РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2015Справа №910/8921/15

За позовомПублічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ДЮРАН-ПЛЮС"
простягнення заборгованості у розмірі 129 630,49 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Нікеркін М.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" (надалі - ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЮРАН-ПЛЮС" (надалі - ТОВ "ДЮРАН-ПЛЮС") про стягнення 129 630,49 грн. заборгованості та штрафних санкцій за Договором банківського обслуговування №б/н від 10.10.2013 р., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 78 147,93 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 37 624,63 грн. та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 13 857,93 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за вищевказаним Договором банківського обслуговування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2015 р. порушено провадження у справі №910/8921/15, розгляд справи призначено на 15.05.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 15.05.2015 р. з'явився, подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 15.05.2015 р. не з'явився, вимог ухвали суду від 10.04.2015 р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Стосовно належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд зазначає наступне.

За приписами ст. 65 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам судового процесу за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до п. 11 листа Вищого господарського суду України №01-8/123 від 15.03.2007 р. "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із ч. 4 ст. 89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У відповідності до п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України за адресою http://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch місцезнаходженням відповідача на теперішній час є: 03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1.

З метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України на вказану адресу було скеровано ухвалу про порушення провадження у справі від 10.04.2015 р.

Як слідує з матеріалів справи, ухвала про порушення провадження у справі від 10.04.2015 р. була повернута 29.04.2015 р. на адресу господарського суду міста Києва з відміткою органу поштового зв'язку "за зазначеною адресою не знайдено".

За таких обставин, приймаючи до уваги направлення господарським судом поштової кореспонденції за адресою ТОВ "ДЮРАН-ПЛЮС", яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Отже, зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 15.05.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

10.10.2013 р. ТОВ "ДЮРАН-ПЛЮС" було підписано електронно - цифровим підписом заяву про відкриття поточного рахунку (далі - Заява), на підставі якої позивачем відповідачу відкрито поточний рахунок №8438 для операцій за послугою "Гарантовані платежі".

Згідно заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://a-bank.com.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до п. 3.2.2.11.1 Умов, Договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення електронно - цифрового підпису усіма його сторонами.

Згідно із ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис", електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

У відповідності з ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем склалися кредитні відносини, які регулюються нормами параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Розділом 3.2.2 Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Відповідно до пункту 3.1.1.73 Умов, банк надає послугу гарантованих платежів для виконання грошових зобов'язань по господарським договорам, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом та банком (надалі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів (надалі - "гарантований платіж" або "заявка"), згідно якої клієнт-платник доручає банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Згідно з пунктом 3.1.1.74 Умов, у випадку необхідності отримання отримувачем послуги, платник за допомогою системи дистанційного обслуговування інтернет-клієнт-банк "Приват24" (надалі - "Приват24") подає до банку заявку на договірне списання коштів за встановленою формою, обов'язковими реквізитами якої є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта/кредитних/змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу. Створені в Приват24 заявки в обов'язковому порядку підписуються ключами електронних підписів посадових осіб клієнтів-платників.

Після отримання банком за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки (система Internet Banking Приват-24 - офіційний канал зв'язку між Банком та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91 Умов), банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75 Умов).

Згідно п. 3.2.2.1 Умов, банк при наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені в заяві (платіжному дорученні), яким клієнт приєднується до цих Умов, в обмін на зобов'язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим договором строки. Відновлювальна кредитна лінія (надалі - кредит) надається банком для виконання клієнтом платежів по платіжним дорученням з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунки покриття одержувачів коштів по господарським договорам, з подальшим перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок одержувачів, рахунки яких відкриті в банку.

Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов,строк повернення кредиту зазначено в заяві (платіжному дорученні). Згідно з ст.ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення клієнтом будь-яких зобов'язань, передбачених даним договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого з зобов'язань, має право змінити умови даних умов, встановивши інший строк повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту письмове повідомлення з зазначенням дати строку повернення кредиту. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в платіжному дорученні клієнта, в строк до 30 днів з дати здійснення платежу, вказаному в платіжному дорученні. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом платіжного доручення до дати виконання платіжного доручення клієнт сплачує відсотки в розмірі 4% річних від розміру заборгованості. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Як зазначав позивач у позові, відповідач неодноразово користувався послугою ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" "Гарантований платіж", отримуючи кредитні кошти, які надавались ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, укладеними з контрагентами, що підтверджується, зокрема, заявками на гарантований платіж №53 від 10.10.2013 р., №65 від 05.12.2013 р., №68 від 23.12.2013 р., №70 від 10.01.2014 р., №73 від 24.01.2014 р., №76 від 17.02.2014 р. та №83 від 03.03.2014 р., які підписані електронним цифровим підписом, та належним чином засвідченою випискою по рахунку щодо руху грошових коштів за період з 10.10.2013 р. по 29.04.2015 р.

Згідно наданого позивачем розрахунку, який підтверджено вищезазначеною випискою по рахунку щодо руху грошових коштів за період з 10.10.2013 р. по 29.04.2015 р., розмір непогашеного відповідачем у визначений Умовами та Договором строк зобов'язання з повернення кредитних коштів складає 78 147,93 грн., а розмір нарахованих, але не сплачених відсотків, складає 37 624,63 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як свідчать обставини справи, в порушення ст.ст. 526, 530, 553, 554, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та умов Договору, відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме: скориставшись кредитними коштами за послугою "Гарантований платіж" у встановлений 30-денний строк не повернув 78 147,93 грн. та не сплатив нарахованих відсотків в сумі 37 624,63 грн., у зв'язку з чим та відповідно до п. 3.2.2.2 Умов заборгованість по кредиту та нарахованим відсоткам є простроченою.

Отже, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за Договором, відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 78 147,93 грн. щодо повернення кредитних коштів за послугою "Гарантований платіж" та 37 624,63 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, розрахунок яких судом перевірений і з яким суд погоджується щодо сум, строків та ставок нарахувань.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 78 147,93 грн. заборгованості за кредитом за послугою "Гарантований платіж", 37 624,63 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом - є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, і підлягають задоволенню в цій частині повністю.

Крім того, за прострочення виконання своїх зобов'язань за Договором, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 13 857,93 грн.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Вимогами статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Стаття 230 Господарського кодексу України встановлює, що штрафні санкції - це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 3.2.2.10.1 Умов визначено, що у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.3.3.9.3 даного договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2., 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 даного договору, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4.-3.2.2.9.6 даного договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права, передбаченого п. 3.2.2.2 даного договору, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Оскільки відповідачем допущено прострочення виконання своїх зобов'язань за Договором щодо повернення кредитних коштів за послугою "Гарантований платіж" в сумі 78 147,93 грн. та сплати процентів в сумі 37 624,63 грн., наведені порушення відповідачем своїх зобов'язань є підставами для застосування до відповідача штрафної санкції у вигляді пені, що обумовлено як ст.ст. 549, 611, 610, 612 Цивільного кодексу України, так і п. 3.2.2.10.1 Умов.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, суд погоджується з таким щодо строків, сум та ставок нарахувань, у зв'язку з чим задовольняє вимоги позивача в цій частині в повному обсязі, а саме в розмірі 13 857,93 грн.

Враховуючи наведене, вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, а саме: з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 78 147,93 грн. заборгованості за кредитом, 37 624,63 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 13 857,93 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язання за Договором.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЮРАН-ПЛЮС" (03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1; ідентифікаційний код 38241340) на користь Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, м. Дніпропетровськ, Індустріальний район, вул. Батумська, 11; ідентифікаційний код 14360080) заборгованість за кредитом у розмірі 78 147 (сімдесят вісім тисяч сто сорок сім) грн. 93 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 37 624 (тридцять сім тисяч шістсот двадцять чотири) грн. 63 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 13 857 (тринадцять тисяч вісімсот п'ятдесят сім) грн. 93 коп. та судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 20.05.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко