ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 р. Справа№ 914/996/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ", м.Новий Розділ Львівської області

про: стягнення 13 114 784,84 грн.,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Вознюк Є.В. - представник (довіреність від 11.06.14р.);

від відповідача: Гелемей Ю.М. - представник (довіреність від 31.10.14р.);

В судовому засіданні 28.05.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" (м.Новий Розділ, Львівська область) про стягнення 13 114 784,84 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов'язку щодо проведення розрахунків за поставлений позивачем природний газ.

Ухвалою суду від 30.03.15 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 16.04.15р. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обов'язковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

В судове засідання 16.04.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити участь повноважного представника в судовому засіданні (вх. №15507/15 від 15.04.2015 року).

Розгляд справи відкладено на 14.05.2015 року.

В судове засідання 14.05.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №19625/15 від 13.05.2015 року) та клопотання про продовження строку розгляду спору на 15 днів (вх. №1996/15 від 14.05.2015 року).

Строк розгляду спору продовжено та розгляд справи відкладено на 28.05.2015 року.

В судове засідання 28.05.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав.

Відповідач через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. № 22005/15 від 27.05.2015 року), відповідно до якого просить суд зменшити розмір пені на 60%. До наведеного клопотання відповідач долучив копію балансу (звіт про фінансовий стан) та копію звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід).

Представник позивача проти наведеного клопотання відповідача заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

28.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавцем згідно договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" (покупцем згідно договору) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 13/2840-ТЕ-21 (надалі по тексту рішення - договір), згідно з п. 1.1 якого, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на територію України Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору, продавець передає покупцю в період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року природний газ в обсязі до 80 475 тис. м. куб. щомісячно згідно обумовленого графіку.

Відповідно умов договору, передача-приймання газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу оформляється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. (п.3.3 договору).

Як підтверджується підписаними актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2013 року за січень на суму 8 743 963,51 грн., від 28.02.2013 року за лютий на суму 9 238 089,62 грн., від 31.03.2013 року за березень на суму 9 267 190,54 грн., від 30.04.2013 року за квітень на суму 7 135 435,88 грн., від 31.05.2013 року за травень на суму 6 194 558,46 грн., від 30.06.2013 року за червень на суму 7 123 607,25 грн., від 31.07.2013 року за липень на суму 7 160 505,76 грн., від 31.08.2013 року за серпень на суму 8 378 516,04 грн., від 24.01.2014 року за вересень на суму 7 298 572,67 грн., від 24.01.2014 року за жовтень на суму 7 955 103,75 грн., від 24.01.2014 року за листопад на суму 8 892 083,78 грн., від 21.05.2014 року за грудень на суму 10 057 140,86 грн., та від 29.01.2014 року за грудень на суму 959 283,57 грн. позивач передав відповідачу природний газ на загальну суму 98 404 081,69 грн.

Договором, а саме п. 6.1, визначено порядок здійснення оплати, яка проводиться покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач перерахував позивачу грошові кошти в якості оплати за природний газ в сумі 91 628 498,00 грн., заборгувавши позивачу 6 775 583,69 грн.

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 6 775 583,69 грн. основної суми боргу, пені в розмірі 3 058 123,10 грн., 750 908,17 грн. - 3% річних та 2 530 169,88 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну оплату відповідачем отриманого природного газу.

Відповідно до п. 7.2 договору, у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 покупець зобов'язується (крім суми основної заборгованості) сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Як стверджує позивач, відповідач здійснив оплату за природний газ на суму 91 628 498,00 грн.

Однак, згідно оборотів рахунку 631 за січень 2013 р - грудень 2014 р., долученого відповідачем, станом на момент звернення з позовом та порушення провадження у справі заборгованість в розмірі 6 775 583,69 грн. була відсутня.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно 6.1. остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Договором про закупівлю природного газу сторони визначили взаємні права та обов'язки, за невиконання яких передбачили відповідальність. Як встановлено судом на підставі наявних матеріалів у справі, позивач свої обов'язки виконав належним чином, а відповідач порушив положення п. 6.1. договору, оплату отриманого природного газу проводив не вчасно.

Судом встановлено та не заперечується представником позивача, що оплата основної суми боргу в розмірі 6 775 583,69 грн. за поставлений природний газ була здійснена відповідачем до порушення провадження у справі, в зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають до задоволення.

Ст. 530 Цивільного кодексу передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 7.2 договору, у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 покупець зобов'язується (крім суми основної заборгованості) сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. А ч. 1 ст. 547 визначає, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом згідно ч. 1 ст. 548 ЦК України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Правильність представленого позивачем розрахунку пені в сумі 3 058 123,10 грн. судом перевірено.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України перебачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено правильність нарахування позивачем втрат від інфляції, що становлять 2 530 169,88 грн. та 3% річних - 750 908,17 грн.

Клопотання відповідача про зменшення пені на 60% підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. У відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Ч. 3. ст 551 ЦК України зазначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положеннями частини першої статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В обґрунтування свого клопотання про зменшення пені, відповідач посилається на той факт, що додаткові збитки для Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" призведуть до суттєвого фінансового навантаження на підприємство, що, в свою чергу, негативно вплине на розвиток системи теплопостачання в цілому та технічного стану мереж зокрема. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що невиконання зобов'язань з боку відповідача виникло в зв'язку з важким фінансовим становищем, яке підтверджується долученими копіями балансу на 31.12.2014 р. та звіту про фінансові результати за 2014 р.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що відповідач погасив заборгованість в добровільному порядку, що свідчить про відсутність умислу з боку Товариства щодо невиконання умов договору, враховуючи інтереси позивача та відповідача, суд вважає доцільним зменшити розмір пені на 45%. До стягнення з відповідача підлягає пеня в сумі 1 681 967,7 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у відповідності до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія - Новий Розділ" (81652, Львівська область, м. Новий Розділ, вул. Грушевського,37, ідентифікаційний код 33525073) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) 1 681 967,7 грн. пені, 750 908,17 грн. - 3% річних, 2 530 169,88 грн. інфляційних втрат та 35 324,16 грн. судового збору.

3.В решті позову відмовити.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 02.06.2015 р.

Суддя Король М.Р.