РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015Справа №910/8834/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпайпенерго»

про стягнення збитків у розмірі 2851576 грн. 50 коп.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Єжова Н.О. (довіреність №2-48 від 25.12.2014)

від відповідача - не з'явився

в с т а н о в и в:

08.04.2015 позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпайпенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» збитки у сумі 2851576 грн. 50 коп., спричинені внаслідок завищення відповідачем вартості наданих послуг за договором №431/12 від 03.05.2012 про закупівлю послуг з монтажу, технічного обслуговування і ремонту двигунів та турбін (послуги з ремонту газотурбінного приводу НК-16СТ).

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що на підставі акту ревізії від 12.09.2014 Державною фінансовою інспекцією України винесено вимогу про усунення порушень №05-14/1482 від 21.10.2014. Зазначеною вимогою щодо усунення порушень, які викладені в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 №15-21/131 від 12.09.2014, позивача зобов'язано стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпайпенерго» на рахунок Газопромислового управління «Полтавагазвидобування» кошти за завищення вартості наданих послуг з ремонту газотурбінних приводів НК-16СТ. Посилаючись на положення ст. 224 Господарського кодексу України, ст. 611 Цивільного кодексу України, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача на свою користь 2851576 грн. 50 коп. збитків, якими є грошові кошти, сплачені позивачем відповідачеві на виконання укладеного сторонами договору №431/12 від 03.05.2012 про закупівлю послуг з монтажу, технічного обслуговування і ремонту двигунів та турбін (послуги з ремонту газотурбінного приводу НК-16СТ).

Представник відповідача не прибув у судове засідання, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином за належною юридичною адресою. Відзив на позовну заяву та витребувані судом документи суду не надав.

На підставі положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши присутніх у судових засіданнях представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

03.05.2012 між позивачем як замовником та відповідачем як виконавцем укладений договір № 431/12 про закупівлю послуг з монтажу, технічного обслуговування і ремонту двигунів та турбін (послуги з ремонту газотурбінного приводу НК-16СТ) (далі за текстом - договір), згідно п. 1.1 якого виконавець зобов'язується за завданням замовника, своїми силами, засобами, матеріалами у 2012 році надати послуги з ремонту газотурбінного приводу НК-16СТ в кількості згідно Додатку №1 до договору, а замовник зобов'язується прийняти надані послуги і оплатити їх на умовах, передбачених договором.

Надання послуг з ремонту газотурбінного приводу НК-16СТ виконується відповідно до технічного завдання (додаток №3 до договору), здійснюється з матеріалів і запасних частин виконавця (п. 1.2, п. 1.4 договору).

Ціна договору визначена додатком №1 до договору і становить 16960000 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 2826666 грн. 67 коп. Вартість ремонтних робіт визначається в розрахунку (додаток №2 до договору) (п.3.1, п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору оплата за фактично надані послуги здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця на підставі рахунку, акту приймання-передачі наданих послуг та вантажної митної декларації (для нерезидента), а також товарно-транспортної накладної.

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником 30% від вартості робіт, зазначеної в п. 3.1 протягом 30 банківських днів після підписання сторонами договору, та 70% після підписання сторонами акту виконаних робіт та пред'явлення виконавцем рахунку на оплату надання послуг протягом 30 банківських днів (п. 4.2 договору).

Договір набрав чинності з дати підписання та строк його дії визначений до 31.12.2012, а в питанні взаєморозрахунків - до повного виконання зобов'язань сторонами.

Договір, зведений розрахунок вартості послуг з ремонту газотурбінних приводів НК-16СТ (додаток №1 до договору) від 03.05 2012, розрахунок вартості послуг з ремонту газотурбінного приводу НК-16СТ по структурі витрат (додаток №2 до договору) від 03.05.2012, технічне завдання на надання послуг з монтажу, технічного обслуговування і ремонту двигунів та турбін (послуги з ремонту газотурбінних приводів НК-16СТ (додаток №3 до договору) від 03.05 2012 підписані повноважними представниками сторін у справі.

23.05.2012 сторонами був складений та підписаний акт прийому-передачі газотурбінного приводу НК-16СТ згідно умов договору.

Відповідно до акту здачі-приймання наданих послуг від 25.09.2012 виконавець надав, а замовник прийняв послуги з ремонту газотурбінного приводу НК-16СТ на суму 8480000 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1413333 грн. 33 коп. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на довідку Державної фінансової інспекції України в Полтавській області зустрічної звірки від 23.07.2014 №05-22/336з у ТОВ «Укрпайпенерго» з питань документального підтвердження виду, обсягу і якості розрахунків, що здійснювались з філією Гозопромислове управління «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» за період з 01.01.2012 по 31.05.2014, а також на висновки проведеної Державною фінансовою інспекцією України ревізії фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» за період з 01.01.2012 по 31.05.2014, за результатами якої складено акт №05-21/131 від 12.09.2014 (далі за текстом - акт №05-21/131 від 12.09.2014). Вказаний акт містить висновки щодо перевірки фінансово-господарської діяльності апарату управління Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», якою охоплено діяльність, зокрема, Філії газопромислового управління «Полтавагазвидобування» за вказаний період.

В акті №05-21/131 від 12.09.2014 зазначено, що за результатами проведеної звірки встановлено, що до калькуляцій та відповідно актів здачі-приймання наданих послуг включена вартість робіт, які фактично не виконувались відповідачем та не підтверджено даними бухгалтерського обліку, на загальну суму 5716485 грн., тобто при визначенні вартості робіт у актах здачі-прийому виконаних робіт відповідачем та калькуляціях не було дотримано п. 5, п. 6 та п. 14 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999 в частині включення до складу прямих витрат сум, що не можуть бути визначені витратами на матеріали та комплектуючі, в результаті чого вартість робіт було завищено на 5716485 грн., з врахуванням прибутку та податку на додану вартість.

Державною фінансовою інспекцією України за результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності апарату управління Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 позивачу було направлено вимогу про усунення порушень шляхом стягнення з відповідача на рахунок ГПУ «Полтавагазвидобування» коштів за завищення вартості наданих послуг з ремонту газотурбінних приводів НК-16СТ в сумі 5716,49 тис. грн.

Позивачем відповідачу була надіслана вимога від 18.12.2014 №ЮР-8955, у якій він, посилаючись на результати проведеної Державною фінансовою інспекцією України ревізії, просив відповідача перерахувати у семиденний термін з дня отримання цієї вимоги на розрахунковий рахунок позивача 5716,49 грн.

Посилаючись на те, що сума, сплачена позивачем за надані послуги за договором, є вищою, ніж фактична вартість наданих ТОВ «Укрпайпенерго» послуг, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 2851576 грн. 50 коп.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Правовідносини сторін у справі за своєю правовою природою є відносинами за договором про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Статтею 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він неправомірно здійснив оплату наданих за договором послуг в розмірі 2851576 грн. 50 коп., що становить різницю між фактичними витратами відповідача за надання послуг в розмірі 5615091 грн. 50 коп. та фактично сплаченими за договором 8480000 грн., що вбачається з акту Державної фінансової інспекції України №05-21/131 від 12.09.2014 та довідки Державної фінансовою інспекції України в Полтавській області зустрічної звірки від 23.07.2014 №05-22/336з.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджений факт надання відповідачем обумовлених договором послуг, предметом яких є ремонт газотурбінного приводу НК-16СТ. Послуги були надані відповідно до технічного завдання на надання послуг з монтажу, технічного обслуговування і ремонту двигунів та турбін (послуги з ремонту газотурбінних приводів НК-16СТ від 03.05.2012), що також підтверджується актом прийому-передачі від 23.05.2012 газотурбінного приводу НК-16СТ та актом здачі-приймання наданих послуг від 25.09.2012, згідно якого виконавець надав, а замовник прийняв послуги з ремонту газотурбінного приводу НК-16СТ на суму 8480000 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1413333 грн. 33 коп.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг встановлена ст. 902 Цивільного кодексу України, згідно якої збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факту неналежного виконання відповідачем зобов'язань позивачем у справі не доведено.

Судом приймається до уваги факт узгодження вартості фактично наданих послуг з ремонту позивачем та відповідачем шляхом складання та підписання без зауважень та заперечень відповідного акту здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків. У відповідності з приписами ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з приписами частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються господарські санкції, однією з яких є відшкодування збитків. Підставою господарсько - правової відповідальності учасника господарських правовідносин є скоєне ним правопорушення у сфері господарювання. Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин повинен відшкодувати спричинені ним збитки суб'єкту, права чи законні інтереси якого були порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата чи пошкодження її майна, а також неотримання доходів, які управнена сторона отримала б при належному виконанні зобов'язання іншою стороною.

Згідно зі ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Враховуючи предмет спору, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобов'язання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між порушенням стороною зобов'язання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушника зобов'язання.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах про відшкодування збитків (постанова Верховного Суду України від 30.05.2006 у справі № 42/266-6/492).

Позивачем під час судового розгляду справи не доведено факту понесенння ним додаткових, не передбачених договором витрат, що перевищують суму договору, з вини відповідача і за відсутності погодження позивача з такими витратами.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача щодо того, що підставою для повернення коштів є висновки за результатами ревізії, проведеної Державною фінансовою інспекцією України, про завищення вартості здійснених відповідачем робіт.

Так, виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

У той же час виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Таким чином, посилання на акт Державної фінансової інспекції України як на підставу для задоволення позовних вимог є неправомірними.

Згідно ст. 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єкту, що ревізується. Довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 09.07.2014 у справі № 926/56/14, від 27.08.2014 у справі № 922/204/14, від 10.07.2013 у справі № 910/2210/13.

Враховуючи встановлення судом факту відсутності у діях відповідача всіх елементів, необхідних для настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків, суд доходить висновку про необгрунтованість позову та необхідність відмови у задоволенні позову.

Судові витрати покладаються на позивача на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні 02.06.2015 на підставі положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Повне рішення складене та підписане 08.06.2015.

Суддя В.О. Демидов