КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Справа№ 910/2393/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М."- Товариство з обмеженою відповідальністю

на рішення господарського суду м. Києва

від 11.03.2015 р.

у справі № 910/2393/15-г ( суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

до Фірми "Т.М.М."- Товариство з обмеженою відповідальністю

про стягнення 34 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Житомирське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Фірми "Т.М.М."- Товариство з обмеженою відповідальністю про стягнення штрафу у розмірі 17 000,00 грн. та пені у розмірі 17 000,00 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 11.03.2015 року у справі №910/2393/15-г позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої буд. 3, ідентифікаційний код 14073675) до загального фонду Державного бюджету на рахунок територіального органу Державного казначейства за місцем знаходження платника податків, за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", символ звітності 106 штраф у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., пеню у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. Стягнуто з Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої буд. 3, ідентифікаційний код 14073675) до Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору в сумі 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. Зобов'язано Фірму "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої буд. 3, ідентифікаційний код 14073675) виконати зобов'язання, передбачене п. 4 рішення Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.03.2013 р. № 1.16/-16р у справі № 4.7.2-11/2013 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", а саме припинити порушення шляхом внесення змін в договори про надання житлово-комунальних та інших послуг шляхом скасування в договорах з населенням розміру пені за несвоєчасне внесення плати за спожиті послуги, штрафу за самовільне перепланування та пункту, яким передбачається зупинення надання послуг при порушенні строків оплати за спожиті послуги.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фірма "Т.М.М."- Товариство з обмеженою відповідальністю звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 11.03.2015 року у справі №910/2393/15-г, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач в своєму письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд прийняти рішення, яким залишити в силі рішення господарського суду м. Києва від 11.03.2015 року у справі №910/2393/15-г, а апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М."- Товариство з обмеженою відповідальністю без задоволення.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

Відповідно до матеріалів справи, 22.03.2013 року Антимонопольним Комітетом України Адміністративної колегії Житомирського обласного територіального відділення було винесено рішення №1.16/-16 р, справа №4.7.2. - 11/2013, яким визнано, що фірма "Т.М.М."- ТОВ протягом 2011-2012 років та поточного періоду 2013 року займає монопольне становище на ринках послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, теплопостачання, водопостачання та водовідведення в межах відповідної зони обслуговування м. Житомира, з частками 100 відсотків відповідно. Визнано дії фірми "Т.М.М."- ТОВ., що полягають в укладанні із мешканцями будинку по вул. Чорновола, 4 у м. Житомирі договорів про надання житлово-комунальних та інших послуг, у яких наявна пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, штраф за самовільне перепланування у розмірі 50% від кошторисної вартості робіт та передбачено зупинення надання послуг, у разі порушення споживачем строків оплати послуг, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 2 ст. 50, ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку шляхом вчинення дій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. За вчинення порушення, зазначеного в п. 2 цього рішення, відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» накладено на фірму "Т.М.М."- ТОВ штраф у розмірі 17 000,00 грн. Зобов'язано фірму "Т.М.М."- ТОВ в двомісячний строк з дня одержання рішення припинити порушення, зазначене в цьому рішенні, шляхом внесення змін в договори про надання житлово-комунальних та інших послуг шляхом скасування в договорах з населенням розміру пені за несвоєчасне внесення плати за спожиті послуги, штрафу за самовільне перепланування та пункту, яким передбачається зупинення надання послуги при порушенні строків оплати за спожиті послуги.

У вищевказаному рішенні також зазначено, що про виконання зобов'язань рішення повідомити Житомирське обласне територіальне відділення АМК України у трьохденний строк з дня його виконання, також відповідно до ч. 3 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення, про зобов'язання фірми "Т.М.М."- ТОВ протягом п'яти днів з дня сплати шарфу надіслати на адресу Житомирського відділення АМК України документи, що підтверджують сплату штрафу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Антимонопольного комітету України може бути оскаржено повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержано.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення Антимонопольного комітету України, надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до матеріалів справи, копію спірного Рішення було вручено відповідачу 29.03.2013 р., що підтверджується копією відповіді Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» Київської міської дирекції на запит №1.20/5-2059 від 05.06.2013 року, що надійшов до Житомирської дирекції УДППЗ «Укрпошта», щодо порядку доставки та вручення рекомендованого листа фірмі "Т.М.М."- ТОВ розглянутий Київською міською дирекцією.

Судом було встановлено, що відповідачем було оскаржено спірне Рішення до господарського суду Житомирської області, рішенням якого від 15.07.2013 р. в задоволенні позову відмовлено. Однак постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2013 р. рішення господарського суду Житомирської області скасовано та прийнято нове рішення, яким спірне Рішення визнано недійсним. Разом з тим, постановою Вищого господарського суду України від 23.04.2014 р. № 906/796/13 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.10.2013 р. скасовано, а рішення господарського суду Житомирської області від 15.07.2013 р., яким в задоволенні позову про визнання недійсним Рішення відмовлено, залишено в силі.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Судом встановлено, що спірне Рішення є дійсним, оскільки було залишене в силі постановою Вищого господарського суду України від 23.04.2014 р. у справі № 910/796/13.

Згідно ч. 8 ст. 56 цього ж Закону, протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення відповідно документи, що підтверджують сплату штрафу.

Судом першої інстанції було встановлено, станом на час звернення до суду з даним позовом та на день слухання справи штраф відповідачем не сплачено, доказів іншого суду не надано.

Враховуючи вищенаведені норми Закону та те, що відповідачем не було сплачено штраф, колегія суддів дійшла висновку, про правомірність задоволення позову в частині стягнення з Фірми "Т.М.М."- Товариство з обмеженою відповідальністю штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.

Відповідно до матеріалів справи, а саме до позовної заяви, позивачем були також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені сумі 17 000,00 грн. за період з 24.04.2014 р. по 29.12.2014 р.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Частиною 7 зазначеної вище статті Закону передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» та зробивши перерахунок, колегія суддів встановила, що сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених обмежень становить 17 000,00 грн., оскільки, сума штрафу, накладеного Рішенням, складає 17 000,00 грн.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, позовною вимогою позивача є також зобов'язання відповідача виконати вимоги п. 4 резолютивної частини Рішення, зокрема зобов'язання внести змін в договори про надання житлово-комунальних та інших послуг шляхом скасування в договорах з населенням розміру пені за несвоєчасне внесення плати за спожиті послуги, штрафу за самовільне перепланування та пункту, яким передбачається зупинення надання послуг при порушенні строків оплати за спожиті послуги.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскільки відсутні докази на виконання Рішення відповідачем і в зазначеній частині, тому дана вимога також судом задовольняється.

Скаржник в своїй апеляційній скарзі зазначив, що про зазначене в позовній заяві порушення позивачу стало відомо задовго до дня прийняття рішення №1.16/-16р від 22.03.2013 р., тобто строк з дня виявлення порушення і до подачі позову до суду перевищує один календарний рік. Відповідно, зазначена в позові адміністративно-господарська санкція не може бути застосована по відношенню до відповідача у зв'язку з простроченням строку застосування адміністративно-господарських санкцій, зазначеного в ст. 250 ГК України.

Колегія суддів зазначає, що за змістом ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Дія цієї статті не поширюється на штрафні санкції, розмір і порядок стягнення яких визначені Податковим кодексом України та іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до матеріалів справи, спірне Рішення було прийнято позивачем ще 22.03.2013 р. в межах розгляду справи про порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно факт звернення 05.02.2015 р. до суду з даним позовом про стягнення штрафу, пені та зобов'язання виконати рішення жодним чином не свідчить про прострочення застосування адміністративно-господарських санкцій, оскільки такі були застосовані позивачем до відповідача при прийнятті спірного Рішення, а підстави звернення до суду з позовом власне обґрунтовані невиконанням відповідачем Рішення.

Суд звертає увагу, що зазначений у ст. 250 ГК України строк не є строком позовної давності в розумінні норм Цивільного кодексу України, а приписами ст. 42 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що строк давності притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачені пунктами 13 - 16 статті 50 цього Закону, становить три роки з дня вчинення порушення, а в разі триваючого порушення - з дня закінчення вчинення порушення.

Беручи до уваги вищенаведені норми Закону, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Фірми "Т.М.М."- Товариство з обмеженою відповідальністю, а доводи наведені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Беручи до уваги наведене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду м. Києва від 11.03.2015 року у справі №910/2393/15-г прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Фірми "Т.М.М."- Товариство з обмеженою відповідальністю задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду м. Києва від 11.03.2015 року у справі №910/2393/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу Фірми "Т.М.М."- Товариство з обмеженою відповідальністю - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран