РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"02" червня 2015 р. Справа №902/276/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Полюхович О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Ігнатюка К.Е. - представника за довіреністю від 23.04.2014р.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке"

на рішення господарського суду Вінницької області від 01.04.2015р.

у справі №902/276/15 (суддя Мельник П.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хавестер", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке", с.Ситківці Немирівського району Вінницької області

про стягнення 309743, 38грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 01.04.2015р. у справі №902/276/15 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хавестер" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" про стягнення 309743, 38грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача 229660,00грн. основного боргу, 26766,39грн. пені, 48182,67грн. інфляційних, 5134,32грн. 3% річних та 6194,86грн. судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач - ТзОВ "Ситковецьке" - звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові товариства з обмеженою відповідальністю "Хавестер" відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник, зазначає, зокрема, наступне:

- позивач, у обґрунтування позову та підтвердження факту виконання робіт, посилається на єдиний доказ - акти виконаних робіт, які відсутні у ТзОВ «Ситковецьке», при цьому, відповідачу невідомі походження та підписант вказаних актів;

- договором встановлено, що підтвердженням факту належного оформлення сторонами актів виконаних робіт є ряд наступних умов, зокрема, п.2.1. договору встановлено, що режим роботи виконавець повинен погоджувати з замовником, проте, жодних доказів на підтвердження факту погодження у справі немає;

- відповідно до п. 2.2. договору уповноважені замовником та виконавцем особи щоденно ведуть облік обсягу виконаних робіт та підписують «Відомість про обсяги виконаних робіт», форма якої міститься у додатку до договору, на основі яких замовник надає виконавцю завірену довідку про обсяг виконаних робіт, однак, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення сторонами відповідних дій;

- згідно з п.3.1. договору поля мають бути підготовлені замовником до початку виконання робіт виконавцем, після чого на виконання п.3.3. договору уповноважені особи сторін підписують «Акт передачі полів», але матеріали справи не містять відповідних доказів чи поля взагалі були підготовлені для посіву культур, а тому факт виконаних робіт є сумнівним;

- у п.6.5 договору відповідач зобов'язався на протязі 10 банківських днів з моменту підписання сторонами відповідних актів здачі-прийняття робіт своєчасно здійснювати оплату виконаних позивачем робіт. Однак, оскільки факт виконання робіт не зафіксований та не підтверджений відповідними доказами, а тому позивачем очевидно не доведено фактів наявності у відповідача заборгованості перед ним та виконання останнім даних робіт.

Представник ТзОВ "Харвест" у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та у судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить оскаржене рішення господарського суду Вінницької області від 01.04.2015р. у даній справі залишити без змін, а у задоволенні вимог апеляційної скарги ТзОВ "Ситковецьке" - відмовити.

ТзОВ "Ситковецьке" повноважного представника у судове засідання не направило, про причини неявки останнього суд не повідомило.

Враховуючи норми ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, та той факт, що неявка у засідання суду представника скаржника, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення, колегія суддів розглянула апеляційну скаргу за відсутності представника ТзОВ "Ситковецьке".

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, 25.04.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Харвест" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" (замовник) укладено договір №ДГ-0000223 на виконання сільськогосподарських робіт по посіву сільськогосподарських культур (надалі-договір), згідно з п.1.1. якого, виконавець зобов`язується виконати роботи по посіву соняшнику своєю технікою, а замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість відповідно до умов договору.

Відповідно до п.2.2. договору уповноважені замовником та виконавцем особи щоденно ведуть облік обсягу виконаних робіт та підписують "Відомість про обсяги виконаних робіт".

Після проведення робіт по посіву сільськогосподарських культур разом із оформленням останньої "Відомості про обсяги виконаних робіт" замовник зобов`язаний надати представнику виконавця завірену довідку про обсяг виконаних робіт, на основі якої формується "Акт здачі - прийняття робіт" (п.2.3. договору).

Згідно з п.2.4. договору після отримання від виконавця "Акта здачі - прийняття робіт" замовник зобов`язаний підписати його, та негайно відправити на зворотню адресу виконавця, вказану у реквізитах виконавця.

У випадку непідписання замовником "Акта здачі - прийняття робіт" на протязі семи днів з моменту надсилання його виконавцем, роботи вважаються прийнятими (п.2.5. договору).

Відповідно до п.6.1. договору вартість робіт виконавця за 1 (один) оброблений гектар для посіву культур соняшнику становить 280,00грн. разом з ПДВ.

Згідно з п.6.4. договору загальна сума договору складається з суми всіх оформлених сторонами договору "Актів здачі - прийняття робіт".

У п.6.5. договору замовник зобов`язався на підставі підписаних "Актів здачі - прийняття робіт" своєчасно здійснювати оплату виконаних робіт виконавцем. Термін оплати - протягом 10 банківських днів після підписання "Акту здачі - прийняття робіт". Форма оплати - безготівковий розрахунок на розрахунковий рахунок виконавця. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на банківський рахунок виконавця.

Відповідно до п.7.2. договору за кожен день прострочення оплати замовником виконаних робіт виконавцем, замовник виплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.10.2. договору).

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та містить відтиски їх печаток.

На виконання умов вказаного вище договору, уповноваженими представниками сторін складено та підписано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) по доставці техніки №ОУ-0000022 від 30.04.2014р. на суму 5100,00 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №2ОУ-0000021 від 30.04.2014р. на суму 96096,00 грн. та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000026 від 07.05.2014р. на суму 128464,00 грн.

Підписи представників сторін скріплено печатками.

Разом з тим, обсяг оброблених позивачем площ зафіксований у актах обліку витрат паливно-мастильних матеріалів від 04.05.2014р.

Як зазначалося, відповідно до п.6.5. укладеного сторонами договору відповідач зобов`язаний був сплатити вартість виконаних робіт протягом 10 банківських днів після підписання актів здачі - приймання робіт (надання послуг), проте відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо оплати виконаних позивачем робіт, отриманих послуг, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість у сумі 229660,00грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 12.12.2014р. №108 про сплату боргу у сумі 240177,76грн. за договором №ДГ-0000223 від 25.04.2014р. Однак, остання залишена ТзОВ "Ситковецьке" без відповіді та задоволення.

За вказаних обставин, ТзОВ "Харвест", посилаючись, зокрема, на ст.ст.11, 509, 530, 536, 612, 625 ЦК України та ст.ст.174, 193, 231, 270 ГК України, звернулося до місцевого господарського суду з позовом про стягнення з ТзОВ "Ситковецьке" 229660,00грн. основного боргу, 26766,39грн. пені, 5134,32грн. 3% річних та 48182,67грн. інфляційних нарахувань.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду Вінницької області від 01.04.2015р. у справі №902/276/15 позов ТзОВ "Харвест" задоволено у повному обсязі.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції у частині задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 229660,00грн., 3% річних у сумі 5134,32грн., інфляційних втрат у сумі 48182,67грн. та вважає, що рішення суду підлягає зміні у частині стягнення пені, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Судом установлено, що правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі укладеного ними 25.04.2014р. договору №ДГ-0000223 на виконання сільськогосподарських робіт по посіву сільськогосподарських культур, який за своєю правовою природою є змішаним договором про надання послуг та виконання підрядних робіт.

Частинами 1, 2 ст.837 ЦК України передбачено, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Нормами ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) по доставці техніки №ОУ-0000022 від 30.04.2014р. на суму 5100,00 грн., актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) по посіву соняшника №2ОУ-0000021 від 30.04.2014р. на суму 96096,00 грн. та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) по посіву соняшника №ОУ-0000026 від 07.05.2014р. на суму 128464,00 грн. підтверджується факт належного виконання ТзОВ "Харвест" умов договору №ДГ-0000223 від 25.04.2014р. на загальну суму 229660,00грн.

Згідно з п.6.5. договору вказані акти, підписані у двосторонньому порядку, є підставою для здійснення відповідачем оплати вартості отриманих послуг та виконаних робіт.

В силу ст.33 ГПК України, ТзОВ "Ситковецьке" не подано суду жодних доказів на підтвердження факту здійснення платежів на суму 229660,00грн..

Таким чином, відповідач зі свого боку порушив зобов`язання щодо оплати виконаних робіт, отриманих послуг, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 229660,00грн.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 229660,00грн. основного боргу.

Щодо позовної вимоги про стягнення пені у розмірі 26766,39грн., 3% річних у розмірі 5134,32грн. та інфляційних втрат у розмірі 48182,67грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з наведеного вище, обгрунтованим є висновок місцевого господарського суду, що нараховані позивачем на суму 229660,00грн. 3% річних у сумі 5134,32грн. за період з 23.05.2014р. по 18.02.2015р. (272 дні прострочення) підлягають стягненню з відповідача.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок заявлених позивачем до стягнення інфляційних у сумі 48182,67грн., нарахованих за період з 01.05.2014р. по 18 лютого 2015р., встановила, що за умовами п.6.5. договору сума 101196,00грн. (2 акти від 30.04.2014р.) підлягали оплаті по 19.05.2014р., а сума 128464,00грн. (акт від 07.05.2014р.) - по 22.05.2014р., отже відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно, - з 20.05.2014р. та з 23.05.2014р., а тому інфляційні із суми боргу 229660,00грн. підлягають нарахуванню з червня 2014р. по лютий 2015р.

Провівши власний розрахунок, суд апеляційної інстанції встановив, що індекс інфляції у період з червня 2014р. по лютий 2015р. становив 1,227%, а сума інфляційних за вказаний період прострочки складає 52187,87грн. Оскільки позивачем заявлено до стягнення 48182,67грн. інфляційних, саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 546 ЦК України передбачено, зокрема, забезпечення зобов'язання неустойкою.

Згідно з ч.1 ст.549 цього ж кодексу, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Судом встановлено, що позивач на підставі п.7.2. договору нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, на суму заборгованості 229660,00грн., за період з 21.05.2014р. по 14.11.2014р., у сумі 26766,39грн.

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що нарахування позивачем пені проведено з порушенням п.6.5. договору, згідно з яким замовник зобов'язався на протязі 10 банківських днів з моменту підписання сторонами відповідних актів здачі-прийняття робіт своєчасно здійснювати оплату виконаних позивачем робіт, отриманих послуг, тобто, позивачем неправильно визначений період прострочення, відповідно, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 105,35грн. за період з 21.05.2014р. по 22.05.2014р. (101196,00 х 19% / 365 х 2 = 105,35), 6575,20грн. за період з 23.05.2014р. по 16.07.2014р. (229660,00 х 19% / 365 х 55 = 6575,20), 18718,86грн. за період з 17.07.2014р. по 12.11.2014р. (229660,00 х 25% / 365 х 119 = 18718,86), 352,36грн. за період з 13.11.2014р. по 14.11.2014р. (229660,00 х 28% / 365 х 2 = 352,36), всього - 25751,77грн.

Приймаючи до уваги вказане вище, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд при вирішенні спору щодо стягнення пені неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, відповідно, зробив неправильні висновки щодо розміру стягуваної суми.

Згідно з п.1 ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 01.04.2015р. у справі №902/276/15 підлягає зміні у частині стягнення пені у розмірі 26766,39грн. Відповідно, до стягнення підлягає 25751,77грн. пені, а у стягненні 1014,62грн. пені слід відмовити.

У решті рішення слід залишити без змін, як таке, що відповідає нормам чинного законодавства, матеріалам справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у матеріалах справи доказів погодження сторонами режиму роботи, обсягів робіт, підготовки полів до посіву, у зв`язку з чим, на думку скаржника, не доведено факт виконання робіт, судова колегія зазначає, що вказані вище акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), у розумінні ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є первинними документами та фіксують факт здійснення господарської операції, що є підставою виникнення у відповідача обов'язку щодо здійснення розрахунків за отримані послуги та виконані роботи згідно з п.6.5. договору.

Крім того, з наданого позивачем листа Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м.Києві від 28.05.2015р. №13433/10/26-58-15-01-13 вбачається, згідно з даними бази АС "Податковий блок" системи співставлення за період - травень 2014 року розбіжності між підприємствами ТОВ "Харвест" (код 31115663) та ТОВ "Ситковецьке" (код 33845116) відсутні.

Відтак, доводи апеляційної скарги спростовується наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Крім того, судом встановлено, скаржником сплачено 3096,12грн. судового збору за подання апеляційної скарги, що підтверджується платіжним дорученням №1303 від 16.04.2015р.

Згідно з підп. 1, 4 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат станом на 1 січня календарного року, а за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду - 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Виходячи з вищенаведеного, скаржник при поданні апеляційної скарги повинен був сплатити 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми (309743, 38грн.), тобто 3097грн. 43коп. судового збору до Державного бюджету України, а тому з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" слід стягнути в доход Державного бюджету України 1грн. 31коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 01.04.2015р. у справі №902/276/15 у частині стягнення пені у сумі 26766грн. 39коп. та судових витрат змінити, у решті - рішення залишити без змін.

Пункти перший та другий резолютивної частини рішення господарського суду Вінницької області від 01.04.2015р. у справі №902/276/15 викласти у наступній редакції:

"1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" (22865, Вінницька область, Немирівський район, с. Ситківці, вул. Мандролька, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хавестер" (03067, м.Київ, вул. Виборзька, 99, ) 229660грн. 00коп. основного боргу, 25751грн. 77коп. пені, 48182грн. 67коп. інфляційних втрат, 5134грн. 32коп. 3% річних, всього - 308728грн. 76коп. та 6174грн. 56коп. витрат по сплаті судового збору.

У стягненні пені у сумі 1014грн. 62коп. відмовити".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хавестер" (03067, м.Київ, вул. Виборзька, 99, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" (22865, Вінницька область, Немирівський район, с. Ситківці, вул. Мандролька, 19, ) 10грн. 15коп. витрат за подання апеляційної скарги.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" (22865, Вінницька область, Немирівський район, с. Ситківці, вул. Мандролька, 19, ) в доход Державного бюджету України 1грн. 31коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду Вінницької області.

6. Справу №902/276/15 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Петухов М.Г.