РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015Справа №910/10157/15

За позовом публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз»

Про стягнення 144482,44 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Ємець А.М. (за дов.)

від відповідача Ярмоленко Є.П. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічним акціонерним товариством (ПАТ) «Укргазвидобування» до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Карпатигаз» про стягнення за договором № 736/14 підряду на виконання робіт з капітального ремонту свердловини № 37 Західно-Солохівського газоконденсатного родовища 144482,44 грн., з яких: 35642,07 грн. пені, 3818,80 грн. трьох процентів річних, 105021,57 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем строків сплати за виконані роботи.

Ухвалою суду від 21.04.2015 порушено провадження у справі № 910/10157/15.

Відповідач у поданому суду відзиві проти задоволення позову заперечив. На думку відповідача, за правилами статті 1137 Цивільного кодексу України заявлені позивачем суми повинні бути розподілені між всіма учасниками договору про спільну діяльність без утворення юридичної особи № 3 від 10.06.2002.

Також відповідач подав клопотання про зменшення розміру пені, оскільки в період з вересня 2013 року по серпень 2014 року Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не включала природний газ, видобутий спільною діяльністю за договором № 3 від 10.06.2002, оператором якої є відповідач, до планового (розрахункового балансу) надходження та розподілу природного газу, у зв'язку з чим відповідач не міг реалізувати видобутий природний газ та оплатити послуги позивача. При цьому норми Податкового кодексу України зобов'язують платників податків в першу чергу направляти кошти на погашення саме податкового боргу та заробітної плати.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

31.10.2014 між публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (виконавцем), товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» як оператором спільної діяльності між ПАТ «Укргазвидобування», ТОВ «Карпатигаз» та компанією «Місен Ентерпрайзіс АБ» за договором № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 (замовником) укладено договір № 736/14 підряду на виконання робіт з капітального ремонту свердловини № 37 Західно-Солохівського газоконденсатного родовища (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору виконавець зобов'язувався виконати капітальний ремонт свердловини згідно з основними та додатковими планами робіт та кошторисів по даній свердловині, що є невід'ємною частиною Договору, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити вказану роботу.

Відповідно до п. 3.2 Договору відповідач замовник повинен оплачувати фактичні витрати, понесені позивачем на підставі акту виконаних робіт (форма № 2) та довідки (форми № 3), що є підставою для розрахунків.

За п. 3.5 Договору замовник зобов'язаний перерахувати виконавцю грошові кошти протягом 10-ти календарних днів від дати підписання акту виконаних робіт.

Між сторонами підписано наступні акти здавання-приймання виконаних робіт по ремонту свердловини № 37 Західно-Солохівського газоконденсатного родовища:

АктНа сумуСтрок оплатиОплачено
№ 1 від 30.11.2014 за листопад 2014 року1498675,55 грн.10.12.201430.12.2014
№ 2 від 31.12.2014 за грудень 2014 року1795541,26 грн.10.01.201521.01.2015 та 22.01.2015
№ 3 від 03.01.2015 за січень 2015 року141937,27 грн..13.01.201422.01.2015

Отже, замовник сплатив за виконані роботи з простроченням, проти чого відповідач не заперечує.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

Відповідно до п. 5.4 Договору замовник несе відповідальність за несвоєчасну та неповну оплату виконаних виконавцем робіт в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент несплати, від несвоєчасної суми, за кожен день прострочки.

За розрахунком позивача, який судом прийнято як вірний, з відповідача підлягає стягненню 35642,07 грн. пені.

Відповідно до п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Таким чином, наявність обставин, які мають істотне значення при вирішенні питання про зменшення розміру санкцій, вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації.

Оцінюючи доводи відповідача, суд, виходячи з вищевказаного права, не вбачає підстав для зменшення розміру пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

За розрахунком позивача, перевіреним судом, з відповідача підлягає стягненню 105021,57 грн. інфляційної складової боргу та 3818,80 грн. трьох процентів річних.

Задовольняючи вимоги позивача в цій частині суд виходить з того, що за п. 6.2.14 договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002 обов'язок своєчасно здійснювати сплату та погашення всіх зобов'язань та витрат, які виникли в процесі спільної діяльності, а також вживати заходів для того, щоб спільне майно було вільним від будь-яких застав, стягнень та обтяжень, які виникають у зв'язку із спільною діяльністю, покладений на товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз».

З огляду на викладене, відсутні підстави для розподілу цих сум між учасниками договору № 3 про спільну діяльність без утворення юридичної особи від 10.06.2002.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі. Неналежний стан виконання зобов'язань контрагентами відповідача не є підставою для зменшення розміру пені.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатигаз» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 13-19, код 30162340) на користь публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, код 30019775) 35642,07 грн. пені, 3818,80 грн. трьох процентів річних, 105021,57 грн. інфляційних, 2889,65 грн. судового збору.

Рішення підписано 09.06.2015

Суддя С. А. Ковтун