РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015Справа №910/7406/15-г

За позовомприватного акціонерного товариства "КП "Укренергомонтаж"
додержавного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
провнесення змін до договору
Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача:Кондратенко Т.О.
від відповідача:Левченко Д.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом приватного акціонерного товариства "КП "Укренергомонтаж" до державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про внесення змін до договору №333/01-07 від 18.12.2007 шляхом викладення специфікацій №6 та №7 в новій редакції.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2015 порушено провадження у справі №910/7406/15-г.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок настання істотної зміни обставин, а саме: зростання курсу іноземної валюти по відношенню до гривні та суттєве погіршення фінансового стану позивача, існують підстави для внесення змін до договору №333/01-07 від 18.12.2007 в частині збільшення вартості обладнання за специфікаціями №6 та №7.

В поданому 29.04.2015 до суду відзиві відповідач проти позову заперечував та в його задоволенні просив відмовити повністю, вказував на те, що сторонами в умовах спірного договору не було передбачено можливості зміни ціни договору в разі зміни курсу іноземною валюти, а позивачем не доведено існування всіх визначених ст. 652 Цивільного кодексу України умов, одночасна наявність яких передбачає можливість внесення змін до договору.

Позивачем 22.05.2015 подано до суду заяву про уточнення позовних вимог за змістом якої фактично змінює підстави позову в частині обґрунтування необхідності внесення змін до спірного договору та просить суд внести зміни до договору №333/01-07 від 18.12.2007 шляхом викладення специфікацій №6 та №7 в іншій ніж було визначено в позові редакції, а саме: змінено суми у зв'язку з їх перерахунку не по відношенню до курсу іноземної валюти, а враховуючи індекси інфляції.

Однак, суд відзначає, що за своєю суттю відповідна заява позивача є зміною підстави позову, що в силу положень ст. 22 Господарського процесуального кодексу України може мати місце виключно до початку розгляду справи по суті. В той же час, в судовому засіданні 29.04.2015 судом було розпочато розгляд даної справи по суті, що знайшло своє відображення у протоколі судового засідання від 29.04.2015, а тому в силу положень ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та враховуючи приписи постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" подана заява позивача не приймається судом до розгляду.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх повністю.

Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову заперечує, в його задоволенні просить відмовити повністю.

В судовому засіданні 26.05.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

18.12.2007 між державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (замовник) та закритим акціонерним товариством "Укренергомонтаж" (після правонаступництва - приватне акціонерне товариство "КП "Укренергомонтаж") (генеральний підрядник) було укладено договір №333/01-07 до якого в подальшому сторонами вносилися зміни згідно додаткової угоди №1 від 11.12.2009, додаткової угоди №2 від 27.07.2010, додаткової угоди №3 від 25.03.2011, додаткової угоди №4 від 08.07.2011, додаткової угоди №5 від 23.08.2011, додаткової угоди №6 від 30.01.2012, додаткової угоди №7 від 29.02.2012, додаткової угоди №8 від 04.05.2012, додаткової угоди №9 від 31.05.2013, додаткової угоди №10 від 23.10.2013, додаткової угоди №12 від 25.12.2013 (надалі разом - "Договір").

Відповідно до п. 2.1 Договору генпідрядник зобов'язується, на свій ризик, власними силами та залученими силами за завданням замовника збудувати і здати в установлений договором строк об'єкт будівництва (сукупність приміщень і споруд або окремі приміщення (споруди), будівництво яких здійснюється відповідно до проектної документації за титулом "Лінії електропередачі 750 кВ для видачі потужностей Рівненської та Хмельницької атомних електростанцій: повітряна лінія 750 кВ Рівненська АЕС - Київська з розширенням підстанції 750 кВ "Київська" та заходами повітряної лінії 750 КВ", а саме: на території уповноваженого представника замовника - Центральної ЕС ДП НЕК "Укренерго": розширення ПС 750 кВ "Київська"; розробка та впровадження АСУ ТП; лінійно-експлуатаційний зв'язок; спорудження РЕП в м. Коростень та м. Новоград-Волинський; будівництво житлового будинку у м. Макарів; на території уповноваженого представника замовника - Західної ЕС ДП НЕК "Укренерго": спорудження РЕП в м. Сарни; ВОЛЗ по ПЛ 330 кВ РАЕС - ХАЕС) та виконати роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, технічних вимог, а замовник зобов'язується надати генпідряднику будівельний майданчик, передати затверджену проектно-кошторисну документацію, технічні умови та прийняти об'єкт будівництва та закінчені будівельні роботи, а також оплатити їх.

Генпідрядник виконує робочу документацію для вказаного у статті 1 даного договору об'єкту будівництва на основі затвердженого та переданого йому проекту, здійснює поставку обладнання, забезпечує виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт на об'єкті будівництва, згідно із затвердженою проектно-кошторисною документацією (додаток №2), технічними вимогами, Графіком виконання робіт (додаток №1), що є невід'ємними частинами договору.

Згідно із п.п. 3.1, 3.2 Договору (в редакції додаткової угоди №2 від 27.07.2010) вартість договору згідно Протоколу погодження договірної ціни (додаток №9) складає разом з ПДВ (20%) 323 621 056,20 грн. Загальна вартість Договору складається із: вартості будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт - 121 603 298,40 грн.; вартості обладнання згідно з розрахунком вартості обладнання (додаток №7) - 182 406 355,20 грн.; вартості виконання робочої документації - 19 611 402,60 грн.

Положеннями п. 3.2.3 Договору визначено, що вартість обладнання визначається специфікаціями, погодженими уповноваженими представниками замовника та замовником у відповідності до робочої документації.

18.10.2013 на підставі Договору сторонами було складено та погоджено специфікації на поставку обладнання, а саме:

- специфікацію №6 на поставку вимикача електрогазового однополюсного 800 кВ з двома приводами, типу GL 318, у кількості 15 шт. загальною вартістю 27 000 000,00 грн.;

- специфікацію №7 на поставку: трансформатора напруги TEIMF 765 у кількості 13 шт., трансформатора струму 750 кВ типу SAS 765 (в лінії) у кількості 6 шт., трансформатора струму 750 кВ типу SAS 765 (в ланцюзі перемички) на загальну суму 22 501 476,66 грн.

Листом №1143/09-14 від 11.09.2014 генпідрядник звернувся до замовника з пропозицією збільшити вартість обладнання за специфікаціями №6 та №7 від 18.10.2013 не збільшуючи при цьому договірну ціну у зв'язку зі зміною та нестабільністю курсу Євро по відношенню до гривні.

23.09.2014 листом №1270/09-14 генпідрядник повторно звернувся до замовника з проханням збільшити вартість обладнання за специфікаціями №6 та №7 від 18.10.2013 не збільшуючи при цьому договірну ціну у зв'язку зі зміною та нестабільністю курсу Євро по відношенню до гривні.

Замовник, у відповідь на вказані листи генпідрядника, повідомив останнього про те, що в силу положеннями Договору сторонами не було погоджено можливості зміни ціни залежно від зміни курсу іноземної валюти, а відтак, правові підстави внесення змін до договору з причин зростання курсу іноземної валюти відсутні.

Спір у справі виник через наявність, за твердженням позивача підстав для внесення змін до Договору в частині збільшення вартості обладнання за специфікаціями №6 та №7 від 18.10.2013 у зв'язку з істотною зміною обставин.

У відповідності до частин 1-4 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 652 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Тобто, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України України, при істотній зміні обставин.

В якості істотної зміни обставин позивач посилається на складну економічну ситуацію в країні, значне зростання курсу іноземної валюти по відношенню до гривні та суттєве погіршення його фінансового стану позивача.

Однак, слід зазначити, що складні економічні обставини в країні, що пов'язані з різкою девальвацією гривні та стрімкими інфляційними процесами, носять загальний характер та у повній мірі стосуються обох договірних сторін, а тому не можуть бути підставою для зміни договору на користь однієї з них.

Зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційним ризиком сторін договору, а тому ці обставини не можуть вважатися підставами для зміни договору або для невиконання зобов'язань за ним.

Положеннями Договору не передбачена можливість його зміни за згодою сторін в разі істотної зміни чи настання таких обставин, як девальвація національної валюти, погіршення фінансового стану генпідрядника.

Більш того, спірний Договір є договором закупівлі за державні кошти, а чинне як на момент його укладення, так і на момент затвердження спірних специфікацій законодавство України, що регулює процедуру закупівлі за державні кошти, встановлювало заборону на внесення змін до договору після його підписання, зокрема, в частині збільшення його ціни, а поданий позивачем позов не містить будь-яких обґрунтувань того, що зміна вартості обладнання згідно специфікацій №6 та №7 на суму у 22 903 452,90 грн. більшу від первісної вартості не призведе до збільшення ціни Договору в цілому.

При цьому, саме лише зростання курсу гривні до іноземних валют також не є підставою для зміни договору, оскільки, зважаючи на принцип свободи договору (ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України), у сторін договору є як можливість визначити в момент його укладення грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті згідно з ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, так і можливість передбачити коригування ціни договору у випадку коливання курсу гривні до іноземних валют, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюти України (гривні) та її девальвації.

Нерентабельність та неприбутковість, які стосуються діяльності позивача, ризик зміни обставин щодо вартості обладнання цілком покладається на нього та не може бути ризиком іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін.

З огляду на викладене вбачається, що позивачем не доведено існування обставин, які б підтверджували сукупність і наявність вказаних чотирьох умов, передбачених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, та не навів належних доказів у розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження того, що у зв'язку з економічною кризою в Україні та різким зростанням курсу іноземних валют, виконання Договору сторонами призвело б до порушення їхніх майнових інтересів та позбавило позивача, який був заінтересований в укладенні цього договору, того, на що він розраховував при його укладанні.

Аналогічні висновки щодо відсутності існування обумовлених ст. 652 Цивільного кодексу України обставин у зв'язку із зростанням курсу іноземних валют містяться в постановах Верховного Суду України від 21.02.2011 у справі №9/219-09, від 23.05.2011 у справі № 53/325-09 та від 27.02.2012 у справі №2/52-09, що в силу приписів ст. 11128 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковим для всіх судів, а також викладені в постанові Вищого господарського суду України від 24.12.2014 у справі №910/14867/14.

Таким чином, позивачем не доведено факту існування істотної зміни обставин, з яким чинне законодавство пов'язує можливість зміни договору за рішенням суду, а тому вимоги приватного акціонерного товариства "КП "Укренергомонтаж" про внесення змін до договору №333/01-07 від 18.12.2007 шляхом викладення специфікацій №6 та №7 в новій редакції задоволенню не підлягають.

Судовий збір згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягає віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства "КП "Укренергомонтаж" відмовити повністю.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено 02.06.2015.