ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2015 р.Справа № 922/2474/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Приватної фірми "Свіфт", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан", м. Мерефа
про стягнення 28 075,86грн.
за участю представників сторін:

позивача - Радінович В.С., дов. № 3-С від 10.01.2015р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 21 914,80грн, збитки від інфляції в розмірі 3 724,95грн, 3% річних в розмірі 168,48грн, пеню в розмірі 2 267,63грн за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором поставки № 01/04/14-я-48 від 01.04.2013р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача надав докази сплати відповідачем суми основного боргу в розмірі 21 914,80грн., позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми пені в розмірі 2 267,63грн., збитків від інфляції в розмірі 3 724,95грн. та 3% річних в розмірі 168,48грн. підтримує повністю.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує повністю, просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем не надано до позову первинних документів, які б свідчили про факт поставки товару на вказану суму.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, проте останній не скористався своїм правом, передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.04.2013р. між Приватною фірмою "Свіфт" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан" (відповідач) було укладено договір поставки № 01/04/14-Я-48 (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором поставляти та передавати у власність відповідача визначений договором товар, а відповідач приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату.

Найменування, одиниця товару, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, сортимент, номенклатура) визначаються у специфікації, що є додатком № 1 до даного договору, яка підписується сторонами та є його невід'ємною частиною (п.1.2 договору).

Поставка товару за цим договором здійснюється позивачем на підставі зробленої заявки відповідача протягом двох робочих днів з моменту погодження позивачем отриманої заявки. Сторонами досягнуто домовленості здійснювати постачання товару безперервно та ритмічно, не менше двох разів за один календарний місяць, виходячи з потреби відповідача в товарі (п.2.1 договору).

Пунктом 5.1 договору сторони погодили порядок розрахунків, а саме: відповідач зобов'язався здійснювати оплату товару по мірі його реалізації протягом трьох робочих днів наступних за календарним тижнем. Остаточний розрахунок за товар (як реалізований та і ні) повинен бути здійснений не пізніше 180 календарних днів, починаючи з дати поставки.

За умовами п.6.1 договору, відповідач має право повернути позивачу придбаний у нього якісний товар, строк придатності якого сплив більш ніж на 75%, але до кінця строку придатності якого залишилося не менш ніж 20% строку.

На виконання умов договору позивач протягом травня-вересня 2014р. поставив відповідачу товар на загальну суму 41 744,64грн., що підтверджується накладними, наявними у справі.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконав, за отриманий товар розрахувався частково на суму 19 829,84грн. Крім того, як зазначив позивач, відповідач 21.08.2014р. здійснив повернення товару на суму 12,42грн.

Таким чином, у відповідача, на час звернення позивача до суду з позовом, утворилась заборгованість в розмірі 21 914,80грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач 23.04.2015р., тобто після звернення позивача до суду з позовом, перерахував на розрахунковий рахунок позивача суму основного боргу в розмірі 21 914,80грн., що підтверджується копією банківської виписки, наявною у справі, у зв'язку з чим провадження у справі в цій частині підлягає припиненню за відсутністю предмета спору.

Щодо позовних вимог в частині стягнення компенсаційних виплат за неналежне виконання грошового зобов'язання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що у разі прострочення відповідачем оплати товару позивач має право вимагати, а відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент виконання зобов'язання, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

На підставі зазначеного позивач за період з 23.12.2014р. по 15.04.2015р. (за кожною накладною окремо) нарахував відповідачу пеню в розмірі 2 267,63грн.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наданий розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної статті позивач нарахував відповідачу за період з 23.12.2014р. по 15.04.2015р. (за кожною накладною окремо) 3% річних в розмірі 168,48грн. та за період з січня 2015р. по березень 2015р. збитки від інфляції в розмірі 3 724,95грн.

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних та збитків від інфляції, суд дійшов висновку, що позивач вірно розрахував 3% річних та збитки від інфляції, дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, воно відповідає наданому розрахунку, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за подання позову до суду, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. ст.49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову частково судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, згідно із ч. 2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи із викладеного та враховуючи те, що спір доведено до суду з вини відповідача, оплата суми основного боргу здійснена відповідачем після звернення позивача до суду з позовом, суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу суму судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 1 827,00грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, пунктом 1.1 статті 80, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан", (62472, Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, б.223, кім.8-8, п/р 1931 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) на користь Приватної фірми "Свіфт", (юридична адреса: 61044, м. Харків, пр. Московський, б. 257, кім. 901/1, поштова адреса: 61057, м. Харків, вул. Громадянська, б.5) - 2 267,63грн. пені, 3 724,95грн. збитків від інфляції, 168,48грн. 3% річних, 1 827,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 21 914,80грн. провадження у справі припинити за відсутністю предмета спору.

Повне рішення складено 09.06.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк