РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015Справа №910/8200/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах»

про стягнення 45914 грн.

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Діденко І.В. (довіреність № Э.37.7.0.0/Д-841 від 08.11.2013),

від відповідача - не прибув

встановив :

01.04.2015 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» заборгованості в порядку регресу в розмірі 45914 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту DO0FCPS-13793R5 від 09.08.2013, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП), що підтверджується постановою суду, була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього шкоду в порядку регресу у сумі 45914 грн.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання за належною юридичною адресою відповідача ухвали господарського суду. Відзив на позовну заяву суду не надав.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справи за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

09.08.2013 Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту DO0FCPS-13793R5 (далі за текстом - договір) з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», що є страхувальником та вигодонабувачем. Предметом договору є майнова відповідальність за пошкодження транспортного засобу «Богдан 211040», державний номер АА7178ОА.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП.

13.06.2014 близько 12 год. 00 хв. Бондар С.О., керуючи технічно справним автомобілем марки «Renault», державний номер АА3415ОА, і рухаючись в місті Києві по вул. Кільцева дорога - вул. Мельниченка, в порушення вимог п.п 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам руху, виконував поворот ліворуч не з відповідного крайнього положення на проїзній частині, призначеній для руху в даному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Богдан 211040», державний номер АА7178ОА, який рухався у попутному напрямку під керуванням водія Радіонова П.П., що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В результаті ДТП автомобіль «Богдан 211040», державний номер АА7178ОА, було пошкоджено.

Згідно з постановою Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2014 у справі №3/759/3482/14 (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням водієм Бондарем С.О. ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в результаті чого останнього визнано винним у скоєні правопорушення, що причинило пошкодження зазначених транспортних засобів.

В матеріалах справи міститься заява про виплату страхового відшкодування від 17.06.2014, відповідно до якої страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталась 13.06.2014.

Відповідно до звіту про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 83/06/14 від 18.06.2014, складеного оцінювачем Тимошенко В.В. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 83 від 05.04.2014) за допомогою системи «Audatex», величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу «Богдан 211040», державний номер АА7178ОА, складає 46914 грн.

Відповідно до страхового акту № Э.ENSTRAX/3-10334573 від 24.06.2014 позивачем узгоджена сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Богдан 211040», державний номер АА7178ОА, в розмірі 46914 грн.

На виконання умов договору, позивачем відповідно до страхового акту № Э.ENSTRAX/3-10334573 від 24.06.2014, була здійснена виплата страхового відшкодування ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 46914 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2735 від 25.06.2014 (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи), у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача шкоди у порядку регресу у розмірі 45914 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

На підставі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов'язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частинами 1-3 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 р. у справі № 5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13 та від 27.01.2014 р. у справі № 910/3023/13.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Богдан 211040», державний номер АА7178ОА, складає 46914 грн., що вбачається з такого.

Згідно звіту про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 83/06/14 від 18.06.2014 величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого транспортного засобу «Богдан 211040», державний номер АА7178ОА, складає 46914 грн. Відповідно до п.п.15.9, 15.11, 15.12 договору страхування, страхове відшкодування розраховується з врахуванням зносу запасних частин, пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості автомобіля, за вирахуванням франшизи.

Вказана сума відновлювального ремонту автомобіля марки «Богдан 211040», державний номер АА7178ОА в розмірі 46914 грн. була виплачена позивачем потерпілій особі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 17.06.2014.

Вина особи Бондара С.О., який керував автомобілем марки «Renault», державний номер АА3415ОА, встановлена постановою Святошинського районного суду м. Києва від 08.07.2014 у справі №3/759/3482/14.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АС6029120, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки «Renault», державний номер АА3415ОА.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АС6029120 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 1000 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 45914 грн., а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 45914 грн.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72, офіс 32/33, код 31282951) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, код 33248430) суму страхового відшкодування в розмірі 45914 (сорок п'ять тисяч дев'ятсот чотирнадцять) грн. та судовий збір в сумі 1 827 грн. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 26.05.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повне рішення складене та підписане 02.06.2015.

Суддя В.О. Демидов