РІШЕННЯ

"20" травня 2015 р.Справа № 921/336/15-г/16

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

Розглянувши справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", вул. Сахарова, 78, м.Львів.

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

За участю представників сторін:

позивача: не з'явився.

відповідача: не з'явився.

Суть справи.

Ухвалою суду від 24.04.2015 року розгляд справи було відкладено на 20.05.2015 року на 11 год. 30 хв., керуючись п.п. 2,3 ч.1 ст.77 ГПК України в межах строків, встановлених ст.69 ГПК України.

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" вул. Сахарова, 78, м. Львів звернулось до суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 про cтягнення заборгованості за Додатковим договором №1 про встановлення ліміту кредитування до Договору банківського рахунку (картковий рахунок) (юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців) №237 від 24.05.2013 року у розмірі 12 761 грн. 26 коп. з яких:

- 10276 грн. 74 коп. - заборгованість по кредиту, з яких 10276 грн. 74 коп. - прострочена заборгованість;

- 0 грн. 47 коп. - заборгованість по відсотках;

- 1347 грн. 73 коп. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту;

- 1136 грн. 32 коп. - заборгованість по пені.

В судове засідання представник позивача не з'явився.

Відповідач в судове засідання не з'явився, а також не направив свого повноважного представника.

Відповідач обґрунтований нормативно та документально підтверджений відзив на позов не подав, хоча судом було дотримано вимоги статті 64 Господарського процесуального кодексу України, своєчасно винесено і надіслано за вказаною в позовній заяві позивачем адресою відповідача: АДРЕСА_1 ухвалу від 27.03.2015 року про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду 24.04.2015 року і необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду.

Повідомлення про вручення поштового відправлення , відправлене відповідачу 30.03.2015 року повернулось разом із конвертом з ухвалою від 27.03.2015 року про порушення провадження у справі до господарського суду Тернопільської області з довідкою відділення поштового зв'язку, в якій вказано причину повернення : "за закінченням терміну зберігання".

Як зазначається, зокрема, в п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" № 670-2010-р від 15.03.2010 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

У відповідності до п. 11 Листа Вищого господарського суду України № n0006645-06 від 15.03.2007 року "Про деякі питання практики застосування норм господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місце проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій; тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи № 921/336/15-г/16 господарським судом Тернопільської області.

Крім того, відповідач будь-яких додаткових документів суду не надав, а тому згідно ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності представників сторін та відповідних клопотань.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

24 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк", надалі "Банк" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, надалі "Клієнтом" було укладено Додатковий договір № 1 про встановлення ліміту кредитування до Договору банківського рахунку (картковий рахунок) (юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців) № НОМЕР_2 від 24.05.2013 року, у відповідності до р. 1 якого "Банк" зобов'язується, в разі перевищення суми видаткових операцій "Клієнта" за банківською платіжною карткою (БПК) над залишком коштів по картковому рахунку (картрахунок) надати "Клієнту" короткостроковий кредит (овердрафт) в межах встановленого цим договором Ліміту кредитування, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для здійснення операцій визначених Договором банківського рахунку (картковий рахунок) (юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців), а "Клієнт" зобов'язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

У відповідності до п. 2.1 р. 2 договору "Банк" надає "Клієнту", а "Клієнт" приймає його на наступних умовах:

- п.2.1.1 Ліміт кредитування - максимально припустима сума заборгованості "Клієнта" по овердрафту за БПК - 10000 грн., встановлюється на картковий рахунок "Клієнта" № НОМЕР_2;

- п. 2.1.2 процентна ставка (річна) - 0,01%;

- п.2.1.3 комісія від дебетового обороту кредитних ресурсів по картрахунку - 2,5%.

Згідно п.2.2 р. 2 договору дата остаточного повернення овердрафту - 23 травня 2014 року.

Як визначається в п. 2.3 р. 2 договору овердрафт надається шляхом дебетування картрахунку "Клієнта" понад залишок коштів "Клієнта" на цьому рахунку за рахунок кредитних ресурсів банку, в межах Ліміту кредитування визначеного цим договором.

У відповідності до п. 2.4 р. 2 договору датою надання овердрафту вважається дата виникнення на картрахунку "Клієнта" дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на картрахунку).

Як визначається в п. 3.1 р. 3 договору комісія від дебетового обороту утримується в момент списання кредитних коштів з Рахунку.

Згідно п. 3.2 р. 3 договору проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п. 2.1.2 цього договору з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту:

- до терміну, вказаному в п. 2.2 цього договору;

- до дати звернення "Банку" із заявою до:

-суду із вимогою про дострокове повернення суми овердрафту та сплати процентів, комісій та інших належних до сплати за цим договором платежів.

В п. 3.3 р. 3 договору визначається, що "Клієнт" сплачує проценти/комісії при поступленні коштів на його картрахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії.

Як визначається в п. 4.1 р. 4 договору "Клієнт" зобов'язався здійснити повернення "Банку" овердрафту у повному обсязі не пізніше останнього робочого дяі кожного місяця та забезпечити для цього надходження на картрахунок коштів в сумі, достатній для погашення овердрафту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за договором.

Згідно п. 4.2 р. 4 договору повернення овердрафту здійснюється щоразу при надходженні коштів на картрахунок "Клієнта".

У відповідності до п. 10.1 р. 10 Додаткового договору № 1 про встановлення ліміту кредитування до Договору банківського рахунку (картковий рахунок) (юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців) № НОМЕР_2 від 24.05.2013 року договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань.

Як визначається в п. 11.1 р.11 договору зміни та доповнення до цього договору вносяться тільки у письмовій формі, шляхом укладення Додаткових договорів, підписаних уповноваженими на те Представниками сторін, крім випадків, передбачених цим договором.

Надання відповідачу кредиту у вигляді овердрафту підтверджується меморіальним ордером №15172161 від 26.05.2014 року на суму 10276 грн. 74 коп., в якому вказано призначення платежу: віднесення простроченого кредиту за договором № о237/980 від 24.05.2013 р. за призначенням, а також:

- банківською випискою рахун. НОМЕР_3 (сформовано 14.04.2015 р. 16:32) "Рух коштів по рахунку з 25.05.2013 р. по 27.10.2014";

- банківською випискою рахун. НОМЕР_3 (сформовано 14.04.2015 р. 16:34) "Рух коштів по рахунку з 25.05.2013 р. по 27.10.2014".

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, з наступними змінами, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України №436-ІУ від 16 січня 2003 року з наступними змінами, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як визначається в ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до ч. 1 ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Згідно ч. 2 ст. 1069 Цивільного кодексу України права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

В ч 1 ст. 1072 Цивільного кодексу України передбачено, що банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових

коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом.

Як визначається ч. 4 ст. 341 Господарського кодексу України при безготівкових розрахунках усі платежі провадяться через установи банків шляхом перерахування належних сум з рахунку платника на рахунок одержувача або шляхом заліку взаємних зобов'язань і грошових претензій; Платежі здійснюються у межах наявних коштів на рахунку платника; у разі потреби банк може надати платникові кредит для здійснення розрахунків.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наявними у справі матеріалами підтверджується, і відповідачем в порядку ст. 33,34 ГПК України не спростовується та обставина, що отримавши кредит у вигляді овердрафту в порушення умов Додаткового договору № 1 про встановлення ліміту кредитування до Договору банківського рахунку (картковий рахунок) (юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців) № НОМЕР_2 від 24.05.2013 року та всупереч ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України відповідач допустив заборгованість за кредитом станом на 27.10.2014 року в сумі 10276 грн. 74 коп. , що підтверджується:

- меморіальним ордером №15172161 від 26.05.2014 року на суму 10276 грн. 74 коп., в якому вказано призначення платежу: віднесення простроченого кредиту за договором № о237/980 від 24.05.2013 р. за призначенням;

- банківською випискою рахун. НОМЕР_3 (сформовано 14.04.2015 р. 16:32) "Рух коштів по рахунку з 25.05.2013 р. по 27.10.2014";

- банківською випискою рахун. НОМЕР_3 (сформовано 14.04.2015 р. 16:34) "Рух коштів по рахунку з 25.05.2013 р. по 27.10.2014";

- "Розрахунком суми позову про стягнення заборгованості по кредитному договору № о237/980 від 24.05.2013 р. ФОП ОСОБА_1"

Як вбачається з банківської виписки по рах. № НОМЕР_4 "Рух коштів по рахунку з 24.05.2013 по 27.10.2015" за відповідачем рахуються не сплачені відсотки за користування кредитом в сумі 0 грн. 47 коп. ( банківська виписка знаходиться в матеріалах справи).

Нарахування відсотків, сплата відсотків та заборгованість по відсотках в сумі 0 грн. 47 коп. підтверджується також "Розрахунком суми позову про стягнення заборгованості по кредитному договору № о237/980 від 24.05.2013 р. ФОП ОСОБА_1 ."

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач заборгував перед позивачем 0 грн. 47 коп. відсотків за кредитним договором.

Також, як вбачається з банківської виписки по рах. № НОМЕР_5 "Рух коштів по рахунку з 24.05.2013 по 27.10.2015" позивач нарахував відповідачу комісію за адміністрування кредиту в сумі 1347 грн. 73 коп. ( банківська виписка знаходиться в матеріалах справи).

Нарахування комісії та заборгованість по комісії в сумі 1347 грн. 73 коп. підтверджується також "Розрахунком суми позову про стягнення заборгованості по кредитному договору № о237/980 від 24.05.2013 р. ФОП ОСОБА_1 ."

Відтак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач заборгував перед позивачем 1347 грн. 73 коп. комісії за адміністрування кредиту.

Приймаючи до уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано жодних письмових заперечень щодо нарахування сум заборгованості по тілу кредиту, по відсотках за користування кредитом та по комісії за адміністрування кредиту, а судом не здобуто доказів, які б свідчили про погашення сум такої заборгованості, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача: 10276 грн. 74 коп. заборгованості за кредитом, 0 грн. 47 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 1347 грн. 73 коп. заборгованості по комісії за адміністрування кредиту підлягають до задоволення як такі, що доведені позивачем у відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України належними і допустимими доказами, не суперечать нормам чинного законодавства та неоспорені відповідачем.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16 січня 2003 року, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року, з наступними змінами, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що "платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін", а згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1136 грн. 32 коп. пені, нарахованої за період з 26.05.2014 року по 27.10.2014 року, з якої:

- 1004 грн. 56 коп. - пеня за несвоєчасне повернення суми кредиту;

- 0 грн. 04 коп. - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом;

- 131 грн. 72 коп. - пеня по простроченій комісії за адміністрування кредиту.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення суми пені позивач посилається на п. 6.1 р. 6 Додаткового договору № 1 про встановлення ліміту кредитування до Договору банківського рахунку (картковий рахунок) (юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців) № НОМЕР_2 від 24.05.2013 року, в якому зазначено, що за несплату кредитної заборгованості, згідно вимог п.п. 2.2 та 4.1 цього договору "Клієнт" сплачує банку штраф у розмірі 3% від суми непогашеної заборгованості станом на останній робочий день кожного звітного місяця в якому було виявлено непогашення кредитної заборгованості; штраф розраховується і списується за рахунок кредитних коштів в перший робочий день місяця, наступного за звітним.

Однак, позивач нарахував відповідачу за порушення грошових зобов'язань за договором не штраф у розмірі 3% від суми непогашеної заборгованості, а пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення.

Відтак, як встановлено судом, у Додатковому договорі № 1 про встановлення ліміту кредитування до Договору банківського рахунку (картковий рахунок) (юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців) № НОМЕР_2 від 24.05.2013 року, Сторони не передбачили такого виду відповідальності, як стягнення пені за порушення "Клієнтом" своїх зобов'язань за даним договором, а, відтак, суд вважає, що в частині позовних вимог про стягнення з відповідача: 1136 грн. 32 коп. заборгованості по пені, в тому числі: 1004 грн 56 коп - заборгованість по пені, нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту; 0 грн. 04 коп. -заборгованості по пені, нарахованої за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 131 грн 72 коп - заборгованості по пені, нарахованої за несвоєчасну сплату комісії слід відмовити, як необґрунтовано заявлені.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43,49,82,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк", вул. Сахарова, 78, м.Львів, ідентифікаційний код 09807862:

-10276 грн. 74 коп. - заборгованість по кредиту,

-0 грн. 47 коп. - заборгованість по відсотках;

-1347 грн. 73 коп. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту;

-1664 грн 31 коп судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3.В частині позовних вимог щодо стягнення 1136 грн. 32 коп. заборгованості по пені, в тому числі: 1004 грн 56 коп - заборгованість по пені, нарахованої за несвоєчасне повернення кредиту; 0,04 грн -заборгованості по пені, нарахованої за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, 131 грн 72 коп - заборгованості по пені, нарахованої за несвоєчасну сплату комісії в задоволенні відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 26 травня 2015 року

Суддя С.О. Хома