ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

02 червня 2015 р. Справа № 902/325/15

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" 30511, Хмельницька область, Полонський район, смт. Понінка, вул. Перемоги, 34

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" в особі Тульчинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" 23600, м. Тульчин Вінницької області, вул. Глінки, 10

про стягнення 131826,90 грн.

Головуючий суддя Баранов М.М.

При секретарі судового засідання Снігур О.О.

Представники сторін:

позивача: Коберський А.П., представник за довіреністю від 12.12.2014 року;

відповідача: Третякова Л.Ф., представник за довіреністю № 10 від 12.02.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика", звернулося до господарського суду Вінницької області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" в особі Тульчинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором поставки № 144-1/ГК від 03.09.2014 р. Відповідно до вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 131826,90 грн., з яких 114331,26 грн. - сума боргу за договором; 7080,53 грн. - втрати від інфляції; 9503,59 грн. - сума пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань; 911,52 грн. - 3% річних. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені договором поставки №144-1/ГК від 03.09.2014 р. щодо своєчасної оплати за поставлений товар. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою від 18.03.2015 року за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/325/15 та призначено до розгляду на 07.04. 2015 року. Судове засідання, призначене на 07.04.2015 року, не відбулось в зв'язку з хворобою Матвійчука В.В., в провадженні якого перебувала справа № 902/325/15.

За розпорядженням від 19.05.2015 року керівника апарату суду Климчука С.В., було здійснено повторний автоматизований розподіл справи №902/325/15, за результатами якого вказану справу розподілено судді Баранову М.М.

Ухвалою суду від 19.05.2015 року справу суддею Барановим М.М. прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 02.06.2015 року

В судовому засіданні 02.06.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні повідомив, що 25 та 28 травня 2015 року була здійснена оплата за поставлений товар в сумі 30 000 грн., доказом чого є платіжні доручення. Відповідач також не заперечує поставки товару на загальну суму 114331,26 грн., але у зв'язку з складною економічною ситуацією в державі, яка негативно вплинула на ТОВ "Терра Фуд", у відповідача не було можливості сплатити у встановлений строк суму заборгованості. Враховуючи здійснену часткову проплату, відповідач просив позивача укласти мирову угоду, на що представник позивача не погодився.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

03 вересня 2014 року між позивачем (як постачальником) та відповідачем (як покупцем) було укладено договір поставки № 144-1/ГК (далі - «договір поставки»), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцю гофрокартонну продукцію власного виробництва (товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар. (п. 1.1 договору поставки).

Згідно з п. 6.1 договору поставки покупець здійснює оплату партій товару на протязі 45-ти календарних днів з моменту фактичної поставки товару, якщо інший строк не обумовлений в специфікації на поставку товару.

13 жовтня 2014 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 114331,26 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною №204 від 13.10.2014 року, товарно-транспортною накладною № 00004021 від 13.10.2014 року (а.с. 16-17).

За умовами п. 6.1 договору поставки, відповідач повинен був розрахуватися за поставлений товар до 27.11.2014 року.

Факт отримання товару, заборгованість по якому становить предмет спору у даній справі визнається відповідачем.

В зв'язку з тим, що відповідач не здійснив з позивачем розрахунків за отриманий товар в строки, обумовлені договором поставки, перший звернувся до останнього 23.02.2014 року з претензією № 1/78, якою просив сплатити кошти за отриманий товар в сумі 114331,26 грн.

Відповідач претензію залишив без задоволення, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 114331,26 грн. та стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором поставки, на підставі п. 10.2 договору поставки, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 9503,59 грн. за період з 28.11.2014 року по 04.03.2014 року.

Окрім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 911,52 грн. за період з 28.11.2014 року по 04.03.2014 року, а також втрати від інфляції за період з 01.12.2014 року по 31.01.2015 року в сумі 7080,53 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З моменту укладення сторонами договору поставки № 144-1/ГК від 03.09.2014 року між ними виникли зобов'язання, які мають елементи правової природи договору поставки.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч.1 ст.693 ЦК України).

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В силу вимог ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, відтак, суд вважає, що позов в частині стягнення 114331,26 грн. основного боргу був заявлений обґрунтовано.

Після порушення провадження у даній справі платіжними дорученнями №2751 від 25.05.2015 року, №2882 від 28.05.2015 року, № 2904 від 28.05.2015 року відповідач перерахував позивачу кошти в сумі в сумі 30000,00 грн., що не заперечується позивачем та підтверджується вказаними платіжними дорученнями. Тому провадження у справі в частині стягнення 30000,00 грн. основної заборгованості підлягає припиненню на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК України.

Оскільки суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що порушив строк здійснення оплати отриманої на підставі договору поставки продукції, тобто порушив грошове зобов'язання за договором поставки, тому позовні вимоги в частині стягнення 84331,26 грн. основної заборгованості підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення пені, втрат від інфляції та 3% річних, суд зазначає, що відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Договором поставки (п. 10.2) сторони погодили, що у випадку порушення строку оплати поставленого товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення оплати.

На цій підставі позивачем нараховано та заявлено до стягнення 9503,59 грн. пені, а саме:

- за період з 28.11.2014 року по 05.02.2015 року за 70 днів прострочення та суми боргу 114331,26 грн. нараховано 6139,43 грн., виходячи з розміру подвійної облікової ставки 28%;

- за період з 06.02.2014 року по 03.03.2015 року за 26 днів прострочення та суми боргу 114331,26 грн. нараховано 3176,22 грн., виходячи з розміру подвійної облікової ставки 39%;

за період 04.03.2015 року за 1 день прострочення та суми боргу 114331,26 грн. нараховано 187,94 грн., виходячи з розміру подвійної облікової ставки 60%.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, втрат від інфляції та 3% річних на предмет відповідності вимогам договору поставки та чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 253-255, 549, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 230-231 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення:

- пені в розмірі 9503,59 грн. за період з 28.11.2014 року по 04.03.2015 року,

- втрат від інфляції за період 01.12.2014 року по 31.01.2015 року (в грудні 2014 року індекс інфляції склав 103%, в січні 2015 року - 103,1%) в сумі 7080,53 грн.,

- 3% річних в сумі 911,52 грн. за період з 28.11.2014 року по 04.03.2015 року, - є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст. 49 ГПК України. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2636,54 грн.

Керуючись ст.ст. 175, 231-232 ГК України, ст.ст. 11, 253-255, 526, 530, 549, 553, 550-551, 610-612, 625, 626, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 1, 4-3, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовільнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" (23600, Вінницька область, м. Тульчин вул. П-ка Ганжі, 16, ) в особі Тульчинської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" (23600, Вінницька область, м. Тульчин, вул. Глінки, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" (43018, Волинська область, м. Луцьк, вул. Потебні, 71, поштова адреса: 30511, Хмельницька область, смт. Понінка, вул. Перемоги, буд. 34, ) 84331,26 грн. основного боргу, 9503,59 грн. пені, 7080,53 грн. втрат від інфляції, 911,52 грн. - 3% річних та 2636,54 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Провадження у справі в частині стягнення 30000,00 грн. припинити.

Повне рішення складено 03 червня 2015 р.

Суддя Баранов М.М.

віддрук.3 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу 30511, Хмельницька область, Полонський район, смт. Понінка, вул. Перемоги, 34

3 - відповідачу 23600, м. Тульчин Вінницької області, вул. Глінки, 10