ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 рокуСправа № 912/983/15-г
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/983/15-г

за позовом: Заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області, м. Кіровоград

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Гайворонське автотранспортне підприємство 13538", м. Гайворон, Кіровоградська область

про укладення договору

Представники сторін:

від прокуратури - Головіна Т.А., службове посвідчення № 017716 від 13.06.13;

від позивача - Бурковський І.В., довіреність № 03/15 від 23.04.15;

від відповідача - Якубінська П.С., керівник.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заступник прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області, звернувся до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимогу наступного змісту:

зобов'язати публічне акціонерне товариство "Гайворонське автотранспортне підприємство 13538" укласти з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області договір про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) - протирадіаційного сховища № 41551 та протирадіаційного сховища № 41605, що знаходяться за адресою: 26300, Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Автомобілістів, 6.

29.05.2015 прокурором подано заяву від 28.05.2015, згідно якої прохальну частину позовної заяви викладено в наступній редакції: "Вважати договір про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області та публічним акціонерним товариством "Гайворонське АТП 13538", що наданий до матеріалів судової справи №912/983/15-г, укладеним з моменту прийняття рішення по справі" (а.с. 168).

Відповідно до частини 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви. Прокурор, згідно правил частини 4 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Виходячи з правової позиції Верховного Суду України в постанові від 10 жовтня 2012 року справа № 6-110 цс 12, звернення до суду за захистом права шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії, відповідає п. 1 частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Позивачем заява прокурора від 28.05.2015 підтримана повністю.

У відповідності до наведеного, господарський суд приймає заяву прокурора від 28.05.2015, якою фактично змінено предмет позову, та здійснює розгляд справи з урахуванням зміненої вимоги.

Відповідачем позовні вимоги заперечено повністю на підставі наступного: неможливість погодження істотної умови договору - предмет, у зв'язку із застосуванням процедури переведення споруд з фонду протирадіаційних укриттів в найпростіші укриття; невідповідність договору безоплатного зберігання фактичному способу управління, а саме - передача в оренду; невідповідність пункту 2.1.8. договору, запропонованого позивачем для укладення, нормам Закону України "Про страхування"; неможливість укладення договору через відсутність Акта приймання-передачі майна, як обов'язкового додатку до примірного договору про безоплатне зберігання захисної споруди; відсутність документації, визначеної даним Актом, що унеможливить виконання відповідачем пункту 2.1.7. договору стосовно утримання майна на умовах договору та відповідно до вимог Інструкції щодо утримання захисних споруд цивільної оборони у мирний час, затвердженої наказом МНС від 09.10.2006 N 653 (а.с. 159-160, 184-187).

В судовому засіданні 29.05.2015 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

Прокурором та представником позивача в судовому засіданні 29.05.2015 позовні вимоги в редакції заяви від 28.05.2015 підтримано повністю; представником відповідача заперечено проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 29.05.2015 оголошувалась перерва до 02.06.2015.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову та заперечень проти позовних вимог, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно статуту публічного акціонерного товариства "Гайворонське автотранспортне підприємство 13538" (надалі - ПАТ "Гайворонське АТП 13538") та наказу Фонду державного майна України від 23.02.1996 № 230, відповідач є правонаступником відкритого акціонерного товариства "Гайворонське автотранспортне підприємство 13538", що було перетворено у відкрите акціонерне товариство з державного підприємства (а.с. 38-48, 67-70).

Під час приватизації майна відкритого акціонерного товариства "Гайворонське автотранспортне підприємство 13538" до статутного фонду останнього не увійшли, зокрема, протирадіаційна споруда № 41551 в складі майстерні з поточною лінією для ремонту автомобілів та протирадіаційна споруда № 41605 в складі адміністративного корпусу, які знаходяться на балансі відповідача. Вказане підтверджується наявними у справі матеріалами приватизації, а також довідкою Гайворонської РДА від 03.01.1996 № 20-2, переліком майна, які не підлягають приватизації у зв'язку з приналежністю їх до об'єктів цивільної оборони, затвердженою начальником військово-мобілізаційного відділу Кіровоградського ТВО автомобільного транспорту 21.02.1996 та не заперечується сторонами (а.с. 58, 61, 63-70. 71).

Відповідно до положень частини 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

22.02.2013 регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області прийнято наказ № 73 про передачу господарським товариствам - балансоутримувачам на умовах договору безоплатного зберігання державне майно - захисні споруди цивільного захисту (цивільної оборони), які перебувають на балансах відповідних господарських товариств (а.с. 28). До переліку захисних споруд цивільного захисту, що підлягають передачі господарським товариствам на умовах безоплатного зберігання згідно даного наказу, включено протирадіаційні укриття № № 41551, 41605, що перебувають на балансі ПАТ "Гайворонське АТП 13538".

03.01.2013 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області направило ПАТ "Гайворонське АТП 13538" лист з пропозицію укласти договір про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони), до якого додано два примірники відповідного договору (а.с. 55).

11.12.2014 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області знову звернулось до ПАТ "Гайворонське АТП 13538" з листом № 1677, в якому вдруге запропонувало укласти договір про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони), додавши проект договору (а.с. 33-37, 49-50).

У зв'язку з неотриманням відповіді на зазначені пропозиції щодо укладення договору, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області звернулось до заступника прокурора Кіровоградської області з проханням пред'явити в інтересах держави позовні заяви про спонукання ПАТ "Гайворонське АТП 13538" до укладення відповідного договору безоплатного зберігання захисних споруд цивільного захисту (а.с. 27).

При вирішенні спору господарський суд враховує наступне.

Частиною 3 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно частини 1 ст. 187 Господарського кодексу України спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Кодекс цивільного захисту України відносить протирадіаційні укриття до захисних споруд цивільного захисту та передбачає, що захисні споруди цивільного захисту державної та комунальної власності не підлягають приватизації (відчуженню); утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб'єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів (ст. 32).

Згідно пункту 2 Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) для господарських, культурних та побутових потреб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2009 № 253, протирадіаційним укриттям визнається негерметична захисна споруда, яка забезпечує захист людей від негативного впливу іонізуючого випромінювання у разі радіоактивного забруднення місцевості.

Відповідно до частини 3 п. 25 Порядку використання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони), у разі приватизації (корпоратизації) державних підприємств захисні споруди виключаються з переліку майна підприємства, що підлягає приватизації (корпоратизації), і передаються в установленому порядку його правонаступникові на відповідальне зберігання. З правонаступником державного підприємства, що приватизується (корпоратизується), державним органом приватизації (засновником) укладається договір про безоплатне зберігання захисних споруд. Форма примірного договору про безоплатне зберігання захисних споруд затверджується МНС за погодженням з Фондом державного майна.

Таким чином, наведений вище Порядок передбачає обов'язковість укладення договору про безоплатне зберігання захисних споруд між органом приватизації та балансоутримувачем.

Виходячи з норм Закону України "Про управління об'єктами державної власності" та Положення спільного наказу Міністерства економіки України та Фонду державного майна України від 19.05.1999 № 908/68, зареєстрованого Міністерством юстиції України 24.06.1999 за № 414/3707, вибір і забезпечення способу та умов подальшого використання майна в межах чинного законодавства покладається на орган управління таким майном, яким є Фонд державного майна України та його регіональні відділення.

Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області від 22.02.2013 № 73 визначено спосіб управління державним майном, а саме протирадіаційними укриттями № № 41551, 41605, які перебувають на балансі ПАТ "Гайворонське АТП 13538", - передача такого майна господарському товариству на умовах договору безоплатного зберігання.

За вимогами частини 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст.

Згідно з приписами частини 3 ст. 184 Господарського кодексу України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 25.08.2009 N 582 затверджено форму Примірного договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони).

З матеріалів справи слідує, що наданий позивачем для укладення проект договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) відповідає змісту затвердженого примірного договору за виключенням окремих змін та доповнень.

За правилами частини 4 ст. 179 Господарського кодексу України сторони при укладенні договору на основі примірного договору мають право змінювати окремі умови, що передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст виключно за взаємною згодою. Отже, у разі недосягнення згоди на укладення договору та при його укладенні в судовому порядку, зміст такого договору має містити умови, які є обов'язковими відповідно до вимог законодавства.

Між тим, наданий позивачем для укладення проект договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) доповнено пунктом 2.1.8., яким передбачено обов'язок зберігача застрахувати майно, що згідно норм Закону України "Про страхування" не віднесено до обов'язкового страхування, тоді як погодження відповідача з даної умови відсутнє.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з пунктом 1.1. проекту договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони), щодо укладення якого подано позов, предметом такого договору є зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони), а саме: протирадіаційні укриття № 41551 та № 41605, розташованих за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Автомобілістів, 6, що у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ "Гайоворонське автотранспортне підприємство 13538", але залишилося на його балансі. Склад, балансова (залишкова) вартість та стан майна визначається в Акті приймання-передачі, що є невід'ємною частиною даного Договору.

Таким чином, зазначений договір має містити його невід'ємну частину, а саме Акт приймання-передачі.

Необхідність вказаного Акта, як невід'ємної частини договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) передбачено також примірним договором, форма якого затверджена наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 25.08.2009 N 582. Більш того, вказаним наказом затверджено форму такого Акта.

Між тим, позивач при надіслані відповідачеві для підписання проекту договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) відповідного Акта приймання-передачі не додавав.

Вказаний Акт не було подано до суду і під час звернення з позовом у даній справі. Акт приймання-передачі надано позивачем до суду лише в судовому засіданні 02.06.2015 (а.с. 181-182).

Дослідивши зміст зазначеного Акта, господарський суд зазначає про його повну відповідність формі Акта до Примірного договору.

Однак, зміст наданого позивачем Акту є неповним. Так, даний Акт при наявності в його змісті необхідності зазначення таких відомостей, як: характеристика захисної споруди (місткість, клас (група), рік введення в експлуатацію тощо) та оцінка стану; найменування, кількість, характеристика, балансова вартість та оцінка технічного стану інженерно-технічного та спеціального обладнання (дизель-агрегат, фільтровентиляційне обладнання, захисні пристрої тощо), іншого державного майна - зазначених відомостей не містить. Більш того, абзац другий пункту 1.1. наданого позивачем проекту договору чітко передбачає, що в Акті приймання-передачі, що є невід'ємною частиною договору, має бути визначено склад, балансова (залишкова) вартість та стан майна, а отже зазначення таких відомостей в Акті згідно умов договору є обов'язковим. При цьому, позивач не повідомляє суд про неможливість зазначення в Акті вказаних відомостей через їх, зокрема, відсутність у позивача.

За вимогами частини 3 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України в резолютивній частині рішенні при задоволенні позову у спорі про спонукання укласти договір повинні міститись умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Оскільки договір про безоплатне зберігання захисної споруди цивільного захисту (цивільної оборони) має містити його невід'ємну частину, а саме Акт приймання-передачі, тоді як наданий позивачем до суду Акт приймання-передачі не містить всіх обов'язкових умов, про які зазначено вище, господарський суд дійшов висновку про неможливість укладення договору, проект якого надано позивачем.

На підставі викладеного позовні вимоги заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області до ПАТ "Гайворонське АТП 13538" про укладення договору про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони) між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Кіровоградській області та публічним акціонерним товариством "Гайворонське АТП 13538", що наданий до матеріалів судової справи № 912/983/15-г, задоволенню не підлягають.

Стосовно доводів відповідача про неможливість погодження істотних умов договору у зв'язку із застосуванням процедури переведення споруд з фонду протирадіаційних укриттів в найпростіші укриття, господарський суд зазначає, що наявність відповідних протирадіаційних укриттів на час розгляду справи підтверджується матеріалами справи, тоді як докази списання таких захисних споруд в порядку, визначеному Інструкцією про порядок списання непридатних захисних споруд цивільної оборони, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 N 567, в матеріалах справи відсутні. Фактичне використання відповідачем такого майна не є свідченням того, що регіональне відділення фонду державного майна України по Кіровоградській області визначив інший спосіб управління майном, а саме оренда майна, а тому доводи відповідача в цій частині є помилковими.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та пункту 4.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у зв'язку з відмовою у задоволенні позову прокурора судовий збір стягується з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області (25009, м. Кіровоград, вул. Глінки, 2, ідентифікаційний код 13747462) на користь Державного бюджету України (р/р 3002 в Головному Управлінні Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, МФО 823016, код 38037409, отримувач коштів УК у м. Кіровограді (м. Кіровоград) 22030001) - 1 218,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.06.2015.

Суддя В.В.Тимошевська