ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015 р. Справа№ 914/1024/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАКО УКРАЇНА», Бориспільський район с. Проліски

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Габен», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство агрофірма «Зоря ім. Плютинського», Рівненський район с. Зоря

Про стягнення 127 078, 48 грн.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Василик М.І. - представник

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАКО УКРАЇНА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Габен», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство агрофірма «Зоря ім. Плютинського» про стягнення 127 078, 48 грн.

Ухвалою суду від 02.04.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено судове засідання на 27.04.2015 року.

Судовий розгляд справи відкладався з підстав та мотивів зазначених в попередніх ухвалах господарського суду.

Представник позивача в судовому засіданні 25.05.2015 року позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених в позовній заяві та наданих усних поясненнях.

Відповідач та третя особа в судові засідання не з'явились, відзиву на позов не подали, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи ухвалами суду, які направлялись їм рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст.75 ГПК України, може бути розглянута за відсутності відповідача.

В судовому завданні 25.05.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши оригінали документів, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

20.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АМАКО Україна» (надалі Кредитор), з однієї сторони, Приватним акціонерним товариством агрофірма «Зоря ім. Плютинського» (надалі Боржник), з іншої сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Габер» (надалі Виконавець) з третьої сторони укладено договір про виконання.

Відповідно п. 1 Договору, сторони підтверджують, що станом на день укладення Договору Боржник має перед Кредитором невиконані грошові зобов'язання, що випливають із поставки Кредитором для Боржника запасних частин та інших матеріальних цінностей згідно із накладними, за переліком, що додається (додаток №1) всього на загальну суму 127 078,48 грн.

Згідно до п. п. 3, 4 Договору, Боржник доручає виконати зобов'язання в порядку ст. 528 ЦК України третій особі - Виконавцю, Виконавець зобов'язується сплатити для Кредитора грошові кошти в сумі 127 078,48 грн. в термін до 31 грудня 2013 року шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитора.

Відповідно до умов договору після отримання Кредитором коштів до Виконавця переходять права кредитора, що випливають із поставки Кредитором для Боржника запасних частин т інших матеріальних цінностей згідно із накладними, за переліком, що додається (додаток № 1).

Однак, Виконавець свої договірні зобов'язання не виконав, чим спричинив заборгованість в сумі 127 078,48 грн.

30.04.2014 року Виконавцю та Боржнику направлено Кредитором претензію - вимогу про негайну сплату на його користь заборгованості в сумі 127 078,48 грн. Дана вимога залишена адресатами без відповіді та реагування.

Станом на день подання позову, заборгованість складає 127 078,48 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору про виконання від 20.12.2013 року Відповідач перед Позивачем має невиконані грошові зобов'язання, що випливають із поставки Кредитором для Боржника запасних частин та інших матеріальних цінностей згідно із накладними, за переліком, що додається (додаток №1) всього на загальну суму 127 078,48 грн. та зобов'язується Відповідач в термін до 31 грудня 2013 року шляхом безготівкового перерахування вище зазначені грошових коштів на банківський рахунок Позивача.

Однак, як вбачається із позовних вимог та матеріалів справи, свої договірні зобов'язання відповідач не виконав, заборгувавши позивачу 127 078,48 грн.

Позивачем відповідачу 30.04.2014 року була направлена претензія - вимога про негайну сплату на його користь заборгованості в сумі 127 078,48 грн., яка залишена відповідачем без відповіді і задоволення.

А відтак, сума заборгованості в розмірі 127 078,48 грн. яка виникла у відповідача перед позивачем за договором про виконання від 20.12.2013 року, підлягає до стягнення на користь останнього.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач в судове засідання не з'явився, доказів оплати боргу чи заперечень на позов суду не представив.

Враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,36,43,49,75,80,82,84,85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Габен» (79012, Львівська область, м. Львів, вул. Бой-Желенського, будинок 10 квартира 12, ідентифікаційний код 38243699) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАКО УКРАЇНА» (08322, Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Броварська, 2, ) - 127 078,48 грн. основного боргу та 2 541,57 грн. - судового збору.

3. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 28.05.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.