позивачем розміри пені не перевищують дозволені до стягнення згідно з указаним законом (у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ).

Відтак, суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення 42766082,19 грн. пені по кредиту та 3553480,35 грн. пені, та такими, що підлягають задоволенню.

Суд також враховує, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26 січня 2015 року прийнято рішення № 16 про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк».

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Северина Юрія Петровича.

У відповідності до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 р. № 4452-VI, уповноважена особа Фонду має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду; вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

У зв'язку з цим, позов до суду подано уповноваженою особою.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому законом порядку звільнений, відповідно до положень статті 49 ГПК України, стягується з відповідача в доход Державного бюджету України.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" встановлено, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2015 року становить 1 218 грн.

В підпунктах 1 та 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначений розмір ставки судового збору, а саме за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 2 відсотки від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, відповідно до вказаних вище вимог, розмір судового збору у даній справі становить 73 080,00грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 549, 610, 611, ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична фірма "Чорне море" ( 91000, м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 34, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна,12-А, код ЄДРПОУ 2097100 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 20280329,55 грн. несплачених процентів, нарахованих за користування кредитом, 3553480,35 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 42766082,19 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична фірма "Чорне море" ( 91000, м. Луганськ, вул. Оборонна, буд. 34, ) на державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, код одержувача 37999654, рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 73 080,00грн. судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя І.О. Чистякова