ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Справа № 915/585/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: Бровкіна І.О. - дов. №20/7-1587 від 14.11.2014,

Клочкової І.С. - дов. №20/7-1589 від 14.11.2014,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт»

(65026, м.Одеса, пл.Митна, 1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Український правовий альянс»

(54030, м.Миколаїв, вул.Шевченка, 42/18),

про: спонукання до виконання мирової угоди шляхом стягнення 21000000,0 грн., -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить спонукати відповідача виконати мирову угоду від 25.02.2013, затверджену ухвалою господарського суду Одеської області від 11.03.2013 у справі №5017/3129/2012 шляхом стягнення з ТОВ «Український правовий Альянс» на користь Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» 21000000,0 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства відповідач затверджену судом мирову угоду не виконав, суму боргу у розмірі 21000000,0 грн., у визначений мировою угодою термін, не повернув. Оскільки органами Державної виконавчої служби ухвала суду про затвердження мирової угоди від 11.03.2013 неодноразово поверталась, як така, що не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», позивач звернувся до суду з позовом про спонукання відповідача до її виконання шляхом стягнення з нього заборгованості у сумі 21000000,0 грн.

Представник відповідача у судове засідання не з'являвся, відзив на позовну заяву не надав.

Про час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений ухвалами суду від 08.04.2015 та 19.05.2015, які надіслані за місцезнаходженням відповідача, але повернулись до суду у зв'язку із закінченням строку зберігання.

Згідно даних сайту Міністерства юстиції України «Безкоштовний пошук відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» станом на 02.06.2015 юридична адреса відповідача (54030, м.Миколаїв, вул.Шевченка, 42/18) не змінилась.

Тобто, ухвала суду направлялись на правильну адресу відповідача.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи належне повідомлення відповідача про судовий розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 02.06.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

25.02.2013 між Державним підприємством «Одеський морський торговельний порт» та ТОВ «Український правовий альянс», в межах справи №5017/3129/2012, що розглядалася Господарським судом Одеської області, було укладено мирову угоду, якою передбачено повернення ТОВ «Український правовий альянс» суми боргу Державному підприємству «Одеський морський торговельний порт» у розмірі 21 000 000,00 грн. на протязі одного року з моменту затвердження мирової угоди Господарським судом Одеської області.

11.03.2013 ухвалою Господарського суду Одеської області мирова угода від 25.02.2013 була затверджена (а.с.9-11).

Згідно пунктів 2 - 4 мирової угоди, ТОВ «Український правовий альянс» визнає свої зобов'язання перед ДП «Одеський морський торговельний порт» за договором №КБ-1576/08 від 05.06.2008 купівлі-продажу незавершеного будівництвом буксира та обладнання до нього та додаткової угоди №1 від 12.06.2008 до нього, щодо перерахування на користь ДП «Одеський морський торговельний порт» суми 21 000 000,00 грн. Розуміючи необхідність буксиру та його подальшої реалізації сторони домовились про надання відстрочки виконання зобов'язань ТОВ «Український правовий альянс», зазначених в п.2 цією мирової угоди, на один рік. Строк відстрочки може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Сторони домовились, що в будь-якому разі ТОВ «Український правовий альянс» зобов'язується виконати свої зобов'язання з перерахування на користь ДП «Одеський морський торговельний порт» суми 21 000 000,00 грн. на протязі одного року з моменту затвердження цієї мирової угоди Господарським судом Одеської області у справі № 5017/3129/2012.

Таким чином, за умовами мирової угоди від 25.02.2013, ТОВ «Український правовий альянс» мало перерахувати грошові кошти у сумі 21 000 000,0 грн. на користь ДП «Одеський морський торговельний порт» не пізніше одного року з моменту затвердження мирової угоди судом, тобто до 12.03.2014.

Одеський порт листом №20/1-173 від 12.02.2014 (а.с.18) запропонував Товариству добровільно виконати ухвалу від 11.03.2013 Господарського суду Одеської області у справі №5017/3129/2012, зокрема, стосовно строків та суми коштів, які ТОВ «Український правовий альянс» зобов'язано перерахувати ДП «Одеський морський торговельний порт».

Проте, відповідач у добровільному порядку умови мирової угоди, затвердженої судом не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до Державної виконавчої служби з метою примусового виконання ухвали суду від 11.03.2013.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на усій території України та виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

ДП «Одеський морський торговельний порт» неодноразово направляло до Відділу примусового виконання Державної виконавчої служби України ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.03.2013 у справі №5017/3129/2012 про стягнення з ТОВ «Український правовий альянс» на користь ДП «Одеський морський торговельний порт» 21000000,0 грн. для примусового виконання, що підтверджується відповідними заявами та доказами їх направлення (а.с.20, 21, 28-30, 36-38).

Постановами від 03.06.2014, 05.09.2014, 16.10.2014 Державною виконавчою службою України позивачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з посиланням на приписи чинного законодавства України, оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.23-27, 32-35, 40-44).

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, направлена на виникнення зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 202 ЦК України). Зміст правочину зокрема повинен відповідати нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Окрім цього правочин повинен бути здійснений у формі, встановленій законом (ст. 203 ЦК України).

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк і термін (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов'язання по мировій угоді, затвердженої ухвалою суду від 11.03.2013, відповідач суду не надав, викладені у позовній заяві обставини не заперечив та не спростував.

Згідно абз.9 п.3.19 Постанови Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 (у редакції від 10.07.2014), наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», то вона є виконавчим документом у розумінні п.2 ч.2 ст.17 зазначеного Закону України і підлягає виконанню державною виконавчою службою, тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонуканню до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних зазначених у ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Оскільки ухвала Господарського суду Одеської області від 11.03.2013 про затвердження мирової угоди від 25.02.2013 у справі №5017/3129/2012 не відповідає вимогам ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» і на час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів виконання умов мирової угоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про спонукання ТОВ «Український правовий Альянс» виконати мирову угоду, затверджену ухвалою господарського суду від 11.03.2013 у справі №5017/3129/2012 шляхом стягнення з ТОВ «Український правовий Альянс» на користь ДП «Одеський морський торговельний порт» заборгованість у сумі 21000000,00 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.33, 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Спонукати ТОВ «Український правовий Альянс» виконати мирову угоду від 25.02.2013, затверджену ухвалою господарського суду від 11.03.2013 у справі №5017/3129/2012, шляхом стягнення з ТОВ «Український правовий Альянс», 54030, м.Миколаїв, вул.Шевченка, 42/18 (р/р в ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) на користь Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт», 65026, м.Одеса, пл.Митна, 1 (р/р 1 в ПАТ «Марфін Банк» м.Іллічівськ, МФО 328168, ) грошові кошти у сумі 21000000,0 грн. та 73080,0 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Суддя М.В.Мавродієва

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 08 червня 2015 року.