КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р. Справа№ 910/28291/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Авдеєва П.В.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 02.06.2015 року по справі № 910/28291/14 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" на рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 23.02.2015 року) по справі № 910/28291/14 (суддя - Спичак О.М.)

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива"

до публічного акціонерного товариства "Банк Форум",

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Уткіна Карина Капрелівна

про припинення зобов'язань за кредитним договором

№1-0036/12/37-KL від 17.12.2012 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про припинення зобов'язань за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.2012 року.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року у справі № 910/28291/14 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива", звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" на рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 23.02.2015 року) по справі № 910/28291/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Ільєнок Т.В., Авдеєва П.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року по справі № 910/28291/14 відновлено строк на подання апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" та прийнято її до провадження і призначено перегляд рішення зазначеною колегією на 02.06.2015 року.

Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" на підставі ст. 96 ГПК України надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить у задоволенні апеляційної скарги позивача на рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року у справі № 910/28291/14 відмовити повністю, а рішення залишити без змін.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на підставі ст. 96 ГПК України надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа-1 просить у задоволенні апеляційної скарги позивача на рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року у справі № 910/28291/14 відмовити повністю, а рішення залишити без змін.

Представник позивача був присутнім в судовому засіданні та надавав свої пояснення, якими підтримували доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні надавав свої пояснення та просив рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" - без задоволення.

Представник третьої особи-1 в судовому засіданні надавав свої пояснення та просив рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" - без задоволення.

Представник третьої особи-2 в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах справи всіх необхідних для перегляду рішення доказів, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутністю представника третьої особи-2.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року по справі № 910/28291/14 - слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" (позивач, позичальник) та публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (відповідач, кредитор) укладений кредитний договір №1-0036/12/37-KL (а.с. 9-19).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 71 глави ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до п. 1.1 договору кредитор на умовах, визначених цим договором, відкриває відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає позичальнику кредитні кошти (кредит) в гривні окремими частинами (вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором (п.1.2) граничної суми коштів (кредитний ліміт), а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором.

Умовами договору сторони погодили, що протягом всього періоду дії цього договору максимальна заборгованість позичальника не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 182 000,00 грн. (п.1.2); кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 05.06.2013 року (п.1.4).

Додатковим договором № 5 від 29.11.2013 року до кредитного договору сторони дійшли згоди викласти п. 1.4 кредитного договору в наступній редакції: кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 28.05.2014 року (п.1.4, а.с. 25-26).

Кінцевим терміном, в якій має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, сплачені нараховані проценти, комісії, інші платежі, а також можлива неустойка, сторони домовились також вважати день: одержання кредитором від майнового поручителя заяви щодо дострокового одержання коштів вкладу (депозиту), майнові права щодо яких передані в заставу кредитору згідно з договором, вказаним у п.п.1.5.1 цього договору; одержання кредитором документів про накладення арешту на рахунок майнового поручителя, згідно з п.п. 1.5.1 цього договору, на якому обліковуються кошти вкладу (депозиту), майнові права щодо яких передані в заставу кредитору згідно з договором застави, вказаним у п.п. 1.5.1 цього договору чи про інше обмеження у праві розпорядження відповідним рахунком або грошовими коштами, що обліковуються на такому рахунку; одержання кредитором інформації з відкритих (загальнодоступних) джерел про прийняття рішення про припинення (ліквідацію), порушення провадження у справі про банкрутство фізичної особи, що виступає майновим поручителем позичальника до розгляду тощо.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

17.12.2012 року між публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (заставодержатель, відповідач) та Уткіною Кариною Капрелівною (заставодавець, третя особа-2) укладений договір застави №1-0328/12/37-ZS (а.с. 27-33).

У статті 574 ЦК України зазначено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 576 ЦК України передбачено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Предметом застави може бути майно, яке заставодавець набуде після виникнення застави (майбутній урожай, приплід худоби тощо). Права заставодержателя (право застави) на річ, яка є предметом застави, поширюються на її приналежності, якщо інше не встановлено договором. Право застави поширюється на плоди, продукцію та доходи, одержані від використання заставленого майна, у випадках, встановлених договором. Предметом застави не можуть бути: культурні цінності, що є об'єктами права державної чи комунальної власності і занесені або підлягають занесенню до Державного реєстру національного культурного надбання; пам'ятки культурної спадщини, занесені до Переліку пам'яток культурної спадщини, що не підлягають приватизації. Предметом застави не можуть бути вимоги, які мають особистий характер, а також інші вимоги, застава яких заборонена законом. Предмет застави залишається у заставодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Застава окремих видів майна може бути заборонена або обмежена законом.

Відповідно до п. 1.1 договору застави цей договір забезпечує виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" (позичальник) зобов'язань, що випливають з укладеного із заставодержателем кредитного договору №1-0036/12/37-KL від 17.12.2012 року та договорів про внесення змін та доповнень до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі щодо зміни суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів, комісій та інших умов, за умовами якого заставодавець/позичальник зобов'язаний: повернути заставодержателю кредит у формі відновлювальної відкличної кредитної лінії в сумі 182 000,00 коп., з кінцевим терміном повернення 05.06.2013 року або достроково повернути кредит у випадках, передбачених кредитним договором (в подальшому, договорами про внесення змін до договору застави №1 від 01.02.2013 року, №2 від 05.06.2013 року, №3 від 29.11.2013 року, кінцевий термін повернення кредиту погоджено: 01.12.2013 року, 28.05.2014 року, відповідно); сплачувати проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 25 % річних з можливим збільшенням їх розміру на 2 % річних без укладення відповідного про внесення змін до кредитного договору у випадках, передбачених останнім, зокрема, внаслідок порушення позичальником відповідних своїх обов'язків за кредитним договором, а також комісії у строки та в порядку, передбаченому кредитним договором (в подальшому, договорами про внесення змін до договору застави №1 від 01.02.2013 року, №2 від 05.06.2013 року, розмір процентів за користування кредитними коштами було змінено на 20,05 та 17%, відповідно); сплачувати можливу неустойку (штраф, пеню), у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором; сплатити/відшкодувати інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.

Предметом застави за цим договором є право вимоги отримання грошових коштів в сумі 20 000,00 євро, розміщених на рахунку № 8895 в ПАТ "Банк Форум", за договором банківського вкладу, укладеним між заставодавцем та ПАТ "Банк Форум", що належить заставодавцю на момент укладення цього договору, а також право вимоги за зобов'язаннями за вказаним договором банківського вкладу №2630/3700/530532 від 17.12.2012 року, які виникнуть в майбутньому щодо суми нарахованих на вклад процентів в розмірі 5% річних (п. 1.2 договору застави).

29.11.2013 року між відповідачем та Уткіною К.К. був укладений додатковий договір №3 про внесення змін до договору застави, яким п. 1.2 договору застави викладено в наступній редакції: предметом застави є право вимоги отримання грошових коштів в сумі 20 000,00 євро за договором банківського вкладу №263/3700/659446 від 29.11.2013 року, укладеного між відповідачем та Уткіною К.К. (а.с. 36)

Відповідно до п. 1.3 договору боржником по відношенню до заставодавця є ПАТ "Банк Форум", від якого заставодавець має право вимагати повернення грошових коштів на умовах, передбачених договором банківського вкладу.

Предмет застави за домовленістю сторін оцінюється в 20 000,00 євро (п. 1.4).

Згідно п. 4.1 договору застави, право застави виникає з моменту підписання цього договору сторонами.

Право застави припиняється виконанням забезпечених заставою зобов'язань за кредитним договором, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Зобов'язання, забезпечене заставою, вважається виконаним, якщо кредит повністю повернутий, проценти та комісії сплачені (відшкодовані), а також сплачені (відшкодовані) можлива неустойка та витрати, пов'язані з виконанням зобов'язань за кредитним договором та цим договором (п. 4.2 договору застави).

Згідно п. 4.3 цього договору у разі часткового виконання забезпечених заставою зобов'язань застава зберігається у первісному обсязі.

Розділом 5 договору застави сторони погодили порядок звернення стягнення на предмет застави: заставодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави у випадку порушення заставодавцем умов цього договору, та/або якщо сума наданого кредиту, процентів за користування ним, комісій та можливі неустойки і витрати не будуть погашені у встановлені кредитним договором строки, та в інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором та чинним законодавством України (п.5.1); порядок звернення стягнення на предмет застави для погашення боргу за кредитним договором визначається заставодержателем та може здійснюватися на підставі рішення суду в порядку, встановленому чинним законодавством України, або в позасудовому порядку, згідно вимог закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень", на умовах передбачених цим договором (п.5.2); з метою реалізації свого права на звернення стягнення на предмет застави в позасудовому порядку, заставодержатель направляє заставодавцю та позичальнику письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет застави та вносить відповідні відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. На тридцять перший календарний день після направлення заставодержателем заставодавцю повідомлення, передбаченого в даному пункті, предмет застави вважається реалізованим шляхом відступлення заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права без укладання будь-якого окремого договору, крім цього договору в наступному порядку (п.5.3): заставодавець вважається таким, що відступив, а заставодержатель - таким, що прийняв право вимоги отримання грошових коштів згідно договору банківського вкладу (п.5.3.1); відповідно до п.п. 5.3.1 п. 5.3 цього договору заставодержатель набуває право вимагати від боржника належного виконання зобов'язань за договором банківського вкладу, а саме, повернення коштів. В розумінні даного пункту сторони домовились, що зазначене повідомлення вважається направленим заставодавцю у разі, якщо воно вручено особисто заставодавцю або його уповноваженому представнику заставодавця, або направлено рекомендованим листом на адресу заставодавця. Дата направлення повідомлення визначається дата, зазначена на квитанції, яка надається заставодержателю відділенням зв'язку при відправлені листа з повідомленням про вручення (п.5.3.2).

02.10.2014 року відповідач направив на адресу третьої особи-2 Уткіної К.К. вимогу про усунення порушення №8794/3.2, в якому зазначено, що у разі не виконання цієї вимоги, банк буде змушений звернути стягнення на предмет застави (а.с. 38-39).

Таким чином, позивач вважає, що станом на 04.11.2014 року до відповідача перейшло право вимоги отримання грошових коштів згідно банківського вкладу №263/3700/659446; а зобов'язання позивача за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.2012 року є припиненими; до позивача перейшов обов'язок по виконанню зобов'язань відповідача за договором банківського вкладу №263/3700/659446 від 29.11.2013 року перед третьою особо-2 Уткіною К.К., починаючи з 04.11.2014 року у відповідача відсутнє право на стягнення з позивача заборгованості та штрафних санкцій за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.2012 року.

Однак, не зважаючи на зазначене відповідач продовжує обліковувати у себе заборгованість позивача за кредитним договором.

Не погоджуючись з зазначеним, товариство з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про припинення зобов'язань за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.2012 року.

Відповідач надіслав на адресу третьої особи-2 Уткіної К.К. вимогу № 8794/3.2 від 02.10.2014 року про усунення порушень та сплату наявної у позивача заборгованості, в зв'язку з порушенням позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором, а саме, не погашення заборгованості за цим договором, не сплатою процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та процентів.

Пунктом 5.2 договору застави сторони погодили, що порядок звернення стягнення на предмет застави для погашення боргу за кредитним договором визначається заставодержателем та може здійснюватись на підставі рішення суду в порядку, передбаченому чинним законодавством України або в позасудовому порядку, згідно вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень".

Пунктом 5.3 договору застави передбачено, що з метою реалізації свого права на звернення стягнення в позасудовому порядку, заставодержатель направляє заставодавцю та позичальнику письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет застави та вносить відповідні відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно з цим законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги, звернення стягнення на нього здійснюється шляхом відступлення обтяжувачу відповідного права. Обтяжувач зобов'язаний повідомити в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, боржника та інших обтяжувачів відповідного права грошової вимоги про свій намір набути на свою користь таке право.

Статтею 27 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Однак, доказів звернення стягнення банком на заставне майно шляхом відступлення права вимоги за договором банківського вкладу та фактичного списання суми заборгованості з рахунку поручителя до суду не надано, а тому доводи позивача про те, що надіслана відповідачем на адресу третьої оособи-2 Уткіної К.К. вимога №8794/3.2 від 02.10.2014 року є письмовим повідомленням про звернення стягнення на предмет застави, колегії суддів не беруться до уваги, у зв'язку з чим зобов'язання ТОВ "Мінеральні добрива" за кредитним договором не можуть бути припиненими.

Як вбачається з вимог чинного законодавства задоволення вимог банку шляхом звернення на заставу є правом, а не обов'язком банку.

Крім того, в матеріалах справи наявна постанова Правління Національного банку України №135 від 13.03.2014 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до категорії неплатоспроможних" Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 60-61) та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №14 від 14.03.2014 року "Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації", яким розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Форум" та запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 14.03.2014 року по 13.06.2014 року (а.с. 62-63).

Після чого, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів Фізичних осіб №49 від 16.06.2014 року "Про початок ліквідації ПАТ "Банк Форум" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію", на підставі Постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 року №355 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Форум" розпочато ліквідацію ПАТ "Банк Форум" відповідно до плану врегулювання з 16.06.2014 року, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйову Н.А. з 16.06.2014 року по 16.06.2015 року (а.с. 64-66).

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Згідно з п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів; у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Таким чином, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вимога позивача про припинення зобов'язань за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.2012 року була заявлена до суду 17.12.2014 року після прийняття рішення про ліквідацію ПАТ "Банк Форум". Відповідно до Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час ліквідаційної процедури банку встановлюється черговість задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а тому визнання зобов'язань припиненими у зв'язку з відступленням права вимоги за договором банківського владу, право вимоги за яким передано в заставу, є порушенням передбаченого Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" порядку задоволення вимог вкладників та кредиторам банку. Зазначеним законом не передбачено можливості задоволення вимоги окремого кредитора позачергово шляхом здійснення відступлення права вимоги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що підстави для задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" до публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про припинення зобов'язань за кредитним договором №1-0036/12/37-KL від 17.12.2012 року відсутні.

Внаслідок цього, доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року у справі № 910/28291/14 - залишається без змін.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мінеральні добрива" на рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 23.02.2015 року) по справі № 910/28291/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року у справі № 910/28291/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/28291/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

П.В. Авдеєв