РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015Справа №910/26615/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність"

про стягнення 71 739,46 грн.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Гулевець О.В.

Суддя Князьков В.В.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

Від позивача: Шевченко О.М. (дов.)

Від відповідача: Гришко В.П. (директор), Кіщук Т.В. (дов.)

У судовому засіданні 19.05.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" 71739,46 грн. заборгованості відповідача за договором на послуги водопостачання та водовідведення №00418/4-02 від 03.04.2002 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором на послуги водопостачання та водовідведення №00418/4-02 від 03.04.2002 року, у зв'язку із чим, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 55383,83 грн., інфляційних втрат у розмірі 7501,64 грн., 3% річних у розмірі 2958,87 грн., пені у розмірі 356,74 грн., штрафу у розмірі 5538,74 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 порушено провадження у справі № 910/26615/14 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 17.12.2014.

12.12.2014 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" надійшли документи по справі.

15.12.2014 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" надійшов відзив на позовну заяву.

12.12.2014 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" надійшли документи по справі.

Представники позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в судовому засіданні 17.12.2014 надали суду пояснення по суті позовних вимог, підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" у судовому засіданні 17.12.2014 надали суду пояснення по справі, підтримали викладені у відзиві обставини.

В судовому засіданні 17.12.2014 оголошено перерву до 27.01.2015.

21.01.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" надійшли письмові заперечення на відзив.

26.01.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" надійшли пояснення та документи по справі.

Представники позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в судовому засіданні 27.01.2015 надали суду пояснення по суті позовних вимог, підтримали позовні вимоги в повному обсязі та надали суду клопотання про продовження строку вирішення спору, просили задовольнити дане клопотання.

Представники відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" у судовому засіданні 27.01.2015 надали суду пояснення по справі, підтримали викладені у відзиві обставини.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2015 продовжено строк вирішення спору у справі №910/26615/14 на 15 (п'ятнадцять) днів.

В судовому засіданні 27.01.2015 оголошено перерву до 03.02.2015.

03.02.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" надійшли додаткові пояснення та документи по справі.

В судовому засіданні 03.02.2015 оголошено перерву до 10.02.2015.

10.02.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" надійшли письмові заперечення на додаткові пояснення.

В судове засідання 10.02.2015 року з'явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 у справі № 910/26615/14 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Незалежному інституту судових експертиз.

16.03.2014 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Незалежного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/26615/14 та лист Незалежного інституту судових експертиз № 142 від 10.03.2015р. в якому зазначається, що експертиза у даній справі не була проведена, в зв'язку з тим, що Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" не було проведено оплату судово-економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2015 поновлено провадження у справі № 910/26615/14 та призначено колегіальний розгляд даної справи.

В результаті проведення автоматичного розподілу справи № 910/26615/14, дана справа була передана на розгляд колегії суддів у складі: Гулевець О.В. (головуючий), суддя Князьков В.В., суддя Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2015 справу № 910/26615/14 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Гулевець О.В. (головуючий), суддя Князьков В.В., суддя Отрош І.М., призначено розгляд даної справи на 14.05.2015 та зобов'язано сторін надати суду письмові пояснення на лист Незалежного інституту судових експертиз № 142 від 10.03.2015 щодо не проведення експертизи та надати суду пропозиції щодо проведення оплати судово-економічної експертизи призначеної відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва № 910/26615/14 від 10.02.2015.

09.04.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" надійшли пояснення на виконання ухвали суду від 30.03.2015, в яких зазначено, що відповідач не має можливості здійснити оплату рахунку Незалежного інституту судових експертиз на сплату авансового платежу за проведення експертизи та вказано, що витрати за проведення експертизи мають покладатись на позивача у справі.

14.04.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" надійшли пояснення в яких позивачем зазначено про відсутність можливості здійснити оплату витрат за проведення експертизи у даній справі у зв'язку із скрутним фінансовим становищем.

18.05.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" надійшли пояснення в яких відповідач просить суд, у зв'язку із відсутністю заборгованості у відповідача за договором №00418/4-02 від 03.04.2002,відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В судове засідання 14.04.2015 року з'явились представники позивача та відповідача, надали пояснення по справі.

В судовому засіданні 14.04.2015 оголошено перерву до 19.05.2015.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київодоканал" в судовому засіданні 19.05.2015 надав суду пояснення по суті позовних вимог, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" у судовому засіданні 19.05.2015 надали суду пояснення по суті заперечень на позов.

Враховуючи не можливість проведення у даній справі експертизи щодо встановлення дійсного обсягу спожитої води відповідачем, яка була поставлена позивачем відповідачу за договором № 00418/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 03.04.2002р. за період з 01.09.2011р. по 30.06.2014р. та встановлення дійсного розміру заборгованості відповідача за спожиті послуги, у зв'язку із відсутністю оплати, з огляду на те, що представники сторін зазначили, що у них відсутні кошти на оплату експертизи, суд розглядає справу за наявними у матеріалах справи документами. В судовому засіданні 19.05.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

03.04.2002 р. між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (правонаступник - Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (позивач, постачальник) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" (відповідач, абонент) укладено договір № 00418/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався надавати відповідачу послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент - розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 №65.

Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994, втратили чинність, у зв'язку з набуттям чинності Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 від 27.06.2008.

Відповідно до п. 2.2. договору, абонент сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством. У разі зміни тарифів сплата послуг абонентом здійснюється за новим тарифом з часу його введення в дію без внесення змін до цього договору.

Згідно із 3.1. договору, кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показань водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента.

Пунктом 3.3 договору визначено, що якщо водолічильники відсутні або їх зіпсовано не з вини абонента, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показниками водолічильників.

Згідно із п. 3.4. договору, кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника та інших способів визначення об'ємів стоків, що потрапляють у міську каналізацію у відповідності з п. 21.2. Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України.

Абонент розраховується за послуги водопостачання та водовідведення у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи (п. 3.4.).

Відповідно п. 3.5 договору, сторони погодили, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов'язаний у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обгрунтовуючими документами для проведення звірки даних та підписання акту звірки в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом.

Згідно п. 7.1 Договору, цей договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ним належним чином виконувалися зобов'язання за договором №00418/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 03.04.2002 в частині надання відповідачу послуг з водопостачання та водовідведення у період з 01.09.2011 по 30.06.2014 у розмірі 134515,08 грн., в підтвердження чого позивачем надано акти про зняття показників з приладу обліку, розшифровки рахунків абонента, в яких вказані об'єми спожитих послуг, тарифи, за якими проводилися нарахування та вартість наданих послуг; платіжні вимоги-доручення.

Проте, як зазначав позивач вартість наданих відповідачу послуг з водопостачання та водовідведення у період з 01.09.2011 по 30.06.2014 оплачена відповідачем частково, на суму 79131,25 грн., у зв'язку із чим заборгованість відповідача перед позивачем складає 55383,83 грн.

Також, позивачем нараховані інфляційні втрати в розмірі 7501,64 грн., 3% річних у розмірі 2958,87 грн., пеня у розмірі 356,74 грн. та штраф у розмірі 5538,38 грн.

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, зазначає про відсутність у нього зобов'язань здійснювати оплату позивачу вартість води, яка використовується для підігріву та стверджує про відсутність заборгованості у повному обсязі, оскільки відповідачем здійснювалась попередня оплата послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

З метою встановлення дійсного обсягу спожитої води відповідачем, яка була поставлена позивачем відповідачу за договором № 00418/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 03.04.2002 за період з 01.09.2011р. по 30.06.2014р. та встановлення дійсного розміру заборгованості відповідача за спожиті послуги, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015 у справі № 910/26615/14 було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Незалежному інституту судових експертиз, затрати на проведення експертизи покладено на відповідача - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність".

Проте, експертиза у даній справі не була проведена, в зв'язку з тим, що Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" не було проведено оплату судово-економічної експертизи. При цьому, представники сторін зазначили про відсутність можливості здійснити оплату вартості експертизи, у зв'язку із чим, суд здійснює розгляд даної справи за наявними в матеріалах справи документами.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими Наказом Держжитлокомунгосп № 65 від 01.07.1994, що були чинними на момент укладення договору, запроваджено порядок користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод до комунальної каналізації та визначені взаємовідносини між об'єднаннями, виробничими управліннями водопровідно- каналізаційного господарства або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних підприємств та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і каналізацій на території України.

Відповідно до п. 1.3 Правил, абонентами, які користуються послугами водоканалу можуть бути підприємства, на які відкрито особовий рахунок і які перебувають з водоканалом у договірних відносинах.

Пунктом 4.1 Правил, визначалося, що абоненти, які приєднані або мають бажання приєднатися до систем комунального водопостачання і водовідведення, повинні мати необхідні прилади обліку для розрахунків з водоканалом за відпущену їм воду і прийняті стічні води.

Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994, втратили чинність, у зв'язку з набуттям чинності Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 від 27.06.2008.

Пунктом 2.1 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 визначено, що договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Пунктами 3.1, 5.2 Правил №190 від 27.06.2008 передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на підставі показів приладів обліку; вузли обліку повинні розташовуватися на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Відповідно до п. 3.7 Правил № 190 від 27.06.2008, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Закон України "Про питну воду та питне водопостачання" № 2918-III від 10.01.2002р. визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою.

Статтею 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Отже, статтею 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що надання послуг з питного водопостачання здійснюється на підставі договору з підприємством питного водопостачання.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води, зокрема зобов'язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" є підприємством питного водопостачання, яке надає послуги з централізованого питного водопостачання (згідно із Законом "Про питну воду та питне водопостачання" - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води) та водовідведення (згідно із Законом "Про питну воду та питне водопостачання" - це господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об'єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов'язаних єдиним технологічним процесом).

Відповідно до Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживач питної води - це юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Відповідач є споживачем питної води і відносини між сторонами щодо постачання питної води, на підставі укладеного між сторонами договору № 00418/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 03.04.2002, відповідно до умов якого, відповідач зобов'язався сплачувати надані позивачем послуги з постачання питної води та приймання каналізаційних стоків.

Разом з тим суд зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно із законом України "Про теплопостачання" теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до п. 3.13 вказаних Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання та використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення.

Згідно із пояснень позивача, на підставі договору відповідачу було відкрито особові рахунки та присвоєно коди 2-781, за якими здійснюється розрахунок питної води для потреб холодного водопостачання та стоків та код 2-50781, за яким здійснюється розрахунок питної води для потреб гарячого водопостачання та стоків.

Судом встановлено, що умовами договору № 00418/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 03.04.2002 не регулюється постачання позивачем відповідачу холодної води для виготовлення гарячої води, облік якої здійснюється за приладом обліку, встановленим на водопровідному вводі до бойлеру, якому присвоєно інший абонентський номер.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про позивачем не доведено факт договірного врегулювання з відповідачем відповідних відносин, та стягнення оплати послуг з підігріву води.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що за кодом 2-50781 позивачем було нарахована заборгованість у розмірі 59512,27 грн. Відповідачем було здійснено оплату за вказані послуги у розмірі 67306,00 грн., а переплата у розмірі 7793,73 грн. була зарахована в сплату заборгованості за кодом 2-781. При цьому, наявними в матеріалах справи доказами оплати заборгованості підтверджено те, що в призначеннях платежу відповідачем оплачувалась заборгованість за кодом 2-50781. Зазначене, також зазначено і самим відповідачем.

Однак, суд не наділений правом самостійно змінювати призначення здійснених сторонами платежів та вважати зарахованими кошти в оплату інших послуг.

В матеріалах справи відсутні докази звернення, за час надання послуг, відповідача до позивача про повернення коштів сплачених за послуги з постачання питної води, що йде на підігрів чи зарахування їх в оплату боргу, який існує у відповідача перед позивачем з оплати послуг щодо холодного водопостачання та водовідведення із прийманням стічних вод гарячого водопостачання. Лист відповідача від 15.12.2014 № 11/12 про перерахунок коштів та заміну у призначеннях платежу "код абонента 2-50781" на "код абонента 2-781" не приймається судом до уваги, оскільки, поданий після звернення позивача до суду з даним позовом. Доказів перерахунку заборгованості матеріали справи не містять. Також, надані відповідачем розшифровки платежів, підписані бухгалтером відповідача, є односторонніми документами відповідача та не спростовують встановлених вище судом обставин. Щодо актів про зняття показань з приладів обліку, які надані відповідачем, то, дані акти не приймаються судом, оскільки, в матеріалах справи містяться акти про зняття показань з приладів обліку, що складені сторонами, згідно із яких виставлялись платіжні вимоги-доручення та здійснювались оплати відповідачем.

Таким чином, доводи відповідача про те, що частину сплачених ним грошових коштів позивачем неправомірно було зараховано в оплату послуг з постачання холодної води, яка іде на підігрів, у зв'язку з чим, борг перед позивачем у відповідача відсутній, визнаються судом необґрунтованими.

Суд звертає увагу відповідача, що у разі, якщо він вважає, що частина сплачених ним коштів за договором №00418/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 03.04.2002 була неправомірно зарахована позивачем в оплату послуг з постачання питної води, що йде на підігрів, відповідач не позбавлений права звернутись до суду з окремим позовом про їх повернення.

Відповідачем належним чином не виконано зобов'язання за договором № 00418/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 03.04.2002 в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг з водопостачання холодної води.

Судом враховано, що код 2-50781 включає в себе як послугу з постачання питної води, що йде на підігрів, так і послугу з приймання стічних вод (стоки).

Відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37 (далі - Правила приймання) стічні води підприємств це усі види стічних вод, що утворились внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технологічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території підприємства.

Згідно п. 2.4 Правил приймання підприємства зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги цих правил, місцевих правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги.

Таким чином, оплаті підлягають послуги з водовідведення стічних вод, що утворились після використання холодної води та води, що використана на підігрів.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи та розрахунку позивача вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті за отримання послуг з постачання питної води та водовідведення води за період з 01.09.2011 по 30.06.2014 становить 55383,83 грн.

Судом встановлено, що факт заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 55383,83 грн. належним чином доведений, а відповідачем в установленому законом порядку обставини, викладені у позові, не спростовані, а тому, вимога позивача в частині стягнення заборгованості у розмірі 57735,16 грн. за надані відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У зв'язку з простроченням виконання зобов'язань з оплати за надані послуги за договором, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати 7501,64 грн., 3% річних у розмірі 2958,87 грн., пеню у розмірі 356,74 грн.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно, до п. 4.2. договору, за несвоєчасну оплату послуг абонент сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок пені, інфляційних втрат, 3% річних судом встановлено, що з відповідно з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 356,74 грн. - пені, 7206,82 грн. - інфляційних втрат, 2954,86 грн. - 3% річних.

Позивачем, також, заявлено до стягнення штрафу у розмірі 5538,38 грн.

У відповідності до п. 4.1. договору, за безпідставну відмову від оплати наданих послуг абонент сплачує штраф у розмірі 10 відсотків від несплаченої суми.

Проте, безпідставність відмови відповідача від оплати наданих послуг з водопостачання та водовідведення позивачем не доведено, належних доказів в підтвердження даних обставин позивачем не надано.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу у розмірі 5538,38 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Єдність" (02140, м. Київ, вул. Мишуги, 7, кв. 70, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) 55383 (п'ятдесят п'ять тисяч триста вісімдесят три) грн. 83 коп. - заборгованості, 356 (триста п'ятдесят шість) грн. 74 коп. - пені, 7206 (сім тисяч двісті шість) грн. 82 коп. - інфляційних втрат, 2954 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 86 коп. - 3% річних, 1678 (одну тисячу шістсот сімдесят вісім) грн. 34 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 25.05.2015

Головуючий суддя О.В. Гулевець

Суддя В.В. Князьков

Суддя І.М. Отрош