номер провадження справи 6/80/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

02.06.2015 Справа № 908/2499/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027; адреса представника: пл. Інженерна, буд. 1, м. Запоріжжя, 69065)

До Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

Про стягнення 14 267 грн. 94 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: Пшенична К.О. - дов. №4027-О від 03.10.2013р.

Від відповідача: не з'явився

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК" м. Дніпропетровськ до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Кам'янка - Дніпровська Кам'янсько - Дніпровського району Запорізької області, про стягнення 14 267 грн. 94 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача на підставі підписаної сторонами 04.10.2013 року заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка приєднується „Умов та правил надання банківських послуг" та тарифів банку, разом з якими складає Договір банківського обслуговування б/н від 04.10.2013 року, заборгованість за кредитом в сумі 7 000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4 098 грн. 52 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 2 350 грн. 52 коп. та заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 818 грн. 90 коп.

Позивач надав суду письмові пояснення від 12.05.2015 року, в яких вказав наступне: 04.10.2013р. ФОП ОСОБА_1 (далі - Відповідач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі - Заява). Згідно Заяви Відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://pravatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування № б/н від 04.10.2013 р. (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору. У відповідності з розрахунком заборгованості, за період з 10.10.2013 року по 01.02.2014 року відповідач скористався банківськими коштами в сумі 7000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості та випискам по нарахуванню процентів за період з 26.10.2013 року по 01.02.2014 року відповідачу на залишок заборгованості по тілу кредиту в нараховано до сплати та не сплачено останнім відсотки по процентній ставці 24% в сумі 373 грн. 51 коп., за період з 02.02.2014 року по 02.06.2014 року нараховано проценти по процентній ставці 48% річних на суму - 1353 грн. 32 коп., за період з 03.06.2014 року по 24.02.2015 року нараховано проценти по процентній ставці 56% річних на суму - 2628 грн. 89 коп., а разом - 4355 грн. 72 коп. Однак відповідач частково сплатив суму боргу по процентам у розмірі - 257 грн. 20 коп., і тому станом на 24.02.2015 рік заборгованість по процентам становить - 4098 грн. 52 коп. Відповідно до виписки по рахунку за період з 02.02.2014 року по 24.02.2015 рік, на залишок заборгованості по тілу кредиту відповідачу нараховано та не сплачено останнім комісію у сумі 818 грн. 90 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 19.12.2013 року по 24.02.2015 рік на суму заборгованості по тілу кредиту, відсоткам, комісії була нарахована пеня, несплачений залишок становить - 2400 грн. 52 коп., яка складається з наступного: пеня нарахована на тіло кредиту - 1712 грн. 25 коп.; пеня нарахована на проценти - 567 грн. 66 коп.; пеня нарахована на комісію - 120 грн. 61коп. Однак відповідач частково сплатив суму боргу з пені у розмірі - 50,00, і тому станови на 24.02.2015 рік заборгованість з пені становить - 2350 грн.52 коп. Таким чином, свої зобов'язання за Договором позивач виконав належним чином, тоді як, відповіда чем обов'язок щодо погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору, у повному обсязі не виконано.

Розгляд справи відкладався.

02.06.2015 року розгляд справи продовжено і прийнято рішення.

В матеріалах справи міститься Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 20426826 від 14.04.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку „Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвала суду від 17.03.2015 року про порушення провадження у справі та ухвала від 12.05.2015 року про відкладення розгляду справи направлялись судом відповідачу на зазначену адресу, що підтверджується вихідними реєстраційними номерами, які зазначені на зворотній стороні ухвал, виписками з журналу реєстрації вихідних документів та реєстрами на відправлення рекомендованої кореспонденції, які залучені до матеріалів справи.

На день розгляду справи поштове відділення не повернуло до суду примірники ухвал, які направлялись відповідачу.

Відповідач, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судові засідання двічі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав, проти позову не заперечив.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

04.10.2013 р. відповідач (клієнт за договором) звернувся до позивача (банк за договором) із заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

На підставі даної заяви відповідачу було відкрито поточний рахунок НОМЕР_2 у національній валюті.

Згідно цієї заяви позивач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом із заявою становлять договір банківського обслуговування.

В заяві також зазначено, що підписавши її відповідач приєднався та зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, що розміщені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов, при укладенні договорів та угод, або вчиненні інших дій, які свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правилами надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ Інтернет клієнтбанк, або у формі обміну паперової чи електронної інформації, або в будь-якій іншій формі), банк та клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до їх укладення договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За своєю правовою природою правовідносини сторін фактично є договором банківського рахунка.

Частиною 1 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

За приписами ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У пункті 3.2.1.1.1 Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок клієнта надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших).

Згідно п. 3.2.1.1.6. Умов, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює згоду на те. що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта (система клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інш.).

Згідно з п. 3.2.1.1.3. Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

За приписами пункту 3.2.1.1.8 Умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та правилами надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперової чи електронної інформації, або в будь-якій іншій формі).

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов визначено, що договору - тобто обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором.

Порядок розрахунків встановлений розділом 3.2.1.4.

Так, у пункті 3.2.1.4.1 Умов зазначено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Порядок розрахунку процентів є наступним: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати його обнулення в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку творилось з 21-го до кінцевого числа поточного місяця ("період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки у розмірі 36 (тридцяти шести) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У разі непогашення кредиту на протязі 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. (п. п. 3.2.1.4.1.1., 3.2.1.4.1.2., 3.2.1.4.1.3.).

Згідно з п. 3.2.1.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов банк при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, має право вимагати від клієнта, у т.ч. дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом у повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Позивач на виконання умов договору 04.10.2013 року надав відповідачу кредитний ліміт з 08.10.2013 року в сумі 1 000 грн., з 23.10.2013 року - в сумі 7 000 грн., з 01.03.2013 року - в сумі 7 000 грн., що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів № 08.7.0.0.0/00 від 25.03.2015р.

Відповідач скористався наданими йому кредитними коштами 03.02.2014 року на загальну суму 7 000 грн., про що свідчить банківська виписка по рахунку відповідача з 01.02.2014р. по 24.02.2015р.

Претензією вих. № 31004ZPKDS0BO від 12.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за договором.

Претензія була надіслана відповідачу поштою, що підтверджується фіскальним чеком поштового відділення № 3739 від 17.11.2014р., списком згрупованих поштових відправлень № 4638 від 17.11.2014 року та описом вкладення до поштового відправлення з відбитком календарного штемпеля за 17.11.2014 року.

Згідно до статті 526 ЦК України та 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач виконав умови договору належним чином, надав відповідачу на визначених договором умовах кредитні кошти.

Відповідач, в свою чергу, свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів та комісії не виконував належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 24.02.2015р., у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язання за договором, утворилась заборгованість по кредиту в сумі 7 000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4 098 грн. 52 коп. та заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 818 грн. 90 коп.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суду не було надано доказів сплати відповідачем заборгованості по кредиту в сумі 7 000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4 098 грн. 52 коп. та заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 818 грн. 90 коп.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 7 000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4 098 грн. 52 коп. та заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 818 грн. 90 коп., заявлені правомірно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 2 350 грн. 52 коп., згідно надано суду розрахунку.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні клієнтом будь-яких зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який виплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А у разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит надається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У даному випадку сторонами було погоджено інший строк нарахування штрафних санкцій.

Так, згідно з п. 3.2.1.5.4 Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3., здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано клієнтом.

За умовами п. 3.2.1.5.7 Умов, термін позовної давності щодо вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, встановлюються сторонами тривалість п'ять років.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що розрахунок здійснений вірно.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 2 350 грн. 52 коп.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер № НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027; адреса представника: пл. Інженерна, буд. 1, м. запоріжжяё69065; ) заборгованість по кредиту в сумі 7 000 (сім тисяч) грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4 098 (чотири тисячі дев'яносто вісім) грн. 52 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 818 (вісімсот вісімнадцять) грн. 90 коп.; пеню в сумі 2 350 (дві тисячі триста п'ятдесят) грн. 52 коп. та судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. Надати наказ.

Повне рішення складено: 02.06.2015р.

Суддя Л.С. Місюра