ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р.Справа № 922/2280/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Бабиніну Д.О.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків
до Комунального підприємства "Лозоваводоканал" Лозівської міської ради Харківської області, м. Лозова
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Антипова С.Л. за довіреністю № 01-42 юр/3207 від 30.04.2015 року,

відповідача - Чумак Ю.О. за довіреністю № 38 від 05.01.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" м. Харків (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Комунального підприємства "Лозоваводоканал" Лозівської міської ради Харківської області, м. Лозова про стягнення 157 856,52 грн. вартості спожитої електричної енергії за період лютий - березень 2015 року, 6219,25 грн. компенсація за перетікання реактивної енергії, пеню в розмірі 36 583,68 грн. 3% річних в розмірі 1874,63 грн., індекс інфляції в розмірі 15 378,72 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання покладених на відповідача обов'язків за Договором про постачання електричної енергії № 70517 від 05.08.2010 року, в частині повної та своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії та компенсацію за перетікання реактивної енергії, з урахуванням чого, просить суд стягнути з відповідача заявлену суму позову (з урахуванням уточнень позовних вимог, прийнятих ухвалою господарського суду Харківської області від 25.05.2015 року).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 28.04.2015 року о 10:45 годині.

У судовому засіданні 28.04.2015 року було оголошено перерву до 25.05.2015 року о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.05.2015 року було уточнення позовних вимог (вх. № 17135 від 28.04.2015 року) позивача прийнято до розгляду та продовжено розгляд справи з урахуванням наданих змін; в задоволенні клопотання відповідача (вх. № 20892) про залучення до участі у справі в якості 3-іх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління державної казначейської службі у Харківській області та Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації відмовлено; розгляд справи №922/2280/15 відкладено на 27.05.2015 р. о 12:15 год.

До господарського суду Харківської області 27.05.2015 року від представника позивача надійшла заява (вх. № 21624), відповідно до якої зазначає, що під час розгляду справи № 922/2280/15, відповідачем були здійсненні оплати за використану електричну енергію (платіжне доручення № 19 від 07.05.2015) та реактивна енергія (платіжне доручення № 515 від 15.05.2015), а тому станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача, що залишилась не сплаченою становить 53837,03 грн. яка складається з: пеня - 36 583,68 грн. 3% річних - 1874,63 грн., індекс інфляції - 15378,72 грн., з урахуванням чого, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованості, припинити провадження по справі в частині стягнення вартість електричної енергії в розмірі 157856,52 грн. та плати з компенсації перетікання реактивної енергії у розмірі 6219,25 грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України та повернути зайво сплачений судовий збір у розмірі 15495,74 грн., про що винести відповідну ухвалу.

Надана позивачем заява прийнята судом до розгляду, досліджена та долучена до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, з урахуванням наданої заяви та просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 53837,03 грн. яка складається з: пеня - 36 583,68 грн. 3% річних - 1874,63 грн., індекс інфляції - 15378,72 грн., в частині стягнення вартість електричної енергії в розмірі 157856,52 грн. та плати з компенсації перетікання реактивної енергії у розмірі 6219,25 грн. припинити провадження по справі на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України та повернути зайво сплачений судовий збір у розмірі 15495,74 грн., про що винести відповідну ухвалу.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні повністю, з підстав викладених у наданих 25.05.2015 поясненнях по справі (вх. № 21025).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, встановив наступне.

05.08.2010 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (позивачем, постачальник) та Комунальним підприємством "Лозоваводоканал" Лозівської міської ради Харківської області (відповідачем, споживачем) було укладено договір на постачання електричної енергії № 70517 (Договір), відповідно до умов якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує позивачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами даного договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п.9.4. Договору, він набирає законної сили з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2010 року.

Крім того, умовами даного пункту передбачено, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов, він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік.

Отже, відповідно до пункту 9.4 договір пролонгований на 2015 рік.

Згідно Закону України "Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР та "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питання регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (зі змінами та доповненнями) (Правила), договір є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Зокрема, укладення договору означає, що між сторонами досягнуто згоди з усіх його умов.

Відповідно до пункту 7 статті 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору про постачання електричної енергії від 29 червня 2006 року, пунктом 2.2.2 якого передбачено, що постачальник електричної енергії зобов'язується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням розділів 6, 7 договору, відповідно до додатка 1 "Договірні величини споживання" та додатка 2 "Порядок розрахунків".

Пунктом 2.3.1 Договору передбачений обов'язок відповідача виконувати його умови, та пунктом 2.3.3 обов'язок щодо своєчасної оплати позивачу вартості електричної енергії та інших нарахувань згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до пп. 2.3.4 Договору відповідач повинен здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком № 4А "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії". При укладанні Договору сторони дійшли згоди та підписали додаток № 4А ("Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії").

У суму заборгованості за вартість КРЕ включений податок на додану вартість. ПДВ нараховується відповідно до Розділу 5 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до пункту 5 додатка 2 остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунка, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії.

Згідно пункту 5 додатка 2 до договору про постачання електричної енергії споживач повинен отримати рахунок на оплату електричної енергії протягом 3 днів з дня закінчення розрахункового періоду. Цей рахунок має бути оплачений протягом 10 банківських днів з дня його отримання.

Матеріали справи свідчать, що станом на 28.04.2015 року за період з лютого по березень 2015 року у відповідача перед позивачем склалася заборгованість у розмірі 157 856,52 грн. - вартість електричної енергії (тарифна складова - 131 547,10 грн. та ПДВ 20 % - 26309,42 грн.) - за період березень 2015 року станом на 28.04.2015 року; плата з компенсації перетікання реактивної енергії (далі - КРЕ) у розмірі 6219,25 грн. (тарифна складова за КРЕ - 5182,71 грн. та ПДВ 20 % - 1036,54 грн.).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Втім, як встановлено судом, відповідачем, вже після звернення позивача з даним позовом до суду, були здійсненні оплати за використану електричну енергію та реактивну енергію, про що свідчить платіжне доручення № 19 від 07.05.2015 року та платіжне доручення № 515 від 15.05.2015 року, у тому провадження у справі в частині стягнення з відповідача вартості електричної енергії в розмірі 157856,52 грн. та плати з компенсації перетікання реактивної енергії у розмірі 6219,25 грн., підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 36 583,68 грн., 3% річних в розмірі 1874,63 грн., індекс інфляції в розмірі 15378,72 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1874,63 грн., індекс інфляції в розмірі 15378,72 грн. за договором про постачання електричної енергії - задовольнити.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим кодексом, іншими законами та договором.

За змістом статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з п. 4.2.1 договору, за внесення платежів, передбачених пунктом 2.2.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", відповідач сплачує позивачу суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції. Сума пені нараховується відповідачу з дати остаточного розрахунку, зазначеної в додатку № 2 "Порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається з рахунку окремим рядком.

Перевіривши нарахування надані позивачем, пені в розмірі 36 583,68 грн. суд приходить до висновку, що даний розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства, нарахований вірно, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір в розмірі 4 358,26 грн. покладаються на відповідача, судовий збір в розмірі 15 495,74 грн., у відповідності до положень п.1. ч.1. ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" підлягає повнерненню позивачу з державного бюджету.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, п.1-1. ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Лозоваводоканал" Лозівської міської ради Харківської області (64600, Харківська область, м.Лозова, вул. Степова, 3, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, на п/р 5 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ, МФО 380805, ) пеню в розмірі 36 583,68 грн., індекс інфляції в розмірі 15378,72 грн., 3 % річних в розмірі 1874,63 грн. та судовий збір в розмірі 4 358,26 грн.

Видати відповідний наказ суду після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення вартості електричної енергії в розмірі 157 856,52 грн. та плати з компенсації перетікання реактивної енергії у розмірі 6219,25 грн., провадження у справі припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Повернути Акціонерній компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) з Державного бюджету України суму сплаченого судового збору у розмірі 15 495,74 грн., сплаченого платіжним дорученням № 7590 від 02.04.2015 року, про що винести відповідну ухвалу суду.

Повне рішення складено 02.06.2015 р.

Суддя А.М. Буракова

№ 922/2280/15