РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015Справа №910/9299/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" до Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" про стягнення 28 989,05 грн., за участю представників позивача - Гаркуши Г.В., довіреність №36 від 02.01.2015 року, відповідача - Крашеніннікової М.І., довіреність № б/н від 24.12.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 28 989,05 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.03.2012 року в м. Києві на Житомирському шосе - вул. Бударіна, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Шкода" д.н. АА 0224 ІР (застрахований транспортний засіб) під керуванням Сова Л.М, автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. АА 2069 СХ під керуванням Симанько С.П. та автомобіля "Шкода " д.н. АА 6282 КЕ, яким керував Третяков Юрій Олександрович.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 29 499,05 грн.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП - гр. Третякова Юрія Олександровича було застраховано в Приватному акціонерному товаристві "ПРОСТО-страхування".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 18.05.2015 року.

18.05.2015 року відповідачем в судовому засіданні надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові у зв'язку із пропуском строку позовної давності.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки відділу ДАІ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві та постанови Святошинського районного суду міста Києва від 21.03.2012 року у справі №3/2608/2013/12, 04.03.2012 року в м. Києві на Житомирському шосе - вул. Бударіна, Третяков Юрій Олександрович, керуючи автомобілем "Шкода " д.н. АА 6282 КЕ, не вибрав безпечну швидкість, не врахував дорожню обстановку, стану покриття, погодних умов, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Шкода" д.н. АА 0224 ІР, водій Сова Л.М, після чого останній здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. АА 2069 СХ під керуванням Симанько С.П., що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 21.03.2012 року у справі №3/2608/2013/12 Третякова Юрія Олександровича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення прав керування.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Шкода" д.н. АА 0224 ІР.

Пошкоджений автомобіль був застрахований у позивача на підставі договору добровільного страхування автотранспорту № 250535650.12 від 30.12.2011 року.

Відповідно до акту з надання послуг по ремонту автомобіля №БН-0000207 від 25.04.2012 року, загальна вартість відновлювального ремонту, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля "Шкода" д.н. АА 0224 ІР, в результаті його пошкодження при ДТП склав 27 007,66 грн.

Як вбачається з страхових актів від 21.03.2012 року та від 04.07.2012 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплати страхове відшкодування на загальну суму 29 499,05 грн. на виконання актів з надання послуг по ремонту автомобіля від 25.04.2015 року №БН-0000207 та від 27.07.2012 року №БН-0001294.

Зазначені кошти в розмірі 29 499,05 грн. позивачем було виплачено, що підтверджується платіжними дорученнями №2814 від 09.04.2012 року на суму 27 007,66 грн. та №7215 від 19.07.2012 року на суму 2 491,39 грн., які містяться в матеріалах справи.

Проте, страхова виплата, яка була виплачена на виконання акту з надання послуг по ремонту автомобіля від 27.07.2012 року №БН-0001294 платіжним дорученням №7215 від 19.07.2012 року на суму 2 491,39 грн. була здійснена за пошкодження, які не відображені в звіті №32 про оцінку автомобіля "Шкода" д.н. АА 0224 ІР, ні в ремонтній калькуляції №032/12Х (audatex). В акті з надання послуг по ремонту автомобіля від 27.07.2012 року №БН-0001294 зазначено ремонт та заміну деталей передньої частини автомобіля "Шкода" д.н. АА 0224 ІР, в той час як із звіту №32 про оцінку пошкодженого автомобіля, ремонтної калькуляції №032/12Х, фотокарток та акту огляду транспортного засобу вбачається, що автомобіль "Шкода" д.н. АА 0224 ІР при ДТП яка сталась 04.03.2012 року пошкоджень передньої частини не отримував.

Тобто, позивачем не надано жодних доказів того, що страхова виплата, яка була виплачена платіжним дорученням №7215 від 19.07.2012 року на суму 2 491,39 грн. була здійснена за пошкодження, які виникли саме за ДТП, яка сталась 04.03.2012 року в м. Києві на Житомирському шосе - вул. Бударіна. Тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

В частині позовних вимог про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу за страховою виплатою, яка була виплачена платіжним дорученням №2814 від 09.04.2012 року на суму 27 007,66 грн. слід зазначити наступне.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем "Шкода " д.н. АА 6282 КЕ який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю "Шкода" д.н. АА 0224 ІР, керував Третяков Юрій Олександрович.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом вказаної норми у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принцип вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем "Шкода " д.н. АА 6282 КЕ, Третякова Юрія Олександровича встановлена у судовому порядку.

Тому, Третяков Юрій Олександрович є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю "Шкода" д.н. АА 0224 ІР, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що між відповідачем та Третяковим Юрієм Олександровичем було укладено договір (поліс) № АА/6883570 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу "Шкода " д.н. АА 6282 КЕ, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Проте, згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

У відповідності до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до частини другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Такий випадок встановлено статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України "Про страхування" згідно із якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною шостою статті 261 ЦК України передбачено, що за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

За таких обставин, за регресними зобов'язаннями перебіг строку позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання, а саме з дня виплати страхового відшкодування.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі №910/177/14.

Враховуючи те, що страховий випадок настав 04.03.2012, виплата страхового відшкодування була здійснена 09.04.2012 року, а позов був поданий до суду 14.04.2015, тобто з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ч. 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач подав клопотання про застосування строків позовної давності та просив суд застосувати до спірних правовідносин положення щодо наслідків спливу строку позовної давності.

Позивач клопотання про поновлення строків позовної давності не подав.

Згідно ч. 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду лише 14.04.2015 року, тобто після спливу строку позовної давності, в позові про відшкодування шкоди в порядку регресу в частині позовних вимог про стягнення страхового відшкодування за страховою виплатою, яка була виплачена платіжним дорученням №2814 від 09.04.2012 року на суму 27 007,66 грн. слід відмовити з цих підстав.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 25.05.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна