ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року Справа № 904/10352/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Полякова Б.М.,
суддів:Короткевича О.Є.(доповідач у справі), Погребняка В.Я.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 року
та постановуГосподарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015 року
у справі№ 904/10352/14
за заявою боржникаТовариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр ОІЛ "
пробанкрутство,

Представники сторін в судове засідання не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015р. у даній справі (суддя Камша Н.М.) в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем'єр ОІЛ " визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 3 місяці до 20.04.2015р.; ліквідатором банкрута призначено Моря Віталія В'ячеславовича; зобов'язано ліквідатора вчинити певні дії.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 березня 2015 року апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області залишено без задоволення, постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі процесуальними актами, скаржник Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 березня 2015 року у справі № 904/10352/14 та припинити провадження у справі.

Доводи касаційної скарги зводяться до порушення судом норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 19, 78 Податкового кодексу України, ст. 105 Цивільного кодексу України.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду від 13.01.2015р. порушено провадження про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр ОІЛ " за спрощеною процедурою встановленою ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Нормами ч. 2 цієї ж статті передбачено, що за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна.

Отже, для визнання в порядку норм ст. 95 Закону про банкрутство боржника банкрутом необхідними умовами та підставами для суду є встановлення факту недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів та дотримання останнім порядку ліквідації відповідно до законодавства України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 110 ЦК України встановлено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку з закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Судами встановлено, що 09.09.2014р. загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр ОІЛ " прийнято рішення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації та призначено голову ліквідаційної комісії Чмовж В.В.

На виконання вимог ч. 1 ст. 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" державному реєстратору було передано опис документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційних дій "Внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи". Державним реєстратором було внесено відповідні відомості про прийняття рішення про ліквідацію підприємства та призначення ліквідаційної комісії в ЄДР.

Відповідно до вимог ст. 105 ЦК України було опубліковано повідомлення про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації в офіційному спеціалізованому друкованому засобі масової інформації "Бюлетень державної реєстрації" № 295 (25) від 18.09.2014р.

За правилами ст. 105 Цивільного кодексу України ліквідатором письмово повідомлено всіх відомих (явних) кредиторів, перед якими відповідно до даних бухгалтерського обліку боржника існує заборгованість, про припинення підприємства шляхом ліквідації, про склад ліквідаційної комісії, порядок та строки заявлення кредиторами вимог до боржника, адреси, за якими приймаються вимоги кредиторів.

Разом з тим, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що головою ліквідаційної комісії визнані вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_6 на загальну суму 25 000,00 грн. та Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на загальну суму 7 895,63 грн.

Судами попередніх інстанцій досліджено, що на виконання вимог підпункту 11.1.1. пункту 11 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.11р. № 1588, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.03.13р. за № 04/03-2, направлено до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, в якій платник перебуває на обліку, заяву про припинення платника податків за формою № 8-ОПП.

Згідно ст. 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка. Об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством.

Пунктом 12 Порядку подання фінансової звітності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 року №419, передбачено обов'язкове проведення інвентаризації, зокрема, у разі ліквідації підприємства.

Частиною 8 статті 111 ЦК України передбачено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Суди встановили, що за результатами розгляду пред'явлених кредиторських вимог до боржника, проведеної інвентаризації активів і зобов'язань, ліквідатором боржника складено проміжний ліквідаційний баланс станом на 23.12.2014 р., який було затверджено рішенням власника, оформленим протоколом № 23/12 загальних зборів учасників.

З даного проміжного ліквідаційного балансу вбачається, що кредиторська заборгованість становить 32 895,63 грн.; дебіторська заборгованість, основні засоби, товарно-матеріальні цінності, нематеріальні активи - відсутні, грошові кошти боржника становлять 6 701,03 грн.

Разом з тим, судами встановлено, що згаданий проміжний ліквідаційний баланс був надісланий на адресу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі 25.12.2014 р.

Таким чином, колегія Вищого господарського суду вважає що судами попередніх інстанцій належним чином перевірені та встановлені обставини щодо наявності правових підстав для порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр ОІЛ " за особливостями, передбаченими нормами ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також для визнання його банкрутом в порядку норм вказаної статті.

Крім того, колегія суддів касаційного суду погоджується з висновками місцевого та апеляційного судів, що відкриття ліквідаційної процедури не може розцінюватись, як перешкода податковому органу у здійсненні ним позапланової перевірки боржника та не свідчить про порушення прав податкового органу на проведення податкової перевірки згідно з нормами податкового законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

За приписами ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 березня 2015 року та постанова Господарського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року прийняті у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

2. Постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 березня 2015 року залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді О.Є. Короткевич

В.Я. Погребняк