РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015Справа №910/18479/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс"

до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання договору укладеним, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Ренькас С.В. (директор);

- Романюк І.І. (представник за довіреністю від 15.09.2014р.);

від відповідача: Ништик О.А. (представник за довіреністю №050/05-832 від 06.02.2015р.).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комфорт Маркет Люкс» (надалі також - позивач) звернулось до суду з позовом до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі також - відповідач) про визнання укладеним Договору пайової участі між сторонами у редакції запропонованій позивачем.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що Головне управління економіки та інвестицій КМДА (станом на день подачі позову реорганізоване в Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовило в задоволенні прохання позивача про укладення Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва, із зарахуванням в рахунок пайової участі сплаченого позивачем внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва в сумі 45 766 286, 58 грн. Позивач також зазначає, що сплачені ним кошти на виконання п. 2.5 Інвестиційного договору № 049-13/і/25 від 10.07.2007 р., повинні зараховуватися до суми пайового внеску у розвитку інфраструктури м. Києва. Інше тлумачення умов Інвестиційного договору буде суперечити приписам ч. 6 та ч. 7 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Позивач наголошує на тому, що підписання Договору пайової участі між позивачем та відповідачем є обов'язковим, зокрема, за змістом ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов'язок замовника взяти участь у створенні і розвитку його інфраструктури реалізується шляхом укладення договору з органом місцевого самоврядування. При цьому відповідно до ч. 9 ст. 40 вказаного Закону такий договір укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Відповідачем у відзиві зазначено, що чинним Порядком визначення розмірів пайової участі та Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачено можливість зарахування коштів на розвиток інфраструктури міста Києва, сплачених на підставі інвестиційного договору, до складу суми пайового внеску під час укладання договору про сплату пайового внеску.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2014р. (суддя Гумега О.В.) по справі №910/18479/14, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді Авдеєв П.В., Корсакова Г.В.), позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2015р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2014р. та рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2014р. скасовано, а справу №910/18479/14 передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату Кривенко О.М. від 16.03.2015р. матеріали справи №910/18479/14 було призначено на повторний автоматичний розподіл справ.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 16.03.2015р. справа №910/18479/14 була передана на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2015р. справу №910/18479/14 прийнято до провадження суддею Морозов С.М. та призначено до розгляду на 21.04.2015р.

В судовому засіданні 21.04.2015р. оголошено перерву до 12.05.2015р.

В судовому засіданні 12.05.2015р. строк розгляду спору було продовжено на 15 днів терміном до 31.05.2015р. включно та відкладено розгляд справи до 19.05.2015р.

В судовому засіданні 19.05.2015р. в справі №910/18479/14 було оголошено перерву до 26.05.2015р.

В судовому засіданні 26.05.2015р. в справі №910/18479/14 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 21.08.2003 p. №1546 «Про проведення конкурсів із залучення інвесторів для реалізації інвестиційних проектів» постійно діючій комісії із залучення інвесторів було доручено у встановленому порядку провести конкурс із залучення інвесторів для реалізації інвестиційних проектів, зокрема, будівництва торговельно-розважального комплексу на перетині вулиць Червоногвардійської та Червоноткацької в Деснянському районі міста Києва.

На виконання зазначеного розпорядження 07.03.2007р. було оголошено конкурс із залучення інвесторів для будівництва торговельно-розважального комплексу на перетині вулиць Червоногвардійської та Червоноткацької в Деснянському районі міста Києва.

Позивачем в порядку, передбаченому Положенням про проведення інвестиційного конкурсу та укладення інвестиційних договорів на залучення інвесторів до фінансування будівництва або реконструкції станцій метрополітену, підземних переходів, автошляхів, площ та інших об'єктів житлової та соціальної інфраструктури міста, затвердженим розпорядженням КМДА від 26.12.2003 р. №2442 (чинним на момент проведення конкурсу), було подано конкурсну пропозицію щодо участі у конкурсі з будівництва вищезазначеного торговельно-розважального комплексу.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.04.2007р. №445 «Про затвердження результатів конкурсу із залучення інвесторів для будівництва торговельно-розважального комплексу на перетині вулиць Червоногвардійської та Червоноткацької в Деснянському районі» було затверджено рішення постійно діючої комісії про визнання ТОВ "Комфорт Маркет Люкс" переможцем конкурсу із залучення інвесторів для будівництва торговельно-розважального комплексу на перетині вулиць Червоногвардійської та Червоноткацької в Деснянському районі (протокол від 05.04.2007 р. № 47).

На виконання розпорядження КМДА від 17.04.2007р. №445, між ТОВ "Комфорт Маркет Люкс" (інвестор) і Головним управлінням економіки та інвестицій КМДА (організатор конкурсу) (станом на час подачі позову реорганізоване в Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідач) був укладений Інвестиційний договір №049-13/і/25 від 10.07.2007 р. (надалі - Інвестиційний договір).

Згідно з п.п. 2.5, 2.6 Інвестиційного договору, кошти на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у розмірі 10,5% від орієнтовної вартості будівництва об'єкта інвестування (торговельно-розважального комплексу на перетині вулиць Червоногвардійської та Червоноткацької в Деснянському районі міста Києва), що становить суму 45 766 286, 58 грн. без врахування ПДВ, сплачуються за рахунок інвестора, який перераховує, зокрема, суму зазначену у п. 2.5 цього договору, на рахунок організатора конкурсу протягом 10 календарних днів з моменту укладення цього Договору.

11.07.2007р., на виконання п.п. 2.5, 2.6 Інвестиційного договору, позивач сплатив внесок на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва в розмірі 45 766 286, 58 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9 від 11.07.2007р.

26.02.2010 р. між Київською міською радою (орендодавець) та ТОВ «Комфорт Маркет Люкс» було укладено Договір оренди земельної ділянки, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 08.10.2009р. №418/2487, за Актом приймання-передачі від 05.03.2010 р. передав, а орендар (позивач) прийняв в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку з характеристиками, визначеними у п. 2.1 вказаного договору оренди: місце розташування - на перетині вул. Червоногвардійської та вул. Червоноткацької у Деснянському районі м. Києва; розмір - 5,7882 га; цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-розважального комплексу; кадастровий номер - :62:068:0046.

Відповідно до п. 8.4 Договору оренди земельної ділянки від 26.02.2010р., позивач (орендар) зобов'язаний, зокрема, вирішити питання пайової участі відповідно до рішення Київської міської ради від 06.03.2009р. №124/1179 «Про бюджет міста Києва на 2009 рік».

13.02.2012р. позивач звернувся до Головного управління економіки та інвестицій КМДА з листом, відповідно до якого просив підготувати розрахунок і укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва, із зарахуванням в рахунок пайової участі сплаченого позивачем внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва в сумі 45 766 286, 58 грн. Зазначений лист отримано уповноваженим представником Головного управління економіки та інвестицій КМДА 13.02.2012р., що підтверджується відповідною відміткою про одержання.

Листом від 01.03.2012р. №049-08/1256-12 Головне управління економіки та інвестицій КМДА відмовило позивачу в зарахуванні 45 766 286, 58 грн. в рахунок пайової участі у розвитку інфраструктури м. Києва та запропонувало товариству надати документи для підготовки розрахунку і укладення договору на загальних підставах. Зокрема, Головне управління економіки та інвестицій КМДА зазначило, що в межах наданих йому повноважень управління готує проекти договорів на сплату пайової участі на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста відповідно до Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010р. №573/5385 «Про бюджет м. Києва на 2011 рік» (зі змінами). Відповідно до розділу 1 наведеного Порядку, всі забудовники (інвестори), що здійснюють на території міста Києва будівництво (реконструкцію), перепланування будь-яких об'єктів, незалежно від їх форми власності, сплачують пайові внески на створення (розвиток) соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва. Вказаним Порядком зарахування в рахунок сплати пайової участі коштів, які сплачені згідно інвестиційних договорів у зв'язку із реалізацією будівництва (реконструкції) на території міста Києва, не передбачено.

15.06.2012 р. позивач повторно звернувся до Головного управління економіки та інвестицій КМДА з листом №21, відповідно до якого просив підготувати розрахунок і укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва, із зарахуванням 45 766 286, 58 грн. в якості пайової участі товариства у розвитку інфраструктури м. Києва. Зазначений лист отримано уповноваженим представником Головного управління економіки та інвестицій КМДА 20.06.2012р., що підтверджується відповідною відміткою про одержання. Листом від 05.07.2012р. №049-08/3976-12 Головне управління економіки та інвестицій КМДА відмовило у задоволенні клопотання позивача з аналогічних підстав, що наведені у листі від 01.03.2012р. №049-08/1256-12.

15.01.2013р. позивач втретє звернувся до Головного управління економіки та інвестицій КМДА з листом №94, відповідно до якого просив підготувати розрахунок і укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва, із зарахуванням 45 766 286, 58 грн. в якості пайової участі товариства у розвитку інфраструктури м. Києва. Зазначений лист отримано уповноваженим представником Головного управління економіки та інвестицій КМДА 22.01.2013р., що підтверджується відповідною відміткою про одержання.

Листом від 03.07.2013р. №050/08-5654 Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відмовив позивачу у задоволенні його клопотання. Зокрема, щодо зарахування сплачених заявником коштів згідно інвестиційного договору було повідомлено, що на час складання наведеного листа вирішення питань пайової участі здійснюється відповідно до Закону України 2Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI та Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 р. №573/5385 (зі змінами), в частині, що не суперечить вказаному закону. Вказаними нормативними документами не передбачено зарахування в рахунок сплати пайової участі коштів, які сплачені згідно інвестиційних договорів у зв'язку із реалізацією будівництва (реконструкції) на території міста Києва.

06.11.2013р. позивач звернувся до відповідача з листом №151, в якому, обґрунтувавши можливість зарахування сплачених коштів у сумі 45 766 286, 58 грн. в якості пайової участі товариства у розвитку інфраструктури м. Києва, просив відповідача видати підписану довідку про одержання пайових коштів інвестора (забудовника) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста (копія листа додається). Зазначений лист отримано уповноваженим представником Департамента економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.11.2013 р., що підтверджується відповідною відміткою про одержання.

Листом від 25.11.2013р. №050/08-9543 відповідач відмовив позивачу у зарахуванні сплачених коштів в якості пайової участі товариства у розвитку інфраструктури м. Києва та у видачі довідки про одержання пайових коштів інвестора, з огляду на відсутність у Департаменту правових підстав для зарахування пайового внеску позивача у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва при здійсненні будівництва торговельно-розважального комплексу на перетині вулиць Червоногвардійської та Червоноткацької в Деснянському районі міста Києва на суму 45 766 286,58 грн., сплачену згідно Інвестиційного договору від 10.07.2007р. №049-13/і/25.

01.04.2014 р. позивач звернувся до відповідача з листом №41/14, в якому на виконання листа Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.11.2013р. №050/08-9543 надав додаткові матеріали для підготовки розрахунку пайового внеску та проекту договору про пайову участь у зв'язку з реалізацією проекту "Будівництво торговельно-розважального комплексу на перетині вулиць Червоногвардійської та Червоноткацької в Деснянському районі м. Києва", а також просив врахувати при підготовці відповідного проекту договору пайової участі вимоги позивача, що були зазначені в листах останнього №151 від 06.11.2013р., №94 від 15.01.2013р.

Листом від 17.04.2014р. №050/08-2229 відповідач надіслав позивачу для подальшого оформлення проект договору та розрахунки пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку із будівництвом торговельно-розважального комплексу на перетині вулиць Червоногвардійської та Червоноткацької в Деснянському районі міста Києва. Позивач зазначив, що відповідо до п. 1.3 надісланого йому проекту Договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, забудовник (позивач) зобов'язаний сплатити пайовий внесок згідно із розрахунками 1.1., 1.2., 1.3., 1.4., 1.5., 1.6., 2 та 3, і який становить 25 454,37 тис. грн., тобто 25 454 370,00 грн.

17.04.2014 р. відповідач у відповідь на лист позивача від 27.03.2014р. №27/14 повідомив, що кошти в сумі 45 766 286,58 грн. були зараховані 11.07.2007р. на рахунок спеціального фонду бюджету міста Києва №0001.

Позивач у позовній заяві вказав, що погоджується із вказаними у надісланому відповідачем проекті Договору пайової участі розрахунками розміру пайового внеску, однак при цьому вважає, що окремі умови Договору пайової участі повинні бути викладені в новій редакції, зокрема, що стосується зарахування в рахунок пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва коштів у розмірі 45 766 286,58 грн., сплачених Позивачем на підставі п. п. 2.5., 2.6. Інвестиційного договору № 049-13/і/25 від 10.07.2007р.

Позивач вважає, що кошти на розвиток інфраструктури міста Києва, сплачені ним на підставі Інвестиційного договору, необхідно зарахувати до складу суми пайового внеску під час укладання договору про сплату пайового внеску, з огляду на наступне:

- враховуючи єдину природу внесків, які сплачуються на розвиток інфраструктури міста за умовами інвестиційного договору, та договору про пайову участь, сплачені на підставі інвестиційного договору відповідні кошти є подібними за своїм правовим режимом до інституту попередньої оплати (авансу), що виключає сплату коштів на підставі договору про пайову участь без врахування цього авансу;

- відсутність прямої норми про зарахування відповідних коштів до складу пайового внеску у Порядку визначення розмірів пайової участі, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010р. №573/5385 (зі змінами), не відміняє дію пункту 6.2.5 Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів, затвердженого рішенням Київської міської ради №528/1189 від 24.05.2007р., згідно з яким у разі, якщо сплачений внесок на момент введення об'єкта в експлуатацію за своїм розміром є меншим за розмір внесків, встановлених рішенням Київської міської ради, переможець інвестиційного конкурсу до введення об'єкта в експлуатацію зобов'язаний здійснити доплату відповідно до розрахунків, наданих організатором конкурсу, тощо.

- згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про інвестиційну діяльність" держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб'єктів. Умови договорів, укладених між суб'єктами інвестиційної діяльності, зберігають свою чинність на весь строк дії цих договорів і у випадках, коли після їх укладення законодавством (крім податкового, митного та валютного законодавства, а також законодавства з питань ліцензування певних видів господарської діяльності) встановлено умови, що погіршують становище суб'єктів або обмежують їх права, якщо вони не дійшли згоди про зміну умов договору.

Отже, на думку позивача, якщо на момент укладення Інвестиційного договору № 049-13/і/25 від 10.07.2007р. відповідний внесок на розвиток інфраструктури міста Києва, вказаний у п. 2.5 Інвестиційного договору, був авансом пайового внеску в розумінні Нормативів для визначення розмірів пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 27.02.2003р. №271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва", то в силу приписів ч. 1 ст. 18 вказаного Закону України "Про інвестиційну діяльність" неможливе надання пункту 2.5 Інвестиційного договору іншого тлумачення навіть за умови зміни законодавства про сплату пайового внеску.

Враховуючи викладене, позивачем було складено Протокол розбіжностей від 28.07.2014р. до проекту договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, який у двох примірниках та підписаними двома примірниками Договору пайової участі разом із супровідним листом №164/14 від 30.07.2014р. було направлено відповідачу для погодження та підписання. Вказані документи були отримані відповідачем 30.07.2014 року за вх. №050/5751. Згідно складеного позивачем Протоколу розбіжностей від 28.07.2014 р. (а.с. 56,57 т. 1) вбачається, що позивач не погодився з пунктами 3.1, 3.3, 3.4, 3.5 проекту Договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва в редакції відповідача та запропонував власну редакцію вказаних пунктів проекту договору.

На твердження позивача у позовній заяві, з часу отримання відповідачем вищезазначених документів (30.07.2014р.), останній не надав позивачу жодної відповіді та не погодив запропоновану позивачем у Протоколі розбіжностей від 28.07.2014р. редакцію пунктів 3.1, 3.3, 3.4, 3.5 проекту Договору пайової участі.

Позивач вважає вищенаведені дії відповідача незаконними та такими, що порушують його права та інтереси, у зв'язку з чим звернувся до господарського суду з відповідним позовом про визнання укладеним Договору пайової участі між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю"Комфорт Маркет Люкс" у редакції, наведеній в прохальній частині позовної заяви.

При цьому позивач з посиланням на приписи ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зазначив, що підписання Договору пайової участі між позивачем та відповідачем є обов'язковим. Зокрема, згідно із ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідач наполягає на тому, що він не ухиляється від укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва, що підтверджується відповідними листами відповідача щодо направлення на адресу позивача примірників проекту договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва та протоколу розбіжностей.

При цьому відповідач залучив до матеріалів справи копію листа від 13.08.2014р. №050/08-4873 про направлення позивачу протоколу узгодження розбіжностей та проекту договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва з розрахунками №1.1 - 1.6, №2, №3.

Разом з тим, відповідач не надав суду доказів відправлення позивачу протоколу узгодження розбіжностей та проекту договору про пайову участь листом від 13.08.2014 р. №050/08-4873, пояснивши при цьому, що обов'язковість відправлення вказаної кореспонденції рекомендованими відправленнями не передбачена.

В свою чергу, позивач заперечував отримання ним листа відповідача від 13.08.2014р. №050/08-4873 разом з протоколом узгодження розбіжностей та проектом договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва з розрахунками №1.1 - 1.6, №2, №3.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України (далі - ГК України), укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Укладення договору пайової участі між позивачем та відповідачем, який є предметом спору у даній справі, є обов'язковим з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (частина 3 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до частини 5 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Відповідно до частини 8 вказаної статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

Згідно з частиною 9 вказаної статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Там же зазначено, що істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Отже, за змістом наведених норм статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», обов'язок замовника взяти участь у створенні і розвитку його інфраструктури реалізується шляхом укладення договору з органом місцевого самоврядування, який укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» укладення договору в спірному випадку є обов'язковим.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства; господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно ч. 2 вказаної статті ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Аналогічні норми містить ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), згідно яких договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 181 ГК України встановлений загальний порядок укладення господарських договорів, зокрема, відповідно до частини 2 наведеної статті проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін, відповідно до частини 3 наведеної статті передбачено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (ч. 4 ст. 181 ГК України).

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони (ч. 5 ст. 181 ГК України).

Частиною 7 статті 181 ГК України встановлено, що якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Згідно з частиною 1 статті 187 ГК України спори, які виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону або в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше (ч. 2 ст. 187 ГК України).

Аналогічні норми містить частина 1 статті 649 ЦК України, згідно якої розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Отже, оскільки судом встановлено, що відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" укладення договору в спірному випадку є обов'язковим, то незалежно від згоди другої сторони спір, що виникає при укладенні договору, вирішується судом згідно частини першої статті 187 ГК України.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач неодноразово (листами від 13.02.2012 р., від 15.06.2012 р., від 15.01.2013 р.) звертався до відповідача з проханням укласти Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва, із зарахуванням в рахунок пайової участі сплаченого позивачем внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва в сумі 45 766 286, 58 грн.

Враховуючи викладені вище обставини та норму ч. 5 ст. 181 ГК України, відповідач, одержавши від позивача протокол розбіжностей до договору, повинен був протягом двадцяти днів (після 30.07.2014р.) розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з позивачем та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду.

В якості доказу на підтвердження направлення позивачу, у відповідь на лист останнього № 164/14 від 30.07.2014 р., протоколу узгодження розбіжностей та проекту Договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, відповідач залучив до матеріалів справи лист від 13.08.2014 р. № 050/08-4873.

Натомість лист відповідача від 13.08.2014 р. № 050/08-4873 суд не приймає в якості належного і допустимого доказу на підтвердження дотримання відповідачем приписів ч. 5 ст. 181 ГК України, оскільки жодні докази його направлення позивачу та отримання останнім цього листа відсутні, в той час як позивач заперечує одержання ним цього листа.

Крім того, в матеріалах справи також відсутні докази, які б підтверджували, що відповідач у визначений частиною 5 статті 181 ГК України строк передав на вирішення суду розбіжності, що залишились неврегульованими.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позивачем було здійснено всі дії, необхідні для укладення Договору пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, в той час як відповідач ухилився від укладення цього договору у редакції проекту, наданого позивачем.

За встановлених обставин та у відповідності до ч. 7 ст. 181 ГК України, пропозиції позивача, викладені у Протоколі розбіжностей від 28.07.2014 р., вважаються прийнятими відповідачем.

Окрім того, необхідно зазначити, що Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2015р. в даній справі вказано на невірну позицію попередніх судів щодо необхідності укладення Договору пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з огляду на невстановленість того, чи є позивач замовником забудови земельної ділянки.

У відповідності до ч. 1 ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

В той же час, при вирішенні даного спору про визнання Договору пайової участі укладеним в редакції позивача, суд вважає за необхідне дослідити обґрунтованість заперечень відповідача про різне призначення коштів, сплачених позивачем на підставі п. 2.5 Інвестиційного договору, та пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, якими відповідач фактично обґрунтовує свої заперечення щодо заявлених позовних вимог, оскільки вважає, що редакція проекту Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Києва, зазначена у позовній заяві (зокрема, п.п. 3.1, 3.3, 3.4, 3.5 вказаного проекту договору) не відповідає нормам статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 р. № 573/5385 "Про бюджет міста Києва на 2011 рік" (зі змінами), дія якого продовжена на рішенням Київської міської ради від 04.02.2014 р. № 6/10152 "Про бюджет міста Києва на 2014 рік".

Відповідач вважає, що предметом регулювання Інвестиційного договору є інвестування в будівництво торговельно-розважального комплексу на перетині вулиць Червоногвардійської та Червоноткацької в Деснянському районі м. Києва, а плата обумовлена пунктом 2.5 вказаного договору є платою за реалізацію інвестиційного проекту на території м. Києва.

Посилаючись на приписи ч.ч. 2, 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та абз. 1 розділу 1, абз. 1 п. 4.3, абз. 1 п. 4.5, абз. 1 п. 4.7 розділу 4 Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 р. № 573/5385 "Про бюджет міста Києва на 2011 рік" відповідач вважає, що внесення позивачем плати відповідно до п. 2.5 Інвестиційного договору як внеску за реалізацію інвестиційного проекту на території м. Києва, не звільняє позивача від обов'язку, передбаченого ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" укласти договір пайової участі та сплатити пайовий внесок у розмірі, визначеному відповідно до наведеного Порядку визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва.

Суд не може погодитись з наведеними доводами відповідача з огляду на наступне.

01.01.2013р. набрали чинності ч. 3 і абз. 7 ч. 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", згідно з якими кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відтак, згідно з даним Законом сплата інвестором суми пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту є обов'язковою умовою прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Станом на дату укладення Інвестиційного договору №049-13/і/25 від 10.07.2007р. порядок сплати пайової участі у розвитку інфраструктури населених пунктів був урегульований Законом України «Про планування і забудову територій» (в редакції від 22.02.2007р.) і постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2007р. №40 «Про встановлення граничного розміру коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів» (в редакції від 24.01.2007р.).

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про планування і забудову територій» (в редакції від 22.02.2007 р.), розмір коштів інвесторів, що залучаються на пайових засадах для упорядкування території комплексної забудови, визначається договорами між замовником та інвестором на підставі проектної документації.

Також, згідно з ч. 5 ст. 27 вказаного Закону України «Про планування і забудову територій», вихідними даними можуть визначатися також вимоги до пайової участі замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів. Граничний розмір коштів на розвиток відповідної інфраструктури та порядок його визначення встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2007р. №40 «Про встановлення граничного розміру коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів» (в редакції від 24.01.2007р.) установлено, що граничний розмір коштів замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів (з урахуванням вартості робіт, передбачених вихідними даними на проектування), не може перевищувати 20 відсотків вартості будівництва інженерних споруд та нежитлових будинків (крім будівель закладів культури і закладів освітнього, медичного та оздоровчого призначення) і 10 відсотків вартості спорудження житлових будинків, будівель закладів культури і закладів освітнього, медичного та оздоровчого призначення.

Таким чином, нормами Закону України "Про планування і забудову територій" та постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2007р. №40 (в редакції на момент укладення Інвестиційного договору №049-13/і/25 від 10.07.2007р.) була передбачена можливість залучення коштів інвесторів (забудовників) для покращення інфраструктури населених пунктів.

Як свідчать вищенаведені норми, для регулювання відповідних відносин у вказаних актах використовуються різні назви (кошти інвесторів, що залучаються на пайових засадах для упорядкування території комплексної забудови, пайова участь замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів, кошти замовників, що залучаються для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів), які при цьому, за своєю суттю, регулюють питання сплати єдиного внеску на створення соціально-транспортної інфраструктури населеного пункту, базою для розрахунку якого є вартість будівництва.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Нормативів для визначення розмірів пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 27.02.2003р. № 271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва", (далі - Нормативи) (в редакції від 28.12.2006р., чинній на момент укладення Інвестиційного договору) визначено, що пайова участь (внесок) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста являє собою одноразовий внесок, який інвестор має сплатити до бюджету м. Києва без урахування ПДВ, що діє на дату сплати. Одноразовий внесок включає в себе наступні складові:

- відшкодування витрат бюджету м. Києва на розширене відтворення його ресурсів;

- плату інвестора за право реалізувати свій проект будівництва (реконструкції) на території столиці.

Відповідно до абз. 1 пункту 4.6, пунтку 4.7 Нормативів, пайовий внесок сплачується на підставі договору між містом (Управлінням) та інвестором (забудовником). Договір на сплату пайового внеску оформляється після затвердження інвестором (забудовником) в установленому порядку проектної документації та передує оформленню дозвільних документів на будівництво (реконструкцію) в Управлінні державного архітектурно-будівельного контролю. Термін сплати пайового внеску може встановлюватися договором не пізніше як за квартал до планової здачі об'єкта будівництва (реконструкції) в експлуатацію.

Таким чином, Нормативами було встановлено порядок сплати інвестором (забудовником) коштів на розвиток інфраструктури м. Києва.

При цьому, незважаючи на використання у Нормативах терміну пайова участь (внесок) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, суд приходить до висновку, що цей платіж є внеском, питання сплати якого регулювалось вищенаведеними нормами Закону України "Про планування і забудову територій" та постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2007р. №40.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26.12.2003р. №2442 було затверджено Положення про проведення інвестиційного конкурсу та укладення інвестиційних договорів на залучення інвесторів до фінансування будівництва або реконструкції станцій метрополітену, підземних переходів, автошляхів, площ та інших об'єктів житлової та соціальної інфраструктури міста (далі - Положення).

Згідно з абзацем 6 пункту 29 Положення (в редакції від 18.07.2006 р.), інформація щодо об'єкта та умов конкурсу має містити в тому числі відомості про готовність учасника у разі визнання його переможцем конкурсу та укладення з ним інвестиційного договору внести кошти на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у розмірі десяти відсотків від орієнтовної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта інвестицій без врахування ПДВ. Термін внесення визначається конкурсною комісією.

Відповідно до абзацу 4 пункту 38 Положення (в редакції від 18.07.2006 р.), інформація про оголошення конкурсу має містити в тому числі відомості щодо обсягів робіт, які мають бути профінансовані інвестором, та обсягів внесків на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва.

Отже, сума коштів на розвиток інфраструктури міста Києва та готовність інвестора взяти на себе зобов'язання щодо їх сплати могли визначатися у місті Києві ще на стадії проведення інвестиційного конкурсу та до затвердження проектної документації. Тому, в якості бази розрахунку суми цих коштів на даному етапі використовувалася орієнтовна вартість будівництва.

Разом з тим, норми Положення не містять підстав для юридичної кваліфікації внесків на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (п. 29, п. 38 Положення) платежем, який не є пайовою участю (внеском) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста (п. 1, п. 4.6, п. 4.7 Нормативів).

Враховуючи наведене, обґрунтованим є висновок, що внески, сплата яких передбачалася Нормативами та Положенням, мають єдину правову природу, що вбачається з єдиної мети таких внесків - створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку із реалізацією на території міста проекту будівництва.

Наведений висновок додатково підтверджується наступним.

Відповідно до абзацу 8 пункту 5 Нормативів було передбачено, що в разі, якщо розрахункова сума пайового внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста перевищує обсяг внеску, сплаченого інвестором, що залучений для реалізації інвестиційних проектів постійно діючою комісією, створеною розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26.12.2003 N 2442 "Про порядок залучення інвесторів до фінансування будівництва або реконструкції станцій метрополітену, підземних переходів, автошляхів, площ та інших об'єктів житлової та соціальної інфраструктури міста", до сплати належить різниця між розрахунковою сумою пайового внеску та внеску, сплаченого відповідно до умов конкурсу

Відповідно до абзацу 25 пункту 1 Нормативів інвестори, залучені постійно діючою комісією, створеною розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 26.12.2003р. №2442 "Про порядок залучення інвесторів до фінансування будівництва або реконструкції станцій метрополітену, підземних переходів, автошляхів, площ та інших об'єктів житлової та соціальної інфраструктури міста", для реалізації інвестиційних проектів, не сплачують пайову участь (внесок), якщо її розрахункова сума, визначена на підставі затвердженої у встановленому порядку проектно-кошторисної документації, не перевищує внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури, сплаченого відповідно до умов конкурсу.

Згідно з рішенням Київської міської ради від 17.01.2008р. №3/4475 «Про бюджет міста Києва на 2008 рік» втратило чинність Рішення Київської міської ради від 27.02.2003р. №271/431 «Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва», яким було затверджено Нормативи для визначення розмірів пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва.

Відповідно до абз. 5 п. 5 Нормативів для визначення розмірів пайової участі (внесків) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 17.01.2008р. №3/4475 «Про бюджет міста Києва на 2008 рік» (додаток №19), в разі, якщо розрахункова сума пайового внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста перевищує обсяг внеску, сплаченого інвестором, що залучений для реалізації інвестиційних проектів постійно діючою комісією, створеною розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22.10.2007р. №1403 "Про затвердження складу постійної діючої конкурсної комісії по залученню інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва", до сплати належить різниця між розрахунковою сумою пайового внеску та внеску, сплаченого відповідно до умов конкурсу.

Крім того, на момент укладення Інвестиційного договору № 049-13/і/25 від 10.07.2007 р. набрало чинності Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, затверджене рішенням Київської міської ради № 528/1189 від 24.05.2007 р. (чинне на даний час).

Відповідно до пункту 6.2.5 вищенаведеного Положення, постійно діюча конкурсна комісія має право визначати розмір внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, який сплачується переможцем інвестиційного конкурсу. У разі, якщо сплачений внесок на момент введення об'єкта в експлуатацію за своїм розміром є меншим за розмір внесків, встановлених рішенням Київської міської ради, переможець інвестиційного конкурсу до введення об'єкта в експлуатацію зобов'язаний здійснити доплату відповідно до розрахунків, наданих організатором конкурсу. Також комісія має право при обчисленні внеску на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва та, виключно з цією метою, уточнювати (встановлювати) порядок та строки оплати внеску, в тому числі по укладених договорах, зменшувати орієнтовну вартість будівництва об'єкта інвестицій на орієнтовну вартість будівництва об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, які будуть збудовані за кошти інвестора у складі об'єкта інвестицій, відповідно до нормативів визначення розмірів пайової участі (внесків) інвесторів у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, затверджених рішенням сесії Київської міської ради.

Вказані приписи Нормативів та Положення були покликані не допустити окремої сплати коштів на розвиток інфраструктури міста Києва в рамках інвестиційного договору та подальшої сплати цих же коштів інвестором (забудовником) в рамках договору про пайову участь.

Таким чином, нормативно-правовими актами, чинними як на момент укладення Інвестиційного договору №049-13/і/25 від 10.07.2007р., так і станом на час розгляду спору по суті (Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", Порядок визначення розмірів пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва, встановлений рішенням Київської міської ради від 30.12.2010р. №573/5385 "Про бюджет м. Києва на 2011 рік" (додаток № 16)), підтверджується єдина правова та економічна природа коштів на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, незалежно від часу сплати цих коштів, а саме:

- відшкодування витрат бюджету м. Києва на розширене відтворення його ресурсів;

- плату інвестора за право реалізувати свій проект будівництва (реконструкції) на території столиці.

Зокрема, відповідно до абз. 1 п. 4.8 вищенаведеного Порядку, затвердженого рішенням Київської міської ради від 30.12.2010 р. № 573/5385, в разі сплати забудовником (інвестором) пайового внеску єдиним платежем Управління видає підписану довідку про одержання пайових коштів забудовника (інвестора) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста.

Тобто підставою для видачі підписаної довідки про одержання пайових коштів забудовника (інвестора) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста є фактична сплата коштів забудовником (інвестором), що і було фактично зроблено позивачем та підтверджується платіжним дорученням №9 від 11.07.2007р. на суму 45 466 286,58 грн.

Згідно частин 1-3, 5 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього закону. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд; 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення. Істотними умовами договору є: розмір пайової участі; строк (графік) сплати пайової участі; відповідальність сторін. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

За таких обставин, чинні нормативно-правові акти не містять підстав для висновку про зміну правової природи внесків на створення інфраструктури населеного пункту по відношенню до законодавства, яке діяло на момент укладення Інвестиційного договору №049-13/і/25 від 10.07.2007р.

Таким чином, кошти, які були сплачені позивачем на виконання п. 2.5 Інвестиційного договору №049-13/і/25 від 10.07.2007р., повинні зараховуватися до суми пайового внеску у розвитку інфраструктури м. Києва. Інше тлумачення умов наведеного Інвестиційного договору буде суперечити приписам ч. 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", згідно з якими граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

При цьому згідно ч. 7 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону.

Отже, за встановлених обставин, у відповідача відсутні правові підстави для відмови від укладення Договору пайової участі, в редакції, запропонованій позивачем, в т.ч. редакції пунктів 3.1, 3.3, 3.4, 3.5.

Зазначена позиція також підтверджена Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2015р.

Додатково судами взято до уваги той факт, що сплачений позивачем 10.07.2007р. згідно платіжного доручення №9 внесок у розмірі 45 766 286,58 грн. практично перевищує суму в розмірі 30 569 270,00 грн., розраховану відповідачем та зазначеної у своїх письмових поясненнях, поданих до суду 06.04.2015р.

Крім того, судом враховано приписи ч. 1 ст. 18 Закону України "Про інвестиційну діяльність", згідно яких держава гарантує стабільність умов здійснення інвестиційної діяльності, додержання прав і законних інтересів її суб'єктів. Умови договорів, укладених між суб'єктами інвестиційної діяльності, зберігають свою чинність на весь строк дії цих договорів і у випадках, коли після їх укладення законодавством (крім податкового, митного та валютного законодавства, а також законодавства з питань ліцензування певних видів господарської діяльності) встановлено умови, що погіршують становище суб'єктів або обмежують їх права, якщо вони не дійшли згоди про зміну умов договору.

Судом також враховано приписи до 36 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.2008 року № 01-8/211 "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України", в яких зазначено наступне: згідно з частиною другою статті 187 ГК України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше. Згідно з частиною третьою статті 84 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір-умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору. Зазначені норми не суперечать одна одній, оскільки суд вправі задовольнити позов про спонукання укласти договір лише в разі, якщо встановить, що існує правовідношення, в силу якого сторони зобов'язані укласти договір, але одна із сторін ухилилася від цього. Тому в резолютивній частині рішення, яким задовольняється позов про спонукання укласти договір, слід вказувати на те, що спірний договір є укладеним.

Як вже зазначалось вище позиція касаційної інстанції, у відповідності до ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України, є обов'язковою.

В Постанові Вищого господарського суду України від 04.03.2015р. зазначено, що судами не досліджувалось, а відповідно не встановлено, чи є позивач замовником забудови земельної ділянки у відповідності із наданим визначенням у статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". У зв'язку з цим суди дійшли передчасного висновку про те, що укладення спірного договору для сторін є обов'язковим.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

З приписів наведених норм права вбачається, що укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту є обов'язковим, за виключенням випадків, визначених у частині четвертій статті 40 наведеного Закону. Також із вказаних норм вбачається, що замовником забудови земельної ділянки може бути юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву. При цьому до пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у випадках, передбачених частиною четвертою статті 40 вказаного Закону, зокрема, у разі будівництва об'єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів.

Із встановлених судами обставин справи вбачається, що позивача визнано переможцем конкурсу із залучення інвесторів для будівництва торговельно-розважального комплексу, проведеного на підставі Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 21.08.2003р. №1546 "Про проведення конкурсів із залучення інвесторів для реалізації інвестиційних проектів", також встановлено, що на виконання Розпорядження КМДА від 17.04.2007р. №445, між позивачем (інвестор) і відповідачем Головним управлінням економіки та інвестицій КМДА (організатор конкурсу) (станом на час подачі позову реорганізоване в Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) був укладений Інвестиційний договір, та встановлено, що кошти на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у розмірі 10,5% від орієнтовної вартості будівництва об'єкта інвестування у сумі 45 766 286,58 грн. без врахування ПДВ, сплачені позивачем як інвестором 11.07.2007р.

Відповідно до приписів статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч.1). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ч.2). Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 26 вказаного Закону право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Позивачем було вчинено відповідні дії, передбачені вказаним Законом, а саме:

- позивачу Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві було видано Дозвіл на виконання будівельних робіт від 22.02.2012р. №КВ3 як замовнику на виконання будівельних робіт із будівництва торговельно-розважального комплексу на перетині вул. Червоногвардійскої та вул. Червоноткацької у Даснянскому районі м. Києва (ІІ черга будівництва) (копія дозволу міститься в справі).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону дозвіл на виконання будівельних робіт видається замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю.

- позивачу Державною архітектурно-будівельною інспекцією України видано Сертифікат серії ІУ №52 від 27.05.2014р. Зазначеним Сертифікатом засвідчується відповідність закінченого будівництвом об'єкта: «Будівництво торговельно-розважального комплексу на перетині вул. Червоногвардійської та вул. Червоноткацької у Деснянському районі м. Києва (ІІ черга будівництва, 1-й пусковий комплекс (ТРК)», проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, де зазначено, що позивач є замовником (копія Сертифікату міститься в справі).

Окрім того, в матеріалах справи міститься Експертний звіт щодо розгляду проектної документації за проектом «Будівництво торговельно-розважального комплексу на перетині вул. Червоногвардійської та вул. Червоноткацької у Деснянському районі м. Києва (ІІ черга будівництва) №00-2130-13/ЦБ. Відповідно до зазначеного Звіту позивач є замовником будівництва.

Таким чином, на виконання вказівок Вищого господарського суду України судом встановлено, що позивач як орендар земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-розважального комплексу в розумінні ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» є замовником забудови земельної ділянки.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи вищенаведене, оцінивши всі надані сторонами докази, документи та пояснення в їх сукупності, зважаючи вимоги вищезазначених правових норм, беручи до уваги встановлені судом обставини справи, зокрема, стосовно того, що позивачем було здійснено всі дії, необхідні для укладення Договору пайової участі, а також те, що запропонований на підписання проект Договору пайової участі містить всі реквізити та істотні умови, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Маркет Люкс» до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання Договору пайової участі укладеним в редакції позивача.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Маркет Люкс» до Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити повністю.

2. Визнати укладеним Договір пайової участі між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 04633423) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс" (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, будинок 33, поверх 13; ідентифікаційний код 34795907) у наступній редакції:

ДОГОВІР №

пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної

інфраструктури міста Києва

місто Київ "____"______________2014 року

Цей договір укладається відповідно до рішень Київради від 30.12.2010 № 573/5385 (зі змінами), від 15.03.2012 № 198/7535 та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2013 №1717.

Департамент економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), в особі начальника управління з питань пайової участі Мельник Наталії Олегівни, яка діє на підставі наказу "Про розподіл обов'язків щодо права підпису документів" №103 від 08.10.2013, надалі "Департамент економіки та інвестицій", з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс", надалі "Забудовник", в особі директора Донського Сергія Анатолійовича, що діє на підставі Статуту, з другої сторони, уклали договір про наступне.

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ

1.1. Предметом цього договору є сплата Забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (надалі - пайовий внесок) у зв'язку із будівництвом торговельно-розважального комплексу загальною площею 80 948,77 кв.м (в т.ч. торгові приміщення 31492,08 кв.м, кінотеатри - 1915,96 кв.м, спортивний комплекс - 2062,40 кв.м, адміністративні та побутові приміщення - 5511,21 кв.м, технічні приміщення -4879,53 кв.м, інші приміщення - 15535,74 кв.м, паркінг на 631 м/м - 19551,85 кв.м), паркінгу на даху на 450 м/м площею (покрівля, що експлуатується) 13538,20 кв.м з наземною відкритою автостоянкою на 124 м/м на перетині вул. Червоногвардійської та вул. Червоноткацької у Деснянському районі м.Києва.

1.2. Відносини між Забудовником та Департаментом економіки та інвестицій, стосовно укладення цього договору, засновані на юридичній рівності.

1.3. Розмір пайового внеску згідно з розрахунками 1.1, 1.2, 1.3, 1.4., 1,5., 1.6., 2 та 3 від 17.04.2014 становить 25 454,37 тис. грн. та підлягає уточненню після надання фактичних даних технічної інвентаризації та техніко-економічних показників об'єкту, визначеного в п. 1.1. цього Договору. Дані розрахунки є невід'ємною частиною цього договору.

2. ОБОВ'ЯЗКИ СТОРІН

2.1. Забудовник зобов'язаний перерахувати пайовий внесок у сумі 25 454,37 тис. грн. (без ПДВ) на умовах, визначених у цьому Договорі.

2.2. Забудовник зобов'язаний до введення об'єкту, визначеного в п. 1.1. цього Договору, в експлуатацію звернутися до Департаменту економіки та інвестицій для проведення остаточних розрахунків пайового внеску за фактичними техніко-економічними показниками.

2.3. Департамент економіки та інвестицій за умови належного виконання Забудовником своїх обов'язків, що випливають з цього Договору, зобов'язане в порядку, визначеному цим Договором, видати Забудовнику довідку про сплату пайової участі.

3. ПОРЯДОК ВИКОНАННЯ ДОГОВОРУ

3.1 Враховуючи, що Забудовником сплачені кошти на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва в порядку та на умовах, встановлених п.п. 2.5.та 2.6. Інвестиційного договору №09-13/і/25, укладеного між Забудовником та Департаментом економіки та інвестицій 10.07.2007, зобов'язання щодо сплати пайового внеску, розмір якого встановлений в п. 1.3 даного Договору, є виконаними.

3.2. У випадку збільшення загальної площі об'єкту, вказаної у п. 1.1 цього Договору, або зміни інших характеристик об'єкту (зокрема, але не виключно, функціонального призначення площ), Забудовник зобов'язаний письмово повідомити ці обставини Департаменту економіки та інвестицій не пізніше ніж через 30 днів з моменту, коли ці обставини стали відомі або мали стати відомими Забудовнику.

Моментом подання повідомлення є момент його надходження до Департаменту економіки та інвестицій та реєстрації відповідно до правил, встановлених в Департаменті економіки та інвестицій.

3.3. Після визначення додаткової суми пайового внеску, що підлягає сплаті у зв'язку із збільшенням загальної площі чи в інших випадках, передбачених у п. 3.2 цього Договору, Забудовник укладає із Департаментом економіки та інвестицій додаткову угоду до цього Договору, на підставі якої сплачує відповідні додатково визначені кошти за винятком:

3.3.1. У разі якщо сума коштів, сплачених Забудовником на виконання п. 2.5. та п. 2.6. Інвестиційного договору №049-13/і/25, укладеного між Забудовником та Департаментом економіки та інвестицій 10.07.2007 р., дорівнює або перевищує розмір пайового внеску, вказаний у п. 1.3. даного Договору, з урахуванням додаткової суми пайового внеску, що підлягає сплаті у зв'язку із збільшенням загальної площі чи в інших випадках, передбачених у п. 3.2. цього Договору, зобов'язання Забудовника щодо сплати пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва вважається виконаним у повному обсязі.

3.4. Враховуючи пункт 3.1. цього Договору, Департамент економіки та інвестицій зобов'язаний видати Забудовнику довідку про сплату пайової участі не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з моменту звернення Забудовника з відповідним письмовим запитом.

3.5. У випадку порушення Забудовником умов цього Договору, довідка про сплату пайової участі видається Забудовнику після сплати повної суми пайового внеску, визначеної з урахуванням п. 3.1, п. 3.3., 3.3.1. цього Договору, а також усіх нарахованих штрафних санкцій.

3.6. Довідка про сплату пайової участі видається Забудовнику або його представнику особисто під розписку або із відміткою про отримання на копії довідки, яка залишається у Департаменті економіки та інвестицій.

3.7. Забудовник зобов'язаний виконати своє зобов'язання по сплаті внеску особисто. Покладання Забудовником своїх обов'язків, що випливають з цього договору на іншу особу (або заміна сторони у договорі) допускається виключно за згоди Департаменту економіки та інвестицій, на підставі відповідних юридичних документів або шляхом укладення Додаткової угоди до цього Договору.

3.8. Забудовник має право здійснювати платіж достроково будь-якими частинами.

3.9. Підтвердженням виконання Забудовником зобов'язань за цим договором є надання Департаментом економіки та інвестицій Забудовнику Довідки про сплату пайової участі.

4. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА ПОРУШЕННЯ УМОВ ДОГОВОРУ

4.1. У випадку порушення зазначених в п.3.1. цього Договору строків сплати пайового внеску:

4.1.1. Сума платежу на момент здійснення Забудовником оплати коригується на індекс інфляції з моменту розрахунку пайового внеску до моменту фактичного виконання зобов'язань по його сплаті.

У випадку, якщо індекс інфляції є меншим за 100% коригування суми первинного платежу не відбувається.

4.1.2. Забудовник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від заборгованості пайового внеску, зазначеного у п.2.1 Цього Договору за кожен день прострочення.

Пеня, що передбачена даним пунктом Договору, нараховується протягом усього строку прострочення без будь-яких обмежень строків нарахування.

4.2. У випадку порушення Забудовником умов цього Договору, Департамент економіки та інвестицій має право утриматися від виконання обов'язку по видачі довідки про сплату пайової участі до моменту сплати Забудовником штрафних санкцій, нарахованих за порушення умов Договору, та виконання інших обов'язків, передбачених цим Договором.

4.3 За порушення Забудовником умов цього Договору можуть бути застосовані такі заходи відповідальності, як відшкодування додаткових витрат (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесених Департаментом економіки та інвестицій, внаслідок порушення зобов'язання Забудовником, а також інші заходи відповідальності, передбачені чинним законодавством України.

4.4. У разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги Департаменту економіки та інвестицій у такій черговості:

1) у першу чергу сплачується неустойка (пеня);

2) у другу чергу сплачується основна сума боргу.

4.5. У разі несплати Забудовником пайового внеску, якщо це обумовлено відсутністю дозвільної документації на об'єкт будівництва (реконструкції), існуванням нормативного акту або рішення влади, що перешкоджає будівництву, а також у інших випадках, за умови, що Департамент економіки та інвестицій визнає причину такої несплати об'єктивною, нарахування штрафних санкцій може бути зупинено, на строк існування вищезазначеної перешкоди у встановленому порядку.

4.6. Для визначення Департаментом економіки та інвестицій причини несплати такою, що є об'єктивною, Забудовник звертається до Департаменту економіки та інвестицій з письмовою Заявою з зазначенням причини несплати пайового внеску та проханням зупинити нарахування штрафних санкцій на строк існування перешкоди, протягом 3 днів після виникнення вищезазначеної причини.

4.7. У разі відсутності письмового звернення Забудовника до Департаменту економіки та інвестицій з Заявою з зазначенням причини несплати пайового внеску протягом 3 днів після виникнення причини несплати, Забудовник не звільняється від сплати нарахованих штрафних санкцій, не дивлячись на існування об'єктивної з боку Забудовника причини несплати платежів пайового внеску.

5. ФОРС-МАЖОР

5.1. Жодна із Сторін не буде нести відповідальність за повне або часткове невиконання будь-яких із своїх зобов'язань, якщо їх невиконання буде зумовлено обставинами непереборної сили (паводок, землетрус, пожежа, військові дії, введення надзвичайного стану тощо), що виникли після укладання Договору.

5.2. Сторона яка посилається на неможливість виконання умов Договору з причин настання обставин, в т.ч. зазначених в п. 5.1.цього Договору, повинна надати іншій стороні підтвердження фактів, що визначаються лише Торгово - промисловою палатою.

5.3. Якщо будь-які з таких обставин безпосередньо вплинули на виконання зобов'язань в строки, встановлені Договором, то ці строки відповідно відкладаються на час дії відповідних обставин.

5.4. Сторона, для якої склалась неможливість виконання зобов'язань по Договору, зобов'язана після виникнення і припинення вищезазначених обставин негайно, але не пізніше 3 робочих днів з їх початку, в письмовій формі попередити другу Сторону.

5.5. Несвоєчасне попередження про обставини непереборної сили позбавляє відповідну Сторону права посилатися на них в майбутньому.

6. ПОРЯДОК ЗМІНИ ТА РОЗІРВАННЯ ДОГОВОРУ

6.1. Договір може бути змінено за згодою сторін, шляхом укладення відповідної додаткової угоди.

6.2. У разі порушення Забудовником умов договору або виникнення заборгованості за договором у сумі, що становить понад 50% від суми зазначеної в п.2.1, простроченням терміну сплати відповідно до п.3.1 більш ніж на 6 місяців, передбаченого цим Договором, Департамент економіки та інвестицій має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір шляхом направлення Забудовнику відповідного письмового повідомлення.

В такому разі Договір вважається припиненим через 10 днів після відправлення Забудовнику відповідного повідомлення або публічного оприлюднення відповідної інформації.

6.3. У випадку, якщо одностороння зміна чи розірвання договору Департаментом економіки та інвестиції стала наслідком порушенням умов договору Забудовником, кошти сплачені Забудовнику не повертаються.

7. НАБРАННЯ ЧИННОСТІ ТА ПРИПИНЕННЯ ДОГОВОРУ

7.1. Цей Договір набирає чинності з моменту реєстрації в Департаменті економіки та інвестицій.

7.2. Цей договір припиняється в наступних випадках:

7.2.1. Виконанням - з дати надходження останнього платежу з урахуванням п.4.1. цього договору та, в разі необхідності, коригування відповідно до фактичних витрат на будівництво (реконструкцію) об'єкту зазначеного в п. 1.1 даного Договору.

7.2.2. Припиненням з підстав зазначених у п.6.2 цього Договору - через 20 днів після відправлення Забудовнику письмового повідомлення або публічного оприлюднення відповідної інформації про припинення цього Договору.

7.2.3. У зв'язку з ліквідацією сторони цього договору - з дати виключення сторони з відповідного державного реєстру.

7.3. Цей Договір також може бути припинений за згодою Сторін у випадках та порядку передбачених чинними законами України.

8. НАДСИЛАННЯ КОРЕСПОНДЕНЦІЇ ЗА ДОГОВОРОМ ТА ЗМІНА АДРЕС

8.1.У разі зміни Забудовником своєї адреси, електронної адреси, телефонів: Підприємства, директора та головного бухгалтера Підприємства, Забудовник повинен попередити Департамент економіки та інвестицій за 10 днів до відповідної зміни.

8.2. У випадку зміни будь-якою стороною цього договору своєї адреси після підписання договору, якщо у іншої сторони відсутня інформація щодо місцезнаходження, листи надсилаються на адресу, яка міститься щодо такої сторони в органах державної статистики.

9. ВИРІШЕННЯ СПОРІВ

9.1. У випадку, якщо Забудовником є резидент України, підсудність та підвідомчість справ визначається відповідно до діючого законодавства України.

9.2. У випадку, якщо Забудовником є нерезидент України, спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні, виконанні цього договору вирішуються у Господарському суді м. Києва відповідно до діючого матеріального та процесуального законодавства України.

10. ІНШІ УМОВИ

10.1. Сторони погоджуються, що Департамент економіки та інвестицій має право поширювати у засобах масової інформації, а також надавати іншим органам державної влади та місцевого самоврядування інформацію про порушення Забудовником строків сплати пайового внеску та/або інших умов цього Договору.

10.2. Проекти додаткових угод готує Департамент економіки та інвестицій та надсилає Забудовнику листом у двох примірниках, підписаних директором Департаменту економіки та інвестицій або уповноваженою ним особою без відбитку печатки Департаменту.

Забудовник протягом 30 днів з дня отримання від Департаменту економіки та інвестицій Додаткових угод до цього Договору надсилає підписані з відбитком печатки Додаткові угоди до Департаменту економіки та інвестицій.

У разі не отримання Департаментом економіки та інвестицій, протягом 35 днів від дня надсилання, підписаних із відбитком печатки зі сторони Забудовника Додаткових угод, вважається що Забудовник погоджується з умовами отриманих Додаткових угод та вони вступають в силу на 36 день від дня надсилання їх Забудовнику, якщо інше не передбачено Департаментом економіки та інвестицій.

10.3. Забудовник визнає здійснений Департаментом економіки та інвестицій розрахунок та зобов'язання по його сплаті як безумовне зобов'язання.

10.4. Договір складено українською мовою в двох примірниках, кожний з яких має однакову юридичну силу.

10.5. В усьому іншому, що не передбачено цим Договором, Сторони керуються чинним законодавством України.

ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ СТОРІН

Департамент економіки та інвестицій

01044, Київ-44, вул. Хрещатик, 36

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфорт Маркет Люкс"

01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 33, поверх 13

Начальник управління з питань пайової участі Директор ТОВ "КОМФОРТ МАРКЕТ ЛЮКС"
_____________________Н.Мельник ______________ С.Донськой

3. Стягнути з Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 04633423) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Маркет Люкс» (01032, м. Київ, булівар Тараса Шевченка, будинок 33, поверх 13; ідентифікаційний код 34795907) 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень 00 коп.) судового збору.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.05.2015р.

Суддя Морозов С.М.