ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Справа № 925/548/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., при секретарі судового засідання Голосінській Н.М.,

за участю представників сторін:

від позивача - Холостий О.І. - за довіреністю;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Штонди Олексія Олександровича

до Фермерського господарства "Віта-Макс"

про стягнення 71 122 грн. 01 коп. , -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з Фермерського господарства "Віта-Макс" 71 122 грн. 01 коп. з яких: 60 000 грн. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки № 1014.11 від 02.10.2014 року, 5623,56 грн. штрафних санкцій згідно договору, 4 926,40 грн. інфляційних та 572,05 грн. трьох відсотків річних.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та пояснив, що станом на 20.04.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем складала 57122,01 грн. Однак 14 травня 2015 року платіжним дорученням №48111868 відповідач перерахував на рахунок позивача ще 46000,00 грн. заборгованості за поставлену сільськогосподарську техніку, тому просить стягнути з відповідача 11122,01 грн. із яких : 5623,56 грн. штрафних санкцій згідно договору, 4926,40 грн. інфляційних та 572,05 грн. три відсотки річних.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проти позову не заперечував, відзив на позов та витребувані документи до дня судового засідання суду не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України у його відсутності та за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 25.05.2015 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

02 жовтня 2014 року між фізичною особою - підприємцем Штонда О.О. (Постачальник) та Фермерським господарством "Віта-Макс" (Покупець) було укладено договір поставки № 1014.11 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця зернометач ЗМ-80 (далі-товар), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар - 100% оплати 60000 грн. до 31 жовтня 2014 року включно.

Кількість, комплектність, ціна одиниці товару, а також вартість всієї партії товару відображається в рахунках на оплату, оформлених згідно із замовленням покупця (пункт 4.2 Договору).

Оплату товару покупець зобов'язувався здійснювати згідно умов договору.

За видатковою накладною №4 від 03.10.2014 року позивач поставив відповідачу товар на суму 60000,00 грн. Для опати за поставлений товар відповідачу було виставлено рахунок-фактуру №ШОКА0210.1 від 02.10.2014 року, оплату якого відповідач мав здійснити до 31.10.2014 року.

За актом приймання-передачі від 03.10.2014 року позивач передав відповідачу зернометач ЗМ-80 згідно рахунку №ШОКА0210.1 від 02.10.2014 року на загальну суму 60000 грн. Товар покупцем був оглянутий, претензій до якості товару у відповідача не було.

У визначений в рахунку-фактурі строк за поставлений товар відповідач не розрахувався, тому 15.12.2014 року позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою в термін до 20.12.2014 року сплатити заборгованість за поставлену сільськогосподарську техніку у сумі 60000.00 грн.

Відповідач на претензію не відповів, заборгованість сплатив лише після подачі позову до суду тому, позивач просить стягнути з відповідача 5623,56 грн. договірної пені, 4926,40 грн. інфляційних та 572,05 грн. три відсотки річних.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд встановив, що на виконання договору поставки позивач передав відповідачу сільськогосподарську техніку -зернометач ЗМ-80. Вартість товару становить 60000,00 грн.

Відповідно до наданої позивачем копії банківської виписки (а.с.40) відповідач за поставлену сільськогосподарську техніку 30.03.2015 року перерахував на рахунок позивача 5000,00 грн. та 14.05.2015 року перерахував 46000,00 грн., що підтверджується наданою представником позивача копією платіжного доручення № 48111868.

Вказані суми сплачені відповідачем після подачі позову до суду (позовна заява подана до суду 27.03.2015 року).

Таким чином, станом на день розгляду справи предмет спору в частині стягнення 51000,00 грн. ( 5000,00 грн. +46000,00 грн.) між сторонами відсутній.

Відповідно до припису пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Разом з тим, як встановлено судом, відповідно до наданої позивачем копії банківської виписки (а.с.40), 9000,00 грн. вартості сільськогосподарської техніки відповідач перерахував 19.03.2015 року, тобто до подачі позову до суду. Відповідно в цій частині у позові необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що провадження у справі в частині стягнення 51 000 грн., підлягає припиненню, а в частині стягнення 9 000 грн. у позові необхідно відмовити.

За змістом пункту 1 статті 199 Господарського кодексу України та пункту 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Пунктом 6.4 Договору передбачено, що за порушення умов договору винна сторона сплачує штрафні санкції у розмірі подвійної ставки НБУ.

Відповідно до умов договору (п. 6.4.) позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 01.11.2014 по 24.02.2015 (116 днів) у сумі 5623,56 грн.

Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані відповідачу 572,05 грн. 3% річних за період з 01.11.2014 року по 24.02.2015 року та 4926,40 грн. інфляційних за листопад 2014 року-січень 2015 року.

Суд, перевіривши розрахунки штрафних санкцій, прийшов до висновку, що позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати стягнення з відповідача на свою користь 5 623,56 грн. пені, інфляційних у сумі 4926,40 грн. та 572,05 грн. 3% річних. Розрахунок штрафних санкцій позивачем зроблено вірно.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 827 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, п. 1-1 ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Фермерського господарства "Віта-Макс" (19830, с. Золотоношка, Драбівський район, Черкаська область, ) на користь Фізичної особи - підприємця Штонди Олексія Олександровича (61093, м. Харків, вул. Полтавський Шлях буд. 128, кв. 27, код ЄДРПОУ ) - 5 623 грн. 56 коп. пені, 4 926 грн. 40 коп. інфляційних, 572 грн. 05 коп. 3% річних та 1 827 грн. судового збору.

3. У частині стягнення 9 000 грн. основного боргу у позові відмовити.

4. Провадження у справі в частині стягнення 51 000 грн. - припинити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 05 червня 2015 року.

Суддя В.В. Потапенко