ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р.Справа № 916/3563/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Мацюри П.Ф., Ліпчанської Н.В.

При секретарі судового засідання: Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від прокуратури - Коломійчук І.О., посвідчення № 005250 від 22.09.2012р.;

від позивача - Рябошапка Д.С., за довіреністю № 3 від 28.05.2015р.

від відповідача - Середа В.П., за довіреністю № 1852 від 12.05.2015р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області

на ухвалу господарського суду Одеської області від 16.04.2015р.

по справі № 916/3563/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РГК Трейдінг"

до Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод"

про стягнення 1 388 041 256,17 грн.

Відповідно до ст.ст.44, 811 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ТОВ "РГК Трейдінг" звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до ПАТ "Одеський припортовий завод" про стягнення заборгованості за поставлений природний газ в сумі 1 237 261 886,14 грн., пені - 72 813 154,43 грн., 3 % річних - 10 527 344,67 грн., інфляційних - 67 438 870, 93 грн. та суми судового збору, обґрунтовуючи заявлені вимоги неналежним виконанням відповідачем свої зобов'язань за договором на поставку природного газу №КС-П-2014-40 в частині здійснення оплати вартості отриманого природного газу.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було сплачено 26 700 000 грн. основної суми заборгованості, у зв'язку з чим, господарський суд ухвалою від 03.11.2014р. припинив провадження у справі в цій частині.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.11.2014р. (суддя Цісельський О.В.) позов ТОВ "РГК Трейдінг" задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 1 210 561 886,14 грн. заборгованості, 36 000 000 грн. - пені, 10 527 344,67 грн. - 3 % річних, 67 438 870,93 грн. - інфляційних, 73 080 грн. - витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позову - відмовлено.

Також, в мотивувальній частині рішення від 03.11.2014р. господарський суд Одеської області відмовив в наданні розстрочки виконання прийнятого судом рішення.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.12.2014р. (головуючий суддя Головей В.М., судді: Мирошниченко М.А., Шевченко В.В.) рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2014 р. змінено та доповнено його резолютивну частину реченням: "Розстрочити виконання рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2014 р. строком на 84 (вісімдесят чотири) місяця з 01 січня 2015 року, здійснюючи стягнення з ПАТ "Одеський припортовий завод" на користь ТОВ "РГК Трейдінг" протягом січня 2015 року - грудня 2021 року щомісячно по 15 768 191,69 грн."; в іншій частині рішення господарського суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду Одеської області від 03.03.2015р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.12.2014р. у справі №916/3563/14 скасовано в частині розстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2014р., в решті постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.12.2014р. у справі №916/3563/14 залишено без змін, рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2014р. у справі №916/3563/14 залишено без змін.

У квітні 2015 року заступник прокурора Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2014р. у справі №916/3563/14 в порядку ст.121 ГПК України.

В обґрунтування поданої заяви прокурор зазначив, що на заводі із площею понад 250 га у технологічному процесі використовується більше 120 тисяч тон аміаку, метанолу та інших небезпечних хімічних речовин. Проектна потужність виробництва аміаку становить 900 тисяч тон на рік.

Робота заводу, відповідно до вимог Закону України "Про державний матеріальний резерв України", направлена на стратегічні потреби держави, тобто потреби в сировинних запасах, матеріально-технічних та продовольчих ресурсів, необхідних для забезпечення національної безпеки держави, стабілізації її економіки та виконання першочергових робіт під час ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Таким чином, ураховуючи, що основним видом діяльності ПАТ "Одеський припортовий завод" є виробництво і реалізація особливо небезпечної хімічної продукції, в зв'язку з чим державне підприємство, яке виконує завдання державного мобілізаційного резерву, віднесено до об'єктів підвищеної небезпеки першої категорії, а будь-яка скороминуща зупинка діяльності підприємства, пов'язана із виконанням рішення господарського суду у справі № 916/3563/14 щодо стягнення більш ніж мільярдного боргу на користь ТОВ "РГК Трейдінг", неминуче призведе до невиправних негативних наслідків - техногенної, екологічної катастрофи усього Одеського регіону, та становить реальну загрозу національній безпеці України.

Також, ПАТ "Одеський припортовий завод" включено до мобілізаційного плану, у зв'язку із оголошенням в Україні особливого періоду (проведення антитерористичної операції на сході України) та перед підприємством Державою постановлені завдання щодо забезпечення виконання заходів для забезпечення військових потреб Держави.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.04.2015р. (суддя Цісельський О.В.) у задоволенні заяви заступника прокурора Одеської області про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2014р. у справі №916/3563/14 в порядку ст.121 ГПК України - відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки ухвалою господарського суду Одеської області від 03.04.2015р. за заявою ПАТ "Одеський припортовий завод" вже було надано розстрочку виконання рішення суду від 03.11.2014р. по справі № 916/3563/14 згідно затвердженого між сторонами графіку, при укладанні якого, сторони врахували всі істотні умови для його виконання.

Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що невизначення прокурором терміну надання відстрочки суперечить приписам чинного законодавства.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою, Заступник прокурора Одеської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Одеського суду від 16.04.2015р. та задовольнити заяву прокуратури про відстрочку виконання рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокуратура посилається на те, що ухвала господарського суду Одеської області від 03.04.2015р. про розстрочку виконання рішення оскаржується в апеляційній інстанції, тобто не набрала чинності.

Скаржник в апеляційній скарзі вказує на те, що суд першої інстанції не надав вірної оцінки доводам ПАТ "Одеський припортовий завод" щодо перебування заводу у складному фінансовому становищі, участі заводу у мобілізації та тому, що завод є об'єктом підвищеної небезпеки, місто утворюючим та бюджетоутворюючим підприємством.

Також апелянт наполягає на тому, що висновок суду щодо невизначення прокурором терміну надання відстрочки є необґрунтованим, оскільки відповідно до Указу Президента України від 20.01.2015р. №15/2012 «Про часткову мобілізацію» проведення мобілізації оголошено строком на 210 діб, на що і наголошувалось прокуратурою у заяві про відстрочку виконання рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів прокурора та просить апеляційну скаргу прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 16.04.2015р. - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступників висновків.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 83 Господарського процесуального кодексу України, зокрема п.6, встановлено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження", якою передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Зі змісту наведених норм вбачається, що заява про відстрочку чи розстрочу виконання рішення суду повинна містити викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, а також докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві, щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Відповідно до п.п.7., 7.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у застосуванні приписів статті 121 ГПК господарським судам необхідно мати на увазі таке. Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, правові підстави для надання відстрочки виконання судового рішення збігаються з правовими підставами для надання розстрочки.

Дослідивши матеріали справи, та проаналізувавши викладені обставини, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для надання відстрочки з огляду на таке.

Так, Публічне акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" віднесено до об'єктів підвищеної небезпеки першої категорії, у зв'язку з особливостями хімічного виробництва, які вимагають постійного, безперервного і неухильного процесу контролю і вжиття заходів безпеки, підтримання всього комплексу обладнань в робочому стані, що в свою чергу потребує стабільних та фінансових надходжень.

Робота заводу, відповідно до вимог Закону України "Про державний матеріальний резерв України", направлена на стратегічні потреби держави, тобто потреби в сировинних запасах, матеріально-технічних та продовольчих ресурсів, необхідних для забезпечення національної безпеки держави, стабілізації її економіки та виконання першочергових робіт під час ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій.

Поряд з цим, відповідач є бюджетоутворюючим та містоутворюючим стратегічним підприємством, яке здійснює оплату податків до місцевого та загальнодержавного бюджетів, однак має протягом останніх років збиткові показники.

У зв'язку з неможливістю своєчасного виконання рішення суду щодо сплати стягнутої суми заборгованості ухвалою господарського суду Одеської області від 03.04.2015р. ПАТ "Одеський припортовий завод" надано розстрочку виконання рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2014р. згідно затвердженого між сторонами графіку в порядку ст.121 ГПК України

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2015р. зазначена ухвала залишена без змін.

Таким чином, обставини, що ускладняють виконання судового рішення вже знайшли своє відображення в ухвалі господарського суду про надання розстрочки, а прокурором не доведено принципової різниці застосування відстрочки замість надання розстрочки .

З пояснень позивача вбачається, що боржник дотримується графіку платежів, встановленого ухвалою від 03.04.2015р.

Отже, судова колегія констатує факт того, що виконання зазначеної ухвали не носить для Публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" «непосильний» характер.

Доводи прокуратури стосовно того, що сплата заборгованості за погодженим графіком призведе до зриву державного мобілізаційного завдання, а в подальшому і до техногенної, екологічної катастрофи усього Одеського регіону не приймаються до уваги судової колегії у зв'язку з недоведеністю.

Судова колегія відхиляє доводи прокурора, які не враховують матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, наявність інфляційних процесів у економіці держави, як такі, що порушують права стягувача на справедливий суд при наявності згоди стягувача та домовленості стягувача з боржником на поетапне виконання судового рішення.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийнята ухвала відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Апеляційна скарга внаслідок цього задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 99, 101, 103 п.1, 105, 106 ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Одеської області - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 16.04.2015р. по справі № 916/3563/14 - залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 02.06.2015р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя П.Ф. Мацюра

Суддя Н.В. Ліпчаньска