ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р.Справа № 922/2646/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Аванта-Трейд", м. Харків
до Приватного підприємства "Компанія "Маркет Плюс", м. Харків
про стягнення 47 481,76грн.
за участю представників сторін:

позивача - Чепего С.В., дов. № 01 від 01.01.2014р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 47 481,71грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором поставки № 127 від 01.11.2013р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

В судовому засіданні 02.06.2015р. представник позивача надав до суду уточнення позовних вимог, у зв'язку з чим сума основного боргу збільшилась на 0,05коп., на підставі чого позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 47 481,76грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором поставки № 127 від 01.11.2013р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Дане уточнення приймається судом до розгляду як таке, що не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, та подальший розгляд справи здійснюється судом з урахуванням даного уточнення.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, проте останній не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.11.2013р. між Приватним підприємством "Аванта-Трейд" (позивач) та Приватним підприємством "Компанія "Маркет Плюс" (відповідач) укладено договір поставки № 127 (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався поставити відповідачу товар, а відповідач прийняти та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору.

За умовами п.1.2 договору поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі заявок відповідача. Найменування та кількість кожної партії товару узгоджуються сторонами у заявках на поставку товару та зазначаються у видаткових накладних, що є невід'ємною частиною даного договору.

Дата та час поставки кожної партії товару зазначається відповідачем у заявці на поставку відповідної партії товару (п.2.3 договору).

Відповідно до п. 7.1.1 договору (погоджена редакція відповідно до протоколу розбіжностей до договору) сторони погодили оплату товару протягом 21 календарного дня з моменту поставки.

Пунктом 7.1.1 в редакції додаткової угоди до договору сторони погодили здійснення розрахунків на умовах відстрочення платежу протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару ТМ Colgate-Palmolive та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд встановив наступне.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач на виконання умов договору передав відповідачу товар, а саме:

- за видатковою накладною № 1-АВ-001206 від 10.01.2015р. на суму 20030,44грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-000783 від 09.01.2015р. на суму 13273,16грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-002916 від 20.01.2015р. на суму 2444,32грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-002949 від 20.01.2015р. на суму 3559,40грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-004345 від 27.01.2015р. на суму 5667,58грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-004231 від 27.01.2015р. на суму 714,23грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-004663 від 28.01.2015р. на суму 3551,10грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-004099 від 20.01.2015р. на суму 3545,44грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-006060 від 04.02.2015р. на суму 647,04грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-006061 від 04.02.2015р. на суму 141,74грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-004232 від 27.01.2015р. на суму 1763,88грн.;

- за видатковою накладною № 1-АВ-006062 від 04.02.2015р. на суму 1498,54грн., на загальну суму 56 836,87грн.

Видаткові накладні відповідають вимогам ст.9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Дані накладні є первинними документами, які фіксують здійснення господарської операції (поставка товару) та початок перебігу строку для оплати за поставлений товар.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже було зазначено судом, відповідач за умовами п. 7.1.1 договору зобов'язався здійснити оплату товару ТМ Colgate-Palmolive на умовах відстрочення платежу протягом 30 календарних днів з моменту його поставки.

Оскільки для товару іншої торгової марки сторонами в договорі строк оплати визначений не був, суд керується до ст.692 Цивільного кодексу України, відповідно до якої покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Судом встановлено, що відповідач за поставлений позивачем товар розрахувався частково на суму 16 898,18грн., що підтверджується копіями банківських виписок.

31.01.2015р. між сторонами було укладено акт про залік взаємних однорідних вимог, відповідно до якого сторони дійшли згоди про припинення зобов'язань за договором на суму 1 355,11грн. на підставі ст.601 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Враховуючи здійснення відповідачем часткової оплати та проведення між сторонами взаємозаліку зустрічних однорідних вимог, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за договором товар складає 47 481,76грн.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт наявності заборгованості за спірним договором на суму 47 481,76грн. підтверджується належними доказами, наявними у справі, та строк оплати цієї заборгованості настав.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем у сумі 47 481,46грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за подання позову до суду, суд керується ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 530, 601, 692, 712 Цивільного кодексу України, статтями 193, 265 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Компанія "Маркет Плюс", (61040, м. Харків, вул. Довгалівська, 95, п/р 6304 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 351533) на користь Приватного підприємства "Аванта-Трейд", (61166, м. Харків, пр-т Леніна, 40, б. офіс 323, п/р 4220 в ПАТ "ОТП Банк" м. Київ, МФО 300528) - 47 481,76грн. основного боргу, 1 827,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.06.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк