РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015Справа №909/630/14

За позовом Комунального підприємства «Єдиний розрахунковий центр»

до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі відділення № 1800 Івано-Франківська дирекція ПАТ «Банк Форум»

про стягнення 299 983,76 грн.

Суддя: Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Жиляк М.Д. - представник за довіреністю № 01-10/19 від 17.02.15

від відповідача Калашнікова О.О. - представник за довіреністю № 10/00-02 від 21.01.15

В судовому засіданні 27.05.15. в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

Комунальне підприємство «Єдиний розрахунковий центр» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі відділення № 1800 Івано-Франківська дирекція ПАТ «Банк Форум» про стягнення 299 983,76 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 25.09.14 у справі № 909/630/14, що залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.15, позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача 299983,76 грн. боргу та 5999,68 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.03.15 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.01.15 та рішення господарського суду м. Києва від 25.09.14 у справі № 909/630/14 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Відповідно до вимог ст. 2-1 ГПК України справу № 909/630/14 передано для подальшого розгляду судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2015 справа прийнята до провадження судді Пукшин Л.Г. та призначена до розгляду на 13.05.2015.

У судове засідання, призначене на 13.05.2015, з'явився представник відповідача, який через канцелярію суду подав додаткові документи, що були долучені до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 13.05.2015 явку уповноваженого представника не забезпечив, про поважні причини неявки суд не повідомив, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 13.05.2015 розгляд справи було відкладено до 27.05.2015 через неявку представника позивача.

У судове засідання 27.02.2015 з'явився представник позивача, підтримав заяву про з збільшення розміру позовних вимог, подану 15.07.2014 р. та просив суд прийняти її до розгляду.

Відповідно до п.17 Листа Вищого господарського суду від 20.10.2006, № 01-8/2351 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, збільшити розмір позовних вимог. Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік збільшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі збільшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Заява позивача про збільшення позовних вимог була прийнята судом до розгляду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі, з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, зазначивши при цьому, що Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014 року № 49 «Про початок ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» на підставі постанови правління Національного банку України від 13.06.2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» розпочато процедуру його ліквідації. Відтак, станом на момент вирішення спору, задоволення вимог кредиторів банку, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Крім цього, відповідач зазначив, що кредиторські вимоги позивача включено до 7 черги на суму 301 938,01 грн, що підтверджується витягом з реєстру кредиторів ПАТ «Банк Форум».

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

28 вересня 2011 р. та 03 жовтня 2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» в особі відділення № 1800 Івано-Франківська дирекція ПАТ «Банк Форум» (надалі - відповідач, банк) та Комунальним підприємством «Єдиний розрахунковий центр» (надалі - позивач, клієнт) були укладені договори банківського рахунку, на підставі яких банк, відкриває клієнту, поточний/і рахунок/ки, у національній та/або іноземній, та/або банківських металів відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття рахунків у національній та іноземній валютах", та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до "Положення про оформлення та виконання документів на перерахування, зарахування, купівлю та продаж іноземної валюти або банківських металів", "Положення про здійснення уповноваженими банками операцій з банківськими металами", Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, в тому числі здійснює функції розрахункової палати відповідно до Положення про розрахункові палати для пред'явлення векселів до платежу, та отримує плату за обслуговування клієнта згідно з тарифами на операції та послуги банку.

Пунктами 2.3 договорів від 28.09.2011 та від 03.10.2011 сторони погодили, що операції за розрахунковими документами у гривні, які надійшли від позивача протягом операційного часу, здійснюються банком в день надходження документів; операції за розрахунковими документами в гривні, які надійшли після операційного часу, банк виконує не пізніше наступного робочого дня.

Згідно із п.п. 3.3.1, 3.3.4 договорів від 28.09.2011 та від 03.10.2011 відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно здійснювати розрахункові операції позивача згідно з вимогами чинного законодавства України та нормативно-правових актів Національного банку України; за розпорядженням позивача видати або перерахувати з його рахунку кошти в день надходження до відповідача відповідного розрахункового документа, за умови його подання в операційний час.

За доводами позивача з 06.03.2014 р. КП «Єдиний розрахунковий центр» неодноразово надавав відповідачу платіжні доручення, а саме: № 2848 від 06.03.2014 р. на суму 249 000,00 грн, № 77 від 06.03.2014 р. на суму 281,17 грн, № 87 від 06.03.2014 р. на суму 1 817,45 грн, № 2849 від 11.03.2014 р. на суму 10 916,15 грн, № 2850 від 12.04.2014 р. на суму 457,14 грн, № 88 від 12.04.2014 р. на суму 76,31 грн для перерахування коштів на загальну суму 299 983,76 грн. з поточних рахунків: № 7054 та № 7054 на рахунок ПАТ «ВТБ Банк». Проте, відповідачем в порушення умов договору вказані платіжні доручення не були виконані. Також, позивач зазначає, що на зазначені рахунки позивача поступили кошти від фінансово-господарської діяльності останнього у сумі 2 172,25 грн, однак, через бездіяльність відповідача, позивач не в змозі розпоряджатися вказаними коштами, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у сумі 301 938,01 грн, які наявні на рахунках позивача, в судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Як вбачається з матеріалів справи Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014 року № 49 «Про початок ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» на підставі постанови правління Національного банку України від 13.06.2014 року № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» розпочато процедуру його ліквідації.

Положеннями статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 вказаного Закону унормовано, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Крім того, порядок ліквідації банку регулюється розділом VIII Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 5 статті 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду:

1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси;

3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку;

5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю;

6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону;

7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури (частини 2 та 3 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів").

Положеннями статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено повноваження уповноваженої особи Фонду, зокрема, відповідно до пункту 4 частини 1 вказаної статті, уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду (частина 1 та 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Частиною 4 вказаною вище статті передбачено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Отже, з огляду на зазначене вище, та враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», задоволення вимог кредиторів банку, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відкликання Національним банком України на момент даного спору банківської ліцензії відповідача та ініціювання процедури його ліквідації як юридичної особи, зумовило для позивача настання відповідних правових наслідків, зокрема, виникнення спеціальної процедури пред'явлення майнових вимог до банку та їх задоволення в порядку та черговості, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", при цьому задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов'язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

За доводами відповідача, що не заперечується позивачем, та підтверджується матеріалами справи, КП «Єдиний розрахунковий центр» визнано кредитором ПАТ «Банк форум», кредиторські вимоги на суму 301 938,01 грн включено до 7 черги (витяг з реєстру кредиторів ПАТ «Банк Форум» № 7332/5.2 від 26.05.2015 міститься в матеріалах справи).

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин