ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2015 р.Справа № 922/2246/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Омельченко К.А.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 137 797,83грн.
за участю представників сторін:

позивача - Мікуліна Т.О.,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ (надалі -позивач) звернувся до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків (надалі - відповідач) в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 137 797,83 грн. з яких: 112 805,53 грн. заборгованість за кредитом; 43 868,79 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 19 655,98 грн. заборгованість за відсотками; 5 336,32 грн. пеня за порушення строків оплати кредиту та відсотків. Судові витрати в розмірі 2 755,96 грн. просить суд покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № 011/РЗ-01-07-1-0/838 від 05.08.2014 року, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 137 797,83 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.03.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 20.04.2015 року о 09:30 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.04.2015 року розгляд справи було відкладено на 05.05.2015 року у зв'язку з неявкою сторін в судове засідання.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 05.05.2015 року та від 18.05.2015 року розгляд справи відкладався у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання та ненаданням позивачем витребуваних документів.

02.06.2015 року до суду від позивача надійшов лист, в якому він просить суд долучити до матеріалів справи належним чином завірену копію конверту та повідомлення про отримання вимоги відповідачем.

Надані документи долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Надав пояснення по суті справи.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення процесуальних документів за адресою, вказаною у позовній заяві. Проте ухвали суду було повернуто без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 зазначено, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, процесуальне право на участь у судовому засіданні не реалізував.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, як передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, виходить з наступного.

05 серпня 2014 року між Публічним акціонернім товариством "Райффайзен Банк Аваль" (надалі - Позивач, Банк, Кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - Відповідач, Позичальник, Боржник) було укладено Кредитний договір № 011/Р3-01-07-1-0/838, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику було надано кредитні кошти у формі невідновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 117 412,30 грн. із сплатою 30% річних строком до 25 січня 2016 року. Кредитний договір підписано та скріплено печаткою обох сторін (копія кредитного договору додається).

13 серпня 2014 року була укладена Додаткова угода №011/РЗ-01-07-1-0/838/1 до Кредитного договору (надалі - Додаткова угода), відповідно до умов якої, Сторони домовились викласти Додаток № 1 «Графік погашення заборгованості» до Кредитного договору в новій редакції (а.с. 18-20).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, Кредитор зобов'язується надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його цільовим призначенням, повернути Банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, та комісії а також виконати інші обов'язки, визначені Кредитним договором.

На виконання взятих на себе зобов'язань передбачених Кредитним договором Банком за заявою Позичальника надано кредитні кошти в розмірі 112 805,53 грн., що підтверджує часткове виконання Банком умов та зобов'язань обумовлених Кредитним договором.

В свою чергу уклавши кредитний договір Позичальник, відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору зобов'язався використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів на умовах, передбачених цим договором, тобто до 25.01.2016 року, а також здійснювати погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами в розмірі з Графіком погашення кредиту та інших платежів (а.с.19).

Відповідно до п.4.2 Кредитного договору Позичальник здійснює сплату нарахованих процентів щомісячними платежами, частини кредиту та сплата процентів здійснюється у розмірах та строках, які Графіком (п. 4.2 Кредитного договору).

У разі настання обставин невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язань (обов'язків) за Кредитним договором, передбачено право Банку дострокового повного/часткового виконання Позичальником зобов'язань за договором (ст. 7 Кредитного договору).

Впродовж дії Кредитного договору відповідачем неодноразово порушувались вимоги передбачені статтею 1,2 Кредитного договору, щодо своєчасності сплати відсотків за користування кредитом та сплати основної суми заборгованості внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, тому 29.12.2014 року на адресу відповідача, направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань, яким було зобов'язано у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості.

Дана вимога залишилась без відповідного реагування з боку відповідача, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду, з вимогою про стягнення на свою користь загальної суми заборгованості за Кредитним договором №011/Р3-01-07-1-0/838 від 08.08.2014р., яка станом на 06.03.2015р., становить 132 461,51 гривень, з яких:

-112 805,53 грн. заборгованість за кредитом;

-43 868,79 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

-19 655,98 грн. заборгованість за відсотками.

За порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених п. 10.2.1 Кредитного договору, Позичальнику була нарахована пеня, яку він зобов'язаний сплатити на користь Банку, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент усунення порушень за кожний день прострочення.

За кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Кредитним договором Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення ( п. 10.2.1 Кредитного договору).

Суд, дослідивши матеріали справи та наданий позивачем розрахунок заборгованості, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованої пені за порушення строків сплати кредиту та відсотків у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань щодо сплати кредиту в розмірі 5336,32грн.

На дату розгляду справи, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем даної суми заборгованості в добровільному порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, Договір є діючим, не розірваним, отже він підлягає виконанню згідно погоджених сторонами умов.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання Відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплати процентів за його користування у розмірі та у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, керується ст.ст. 44, 49 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" (61166, м. Харків, вул. Новгородська, 11, р/р № 290921074 в ХОД "Райффайзен Банк Аваль", МФО 350589, ) суму заборгованості за кредитним договором № 011/РЗ-01-07-1-0/838 від 05.08.2014 року в сумі 137 797,83 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Харківської обласної дирекції "Райффайзен Банк Аваль" (61166, м. Харків, вул. Новгородська, 11, р/р 0021 в ХОД "Райффайзен Банк Аваль", МФО 300335, ) судовий збір в розмірі 2 755,96 грн.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.06.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова