ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" квітня 2015 р. Справа № 922/4822/13

Вх. номер 4822/13

Суддя господарського суду Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Омельченко К.А.

стягувач - не з*явився

боржник - Радигін Є.С.

розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення суду у справі за позовом: Публічне АТ "НАК "Нафтогаз України" м. Київ

до Харківське обласне КП "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків

стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - позивач, ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" (надалі - відповідач, ХОКП "ДРІТ"), в якому просив суд стягнути з відповідача основного боргу в розмірі 18521698,39 грн., три відсотки річних у розмірі 401694,43 грн., пеню у розмірі 1370932,08 грн. та 7 % штрафу у розмірі 1296518,89 грн., а також витрат зі сплати судового збору.

11.11.2014 року Господарським судом Харківської області по справі № 922/4822/13 було винесено рішення на підставі якого було стягнуто на користь позивача заборгованість у сумі 18521698,39 грн., пеня у розмірі 137093,21 грн., штраф у розмірі 129651,89 грн., 3 % річних у розмірі 401694,43 грн., а також судовий збір у розмірі 68820,00 грн. Надано відстрочку виконання рішення суду до 15.04.2015 року.

27.01.2015 року постановою Харківського апеляційного господарського суду рішення суду першої інстанції залишено без змін.

26.03.2015 року постановою Вищого господарського суду України рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції залишено без змін.

9.04.2015 року Харківське обласне комунальне підприємство «Дирекція розвитку інфраструктури території» звернулось до Господарського суду Харківської області з заявою у відповідності до ст. 121 ГПК України про відстрочку виконання рішення суду.

Стягувач проти задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду заперечує, про що докладніше викладено у відзиві на заяву ( вх.№15853 від 21.04.2015 року) , а саме, що боржник не довів свій тяжкий фінансовий стан, відсутня відомості щодо загрози банкрутства.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав свою заяву. Правова позиція відповідача по справі полягає у наступному.

Як вказує відповідач, він змушений звернутися до суду з заявою про відстрочку виконання рішення, вказує на той факт, що з моменту надання останньої відстрочки (11.11.2014 р.) відповідачу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 р. № 30 субвенції з Державного бюджету України на погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка виникла у ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» через невідповідність тарифів на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення для населення, надійшли гроші у розмірі 69670219,73 грн., які за вказівкою Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури (дивися лист № 03-08/178 від 1.04.2015 р. наданий до матеріалів справи) були направленні: у першу чергу на погашення різниці в тарифах по договорам укладеним між ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», як безпосередньому постачальнику природного газу, за отриманий імпортований природний газ для потреб у виробництві теплової енергії, за послуги з водопостачання та водовідведення, що безпосередньо надавалися населенню, релігійним організаціям та національним творчим спілкам і їх регіональним осередникам; у другу чергу на погашення заборгованості перед Дочірньою компанією «Газ України» НАК «Нафтогаз України» та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що виникла раніше ніж заборгованість по справі № 922/4822/13.

Департамент житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури у своєму листі № 03-08/178 від 1.04.2015 р. також зазначив, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014 р. «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу» постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг регулюється порядок перерозподілу коштів отриманих ХОКП «ДРІТ», у відповідності до якого залишок грошей, що залишається у ХОКП «ДРІТ» згідно встановлених нормативів розподілу грошей затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг повинен бути направлений ХОКП «ДРІТ» на виплату заробітної плати робітникам та на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії, не про яке погашення іншої заборгованості та нарахувань на заборгованість перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за отриманий природний газ, розрахунком розподілу грошей не передбачено.

Виходячи з цього, ХОКП «ДРІТ» не в змозі самостійно проводити будь-які перерахування на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України», до того ж у нього відсутні на це грошові кошти. Єдиним джерелом на підставі якого відповідач може на цей час погасити заборгованість та нарахування зроблені на заборгованість є отримання з Державного бюджету України заборгованості з різниці в тарифах, яка виникла через невідповідність тарифів на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення. Однак, грошові кошти (субвенції), що отримувало ХОКП «ДРІТ» починаючи з 2012 року з Державного бюджету України на погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка виникла через невідповідність тарифів на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення у відповідності до вимог вказаних у постановах Кабінету Міністрів України, якими був затверджений порядок перераховування субвенцій з державного бюджету України на погашення заборгованості з різниці в тарифах (дивися постанови КМУ № 517 від 11.06.2012 р., № 167 від 20.03.2013 р., № 30 від 29.01.2014 р.) використовувались у першу чергу на погашення заборгованості, що виникла перед газопостачальними постачальниками за отриманий природний газ, що використовувався для потреб населення. Але враховуючи той факт, що у 2012 році з Державного бюджету України була перерахована на погашення різниці в тарифах тільки половина необхідного обсягу субвенцій, а у 2013 році ні яких субвенцій на погашення різниці в тарифах по Харківській області не було перераховано, - то на початок 2014 року виникла значна заборгованість з різниці в тарифах перед комунальними підприємствами Харківської області, у тому числі ХОКП «ДРІТ». Хоча відповідач у 2014 році отримав значну суму субвенцій на погашення різниці в тарифах, але станом на 1.04.2015 року залишилась заборгованість Державного бюджету України з різниці у тарифах на теплову енергію, послуги водопостачання та водовідведення за послуги надані населенню суму у розмірі 16 389 139,67 грн. та за послуги надані бюджетним організаціям суму у розмірі 90 345,20 тис. грн. Звертає увагу на здороження природного газу для виробництва теплової енергії, яке відбувається з початку 2015 року, у свою чергу змінення тарифів на теплопостачання, пов'язаних з здороженням природного газу, відбудиться тільки починаючи з квітня 2015 року. У кінці листа просить суд розглянути питання про надання відстрочки виконання рішення суду.

Зі свого боку, відповідач розшифровуючи наведені у листі Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури № 03-08/178 від 1.04.2015 р. цифри надав до суду докази того, що обсяг заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, водопостачання та водовідведення, що залишився не виплаченим виглядає наступним чином: за послуги надані населенню: по теплопостачанню за період з 1 жовтня 2014 року по 1.03.2015 року у сумі 9624697,00 грн.; по водопостачанню за період з 1 жовтня 2014 року по 1.03.2015 року у сумі 6074830,00 грн; по водовідведенню за період з 1 жовтня 2014 року по 1.03.2015 року у сумі 689612,67 грн; за послуги надані підприємствам та організаціям, що фінансуються з державного або місцевого бюджету: по теплопостачанню станом на 1.04.2015 року у сумі 87789,60 тис. грн.; по водопостачанню та водовідведенню станом на 1.04.2015 року у сумі 2555,60 тис. грн.

Відповідач обґрунтовуючи свою правову позицію у судовому засіданні вказував, що тарифи на теплопостачання починаючи з 2011 року не змінювались тривалий час. Тільки 23.04.2014 року постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг № 438 були затверджені нові тарифи для населення на рівні лютого 2013 року, а вже 27.06.2014 року постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг № 828 були затверджені нові тарифи для потреб бюджетних установ та інших споживачів (крім населення) знову ж на рівні лютого 2013 року.

28.11.2014 року постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 519 були затверджені більш-менш обґрунтовані тарифи для споживачів на рівні червня 2014 року. Разом з цим, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг № 404 від 27.02.2015 року були встановлені нові тарифи на теплову енергію для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення), яка набрала чинності з 1.03.2015 р.

Збільшення тарифів на комунальні послуги до рівня економічно обґрунтованих тарифів на думку відповідача є дуже позитивних сигналом, що повинен у подальшому зменшити заборгованість ХОКП «ДРІТ» перед кредиторами, головним з яких є ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Крім того, відповідач вказував на той факт, що є єдиним учасником серед підприємств теплопостачання України інвестиційного проекту, на підставі якого були надані кошти міжнародної фінансової допомоги для встановлення обладнання з виготовлення паливних брикетів та котлів для їх опалення і забезпечення тепловою енергією об'єктів комунальної власності, виходячи з цього за міжнародні гроші (фактично для підприємства безкоштовна у якості експерименту) на підприємстві встановлюється обладнання японської фірми ТОВ «Азука Грін Інвестмент Україна» на суму у розмірі 12 мільйонів ЄВРО упродовж двох років, починаючи з 2014 року, що у подальшому дасть значну економію споживання газу.

Підсумовуючи усе вказане, відповідач зазначив, що на цей час знаходиться у тяжкому фінансовому стані, який з одного боку виник із за несвоєчасного перерахування субвенцій з Державного бюджету України на погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка виникла у ХОКП «Дирекція розвитку інфраструктури території» через невідповідність тарифів на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, з другого боку не мало значним фактом є заборгованість населення за спожиті послуги, яка, як пояснює представник відповідача, виникає з наступних причин: недостатня платоспроможність населення; зростання цін на комунальні послуги; відсутність у відповідача, як надавача послуг, реальних важелів впливу на боржників, тому як законні важелі впливу на споживачів вимагають часу, при цьому у деяких випадках значного часу та зусиль з боку працівників відповідача відповідальних за своєчасні розрахунки споживачів, до того ж у деяких випадках в силу норм ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення заборгованості з фізичної особи не можливе, якщо сума заборгованості, що підлягає стягненню не перевищує десяти мінімальних заробітних плат, а фізичній особі належить тільки одне житлове приміщення, у якому вона мешкає.

Також, існує заборгованість бюджетних організацій, що фінансуються з державного або місцевого бюджетів, з причин їх недостатнього та не своєчасного фінансування. В підтвердження збиткової діяльності, відповідач надав до суду останню фінансову звітність: баланси, звіти про фінансові результати, звіти про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємств від надання послуг теплопостачання, водопостачання та водовідведення.

Зважаючи на таку складну ситуацію представник відповідача у судовому засіданні просив суд розглянути питання про надання відстрочки виконання рішення суду, тому як примусове стягнення цього боргу може привести до негативних наслідків, а саме: збільшення заборгованості за рахунок виконавчого збору; не змозі ХОКП «ДРІТ» виконувати зобов'язання перед працівниками по заробітної платі та перед бюджетами різних рівнів по податкам та зборам; не можливості підтримувати технологічний процес по наданню якісних послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, що в кінцевому результаті викликає соціальну напруженість серед споживачів, яких обслуговує ХОКП «ДРІТ»; звертанню інвестиційного проекту, на підставі якого надається обладнання за кошти міжнародної фінансової допомоги. Зазначив, що ХОКП «ДРІТ» є важливим та значимим підприємством Харківської області, тому як надає послуги з теплопостачання, водопостачання споживачам більшої частини Харківської області, населення цієї частини складає більше одного млн. осіб.

Позивач про слухання у справі був повідомлений належним чином, але свого представника до суду не направив. Також до суду не надійшло від позивача ні яких заяв або заперечень. Тому суд зважаючи на вимоги ст. 121 ГПК України прийшов до висновку про розгляд заяви відповідача за відсутністю представника позивача

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, надаючи правову оцінку заяві відповідача, вказує на наступне, що у відповідності до пунктів 7.1., 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступень вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З наведеного випливає, що при вирішенні питання про надання відстрочки мають значення майновий стан сторін, соціальна значущість підприємства, зобов'язання інших учасників, що беруть участь у розрахунках за поставлені комунальні послуги та негативні явища, що можуть з'явитися у разі примусового виконання рішення.

Так, суд при вирішенні заяви про надання відстрочки виконання рішення суду враховує наступні фактичні обставини по справі:

- відповідач є комунальним підприємством, яке створено для задоволення потреб споживачів у тому числі населення та державних органів в теплопостачанні у вигляді опалення та гарячого водопостачання. Підприємство не уповноважене чинним законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають витратам за надання послуг, тому постачає теплову енергію по вартості нижчої її собівартості;

- на підприємстві склалась дуже складна економічна ситуація, яка виникла у зв'язку зі збитковістю послуг з теплопостачання. До моменту прийняття нових тарифів у 2014 року тарифи на теплопостачання покривали лише на 55 % витрат на їх виробництво, станом на кінець 2014 року 87 % витрат на їх виробництво;

- однією з причин тяжкого економічного стану відповідача є дефіцит коштів, пов'язаний з хронічними неплатежами, в основному, з боку населення за спожиті послуги. Борги населення за комунальні послуги у відповідності до інформації про нарахування, надходження та заборгованість за теплову енергію по ХОКП «ДРІТ» досягли по теплопостачанню суму у розмірі 33625701,20 грн., крім того суд погоджується з тим фактом, що заборгованість населення перед відповідачем виникла по деяким підставам, що не залежать від волі відповідача, зокрема суд бере до уваги, що норми діючих на цей час законів (мається на увазі ч. 7 ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження") захищають споживачів (фізичних осіб) від примусового стягнення, у тому числі від стягнення заборгованості за комунальні послуги, однак не передбачають у даному випадку компенсації надавачам комунальних послуг, що веде до прямих збитків комунальних підприємств, до яких відноситься відповідач;

- крім населення, несвоєчасно розраховуються з відповідачем бюджетні установи (організації), які заборгували суму у розмірі 15693349,95 тис. грн., що також не залежать від волі відповідача, а з причин несвоєчасного фінансування цих установ з місцевого та державного бюджетів;

- субвенції, які надаються державою, не мають постійного чинного правового механізму з компенсації витрат з різниці в тарифах на теплову енергію, тому виплата такої компенсації та строки виплати у повній мірі залежать від своєчасного внесення законодавчим органом таких витрат до Закону України "Про державний бюджет на кожний рік"; від фінансування в даному бюджетному році у повному обсязі цих витрат згідно з витратами, передбаченими Закону України "Про державний бюджет"; від строку виконання виконавчими органами влади обов'язків по перерахуванню закладених витрат бюджету у вигляді субвенцій до отримувачів;

- обсяг заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію склав суму у розмірі 106734,34 тис. грн., яка складається з не доплаченої державою суми у розмірі 16389,14 тис. грн. за надані послуги населенню та 90345,20 тис.грн. за надані послуги бюджетним організаціям, але обсяг заборгованості до цього часу не узгоджений Територіальною комісією Харківської області з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу через те, що постанова КМУ від 29.01.2014 р. № 30, якою був затверджений порядок та умови надання субвенції тільки на 2014 р. уже не чинна, а на 2015 р. є тільки проект постанови КМУ про затвердження порядку надання субвенції;

- тяжкий фінансовий стану відповідача підтверджує надана фінансова звітність (баланс та звіт про фінансові результати за 2014 рік) - фінансові показники відповідача в деяких випадках не змінились, а в більшості погіршилися з причин недостачі оборотних грошових коштів, тобто висновок про тяжкий фінансовий стан з моменту його підтвердження висновком судово-економічної експертизи №128 від 15.10.2014 р. не змінився в бік покращення, що також підтверджує інша фінансова звітність, що вже була у справі;

- не можливість самостійного погашення боргу відповідачем перед позивачем без отримання належних відповідачу субвенцій з Державного бюджету підтверджує Департамент житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації у листі 03-08/178 від 1.04.2015 р.;

- своєчасне звернення відповідача до національної комісії регулювання ринку комунальних послуг для затвердження економічно обґрунтованих тарифів та затвердження національною комісією регулювання ринку комунальних послуг тарифів значно менших від тих, що обґрунтовано просив відповідач прийняти;

- стягнуті судом суми 3 % річних та інфляційні збитки мають компенсувати всі негативні наслідки затримки розрахунку з боку відповідача;

- окремо суд приймає до уваги той факт, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 р. «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу» (з наступними змінами та доповненнями) постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг регулюється порядок перерозподілу коштів отриманих ХОКП «ДРІТ» без згоди на це відповідача. Залишок грошей, що залишається у відповідача згідно встановлених нормативів розподілу грошей затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг незначний, так у березні 2015 року відповідач може залишити в себе 47,45 % грошей отриманих від населення. До того ж суд розуміє той факт, що відповідачу потрібні гроші на виплату заробітної плати робітникам та на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії, несвоєчасне отримання оплати від населенням за спожиті комунальні послуги, крім того примусове стягнення не дасть очікуваного результату, тобто виконання рішення суду, тому як примусове стягнення не можливе на гроші, що поступають на спеціальні рахунки відкриті у установах банків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 р. «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу», а ті гроші, що залишаються у підприємства настільки мізерні, що примусове стягнення за рахунок цих грошей буде відбуватися тривалий час та може зруйнувати господарську діяльність відповідача, витрати на відновлення якої будуть набагато більшими від отриманих позивачем грошей;

- тривалий строк, необхідний для реалізації закладеної програми у Державному бюджеті України на 2015 рік по погашенню заборгованості з різниці в тарифах за комунальні послуги, що надає підприємство, що може проводитися упродовж 2015 року.

Таким чином, суд враховує той факт, що прострочка платежів відповідача об'єктивно виникла не з його вини, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів та не покриття тарифами собівартості енергоносіїв, у зв'язку з введенням в дію порядку примусового перерозподілу грошей, які направляються до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та не передбачають погашення існуючого боргу та нарахувань на суму боргу перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України», крім того у разі отримання заборгованості з різниці у тарифах з Державного бюджету України у продовж 2014 року підприємство зможе повністю розрахуватися з позивачем та погасити заборгованість, тому суд частково задовольняє заяву відповідача та надає відстрочку виконання рішення на шість місяців до 23.10.2015 року.

Тобто, боржнику надається час необхідний для вирішення питання по погашенню заборгованості з різниці у тарифах, яка повинна бути компенсована з Державного бюджету.

Крім того, суд вважає, що таким чином враховуються інтереси позивача, тому як примусове стягнення з відповідача суми боргу за цією справою не приведе до належного виконання рішення суду, а тільки погіршить становище відповідача, що може привести до його банкрутства та зупинення діяльності, яку у подальшому не можливо буде відновити.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 49, ст. 82-85,121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 9.04.2015 р. у справі № 922/4822/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" (м. Харків) задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 11.11.2014 р. у справі № 922/4822/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ) до Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" (м. Харків), на шість місяців до 23.10.2015 року.

Суддя Лаврова Л.С.