КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. Справа№ 910/1567/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Корсакової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Шалівського В.О.

за участю представників

від позивача: Шикеринець Р.І. - дов. від 29.12.2014 року № 2-264

від відповідача: Онищенко І.П. - дов. від 19.09.2014 року № 49/10

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ,,Укртрансгаз" на рішення господарського суду м. Києва від 04.03.2013 року

у справі № 910/1567/13 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства ,,Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" (м. Київ)

до Дочірньої компанії ,,Газ України" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" (м. Київ)

про стягнення 35 679 грн. 59 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство ,,Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" з позовом до Дочірньої компанії ,,Газ України" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" про стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 11 867 грн. 30 коп., суми інфляційних втрат у розмірі 1 748 грн. 18 коп., суми 3% річних у розмірі 2 066 грн. 43 коп., пені у розмірі 10 061 грн. 90 коп., 7% штрафу з простроченої суми у розмірі 9 935 грн. 78 коп.

Рішенням від 04.03.2013 року господарський суд міста Києва позов задовольнив частково. Стягнув з ДК ,,Газ України" НАК ,,Нафтогаз України", з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь ПАТ ,,Укртрансгаз" НАК ,,Нафтогаз України" суму боргу у розмірі 11 867 грн. 30 коп., 1 748 грн. 18 коп. - інфляційної складової боргу, 2 066 грн. 43 коп. - 3% річних, витрати по сплаті судового збору в розмірі 757 грн. 02 коп. В іншій частині позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду ПАТ ,,Укртрансгаз" НАК ,,Нафтогаз України" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення, скасувати рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2013 року по справі № 910/1567/13 в частині відмови у стягненні пені у розмірі 10 061 грн. 90 коп. та 7% штрафу у розмірі 9 935 грн. 78 коп. та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2013 року ПАТ ,,Укртрансгаз" НАК ,,Нафтогаз України" було відновлено строк на апеляційне оскарження, його апеляційна скарга на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2013 року була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 910/1567/13 у судовому засіданні за участю представників сторін.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2015 року склад судової колегії змінювався.

В судовому засіданні 25.05.2015 року представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги. Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та доповненнях до неї.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути частково скасовано з прийняттям нового рішення в цій частині, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ГК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

28.12.2009 року Дочірня компанія „Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України", правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство „Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" (виконавець), та Дочірнє підприємство „Нафтогазмережі" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України", правонаступником якої є Дочірня компанія „Газ України" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" (замовник), уклали договір про транспортування природного газу № 119В-704, відповідно до умов якого виконавець зобов'язується надати послуги замовнику з транспортування трубопровідним транспортом природного газу замовника від пунктів прийому-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій, а замовник зобов'язується сплатити за транспортування газу встановлену плату.

Відповідно до п. 1.2 договору від 28.12.2009 року № 119В-704 газ замовника, транспортування якого за даним договором здійснює виконавець, призначений для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів Чернівецької та Вінницької областей.

Пунктом 2.1 договору від 28.12.2009 року № 119В-704 встановлено, що загальний обсяг природного газу, який виконавець протягом 2010 року транспортує трубопровідним транспортом для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів замовника складає 53 130,130 тис. куб.м.

Тариф на послуги з транспортування газу, зазначений в п. 5.1 даного договору, змінюється за рішенням Національної комісії регулювання електроенергетики України. У випадку зміни тарифу, новий тариф є обов'язковим для сторін за даним договором з моменту введення його в дію. Зміна тарифу оформлюється додатковою угодою до даного договору (п. 5.2 договору).

Згідно з п. 6.1 договору від 28.12.2009 року № 119В-704 вартість фактично наданих виконавцем замовнику послуг по транспортуванню газу у звітному місяці визначається на підставі акту здачі-прийомки послуг по транспортуванню газу, зазначеного в пункті 4.1 даного договору.

Відповідно до п. 11.1 договору від 28.12.2009 року № 119В-704 даний договір набирає чинності з 01.01.2010 року і діє в частині надання послуг по транспортуванню газу до 31.12.2010 року, а в частині проведення розрахунків за послуги - до повного їх здійснення.

Також сторонами були укладені додаткові угоди до договору про транспортування природного газу від 28.12.2009 року № 119В-704, а саме: додаткову угоду № 1 від 16.03.2010 року, додаткову угоду № 2/1 від 01.09.2010 року, додаткову угоду № 3 від 01.12.2010 року, якими, зокрема, відповідно до рішення Національної комісії регулювання електроенергетики України збільшено тариф на послуги з транспортування природного газу.

Позивач умови договору виконав у повному обсязі та надав послуги з транспортування природного газу для відповідача в обсязі 39 955,457 тис. куб.м, що підтверджується актами здачі-прийомки послуг по транспортуванню газу від 31.01.2010 року № 01В, від 28.02.2010 року № 02В, від 31.03.2010 року № 03В, від 15.07.2010 року № 03В/2, від 30.04.2010 року № 04В, від 31.05.2010 року № 05В, від 30.06.2010 року № 06В, від 31.07.2010 року № 07В, від 31.08.2010 року № 08В, від 30.09.2010 року № 09В, від 31.10.2010 року № 10В, від 30.11.2010 року № 11В, від 31.12.2010 року № 12В на загальну суму 915 536 грн. 29 коп.

Позивач стверджує, що відповідач розрахувався з ним частково, а сума заборгованості складає 11 867 грн. 30 коп. за послуги з транспортування природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості за послуги з транспортування природного газу у розмірі 11 867 грн. 30 коп., а тому місцевий господарський суд правомірно задовольнив позов в цій частині та стягнув з відповідача суму основного боргу.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 ГК України встановлюється, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України „Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності підприємств державного сектору економіки" від 12.03.2005 року № 64-р ДК „Укртрансгаз" НАК „Нафтогаз України" віднесено до переліку підприємств державного сектору економіки.

Позивачем було заявлено до стягнення 9 935 грн. 78 коп. штрафу.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідачем допущено прострочення виконання саме грошового зобов'язання (тобто одна з умов застосування санкції порушена), а тому заявлені позивачем вимоги про стягнення 7 % штрафу на підставі ч. 2 ст. 231 ГК України задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 28.02.2011 року по справі № 23/225.

Ч. 6 ст. 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Позивач просив стягнути з відповідача пеню за період з 01.04.2010 року по 31.07.2011 року у розмірі 10 061 грн. 90 коп.

Місцевий господарський суд відмовив в задоволенні позову про стягнення пені з тих підстав, що п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність для вимог про стягнення пені неустойки (штрафу, пені) в один рік.

П. 10.6 договору від 28.12.2009 року № 119В-704 сторони погодили, що до вимог, що випливають з даного договору, застосовується позовна давність 3 роки.

Місцевий господарський суд зазначив, що згідно з ч. 2 ст. 260 ЦК України порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін, а отже місцевий господарський суд дійшов висновку, що строком позовної давності в даному випадку є один рік.

Місцевий господарський суд зазначив, що позивач звернувся з позовом про стягнення пені за період з січня 2010 року по серпень 2011 року лише в січні 2013 року, а тому з врахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, у задоволенні позову про стягнення пені слід відмовити.

Проте колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не може погодитися з такими висновками господарського суду міста Києва.

Так згідно ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Положення про збільшення строку позовної давності закріплено в п. 10.6 договору від 28.12.2009 року № 119В-704, а тому цей пункт договору слід застосовувати саме як збільшення строку позовної давності, який було збільшено за домовленістю сторін, а не як зміну порядку обчислення строку позовної давності.

Таким чином строк позовної давності за вимогами по договору від 28.12.2009 року № 119В-704, в тому числі і щодо пені, складає три роки.

Згідно п. 7.3 договору від 28.12.2009 року № 119А-704 у разі неоплати або несвоєчасної оплати послуг по транспортуванню газу в строки, зазначені в пункті 6.2 даного договору, замовник сплачує на користь виконавця, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зробила перерахунок розміру пені за період з 01.04.2010 року по 31.07.2011 року та дійшла висновку, що позивачем правомірно нараховано суму пені 10 061 грн. 90 коп., а тому рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям нового рішення по справі про стягнення з відповідача 10 061 грн. 90 коп. пені.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 066 грн. 43 коп. за період з 01.04.2010 року по 10.12.2012 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зробила перерахунок 3% річних та дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно стягнув 3% річних в розмірі 2 066 грн. 43 коп.

В той же час позивачем було заявлено до стягнення 1 748 грн. 18 коп. втрат від інфляції за період квітня 2010 року - вересня 2012 року.

Місцевий господарський суд задовольнив позов повністю в цій частині. Проте розрахунок позивача, з яким погодився місцевий господарський суд, містить арифметичну помилку, оскільки ним не застосовувалися індекси дефляції за період квітня - липня 2010 року, липня - серпня 2011 року, травня - серпня 2012 року. Колегія суддів апеляційного господарського суду здійснила перерахунок інфляційних втрат, який за період з квітня 2010 року по вересень 2012 року становить 76 грн. 75 коп. Оскільки місцевий господарський суд невірно зробив розрахунок втрат від інфляції рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині стягнення 1 671 грн. 43 коп. інфляційної складової боргу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду переглянула спір відповідно до ст. 101 ГПК України і дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині відмови в стягненні 10 061 грн. 90 коп. пені, та в частині стягнення 1 671 грн. 43 коп. втрат від інфляції з прийняттям цій частині нового рішення про стягнути з відповідача 10 061 грн. 90 коп. пені та відмови в позові в частині стягнення 1 671 грн. 43 коп. втрат від інфляції. В іншій частині рішення підлягає залишенню без змін. Апеляційна скарга ПАТ ,,Укртрансгаз" підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49 ГПК України розподіл судових витрат здійснюється пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ,,Укртрансгаз" на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2013 року по справі № 910/1567/13 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2013 року по справі № 910/1567/13 скасувати в частині відмови в стягненні 10 061 (десять тисяч шістдесят одна) грн. 90 коп. пені, та в частині стягнення 1 671 (одна тисяча шістсот сімдесят одна) грн. 43 коп. втрат від інфляції та в цій частині прийняти нове рішення, яким стягнути з Дочірньої компанії ,,Газ України" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827) на користь Публічного акціонерного товариства ,,Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801) 10 061 (десять тисяч шістдесят одна) грн. 90 коп. пені та відмовити в позові в частині стягнення 1 671 (одна тисяча шістсот сімдесят одна) грн. 43 коп. втрат від інфляції.

3. В частині відмови в стягненні 7% штрафу та в частині задоволення позову про стягнення суми основного боргу у розмірі 11 867 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 30 коп., втрат від інфляції у розмірі 76 (сімдесят шість) грн. 75 коп. та 3% річних у розмірі 2 066 (дві тисяч шістдесят шість) грн. 43 коп. рішення залишити без змін.

4. Стягнути з Дочірньої компанії ,,Газ України" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827) на користь Публічного акціонерного товариства ,,Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801) 1 160 (одна тисяча сто шістдесят) грн. 79 коп. судового збору за розгляд позовної заяви.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства ,,Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код 30019801) на користь Дочірньої компанії ,,Газ України" Національної акціонерної компанії ,,Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827) 432 (чотириста тридцять дві) грн. 84 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

6. Видачу виконавчих документів доручити господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи № 910/1567/13 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

Г.В. Корсакова