ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2015 р.Справа № 922/122/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Пономаренко Т.О.

судді: Хотенець П.В. , Чистякова І.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Управління пенсійного фонду України у Драбівському районі Черкаської області, смт. Драбів
до Державного підприємства "Свердловантрацит", м.Свердловськ
про стягнення коштів в розмірі 9 368,30 грн.
за участю представників сторін:

не з'явивлись

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління пенсійного фонду України у Драбівському районі Черкаської області, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Довжанська-Капітальна", в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача переплату пенсії за період з 01.01.2004 року по 28.02.2014 року в сумі 9 368,30 грн.

Ухвалою господарського суду від 12.01.2015 р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 29.01.2015 р. о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2015р. для розгляду справи призначено судову колегію.

Розпорядженням заступника голови господарського суду від 17.03.2015р. призначено для розгляду справи № 922/122/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя Пономаренко Т.О., судді Макаренко О.В., Чистякова І.О.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2015р. розгляд справи було відкладено на 31.03.2015 р., залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Свердловантрацит".

Протоколом автоматизованого розподілу справи (повторний розподіл) від 14.05.2015 р., у зв'язку з відпусткою судді Макаренко О.В., для розгляду даної справи призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пономаренко Т.О., судді Хотенець П.В., Чистякова І.О.

Ухвалою господарського суду від 14.05.2015р. розгляд справи було відкладено на 04.06.2015 р., здійснено заміну неналежного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Довжанська-Капітальна" на належного - Державне підприємство "Свердловантрацит".

У призначене 04.06.2015р. судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав клопотання (вх. №2383), в якому просить суд розглянути справу за відсутності позивача. На виконання вимог ухвали суду від 14.05.2015р. надав докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу ДП "Свердловантрацит". Надані докази судом долучено до матеріалів справи. Також за допомогою факсу надав клопотання (вх. №22787), в якому просить суд долучити до матеріалів справи доказ про направлення позовної заяви відповідачу електронною поштою. Надані документи судом досліджені та долучені до матеріалів справи.

В судове засідання представник відповідача не з'явився. Електронною поштою на адресу суду надійшло клопотання (№763 від 02.06.2015р.), в якому просить суд відкласти розгляд справи, у зв'язку з неможливістю подати до суду письмові пояснення по суті пред'явленого позову.

Вирішуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд виходить з наступного. Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

В даному разі, на думку суду, обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Згідно ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Подача клопотань, спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься пояснення представника ДП "Свердловантрацит" (вх. №538 від 20.04.2015р.), відповідно до яких відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню, в зв'язку з тим, що довідка №385 про заробітну плату за період роботи з 01.01.1979 р. по 31.12.1983 р., що видана ДП "Свердловантрацит" є дійсною, дані про заробітну плату гр. Карташова В.П. є достовірними.

Крім того, суд, відмовляючи в задоволенні цього клопотання і вважаючи неповажними причини неявки представника відповідача у судове засідання, керується ч.1 ст. 28 ГПК України. Згідно її положень справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Відповідачем не надано суду доказів неможливості явки в судове засідання інших представників відповідача.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, встановив наступне.

З 01.09.2013 року Управлінням Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області було взято на облік пенсійну справу Карташова Володимира Павловича, який отримує пенсію за віком з 11.03.1987 року.

З 01.01.2014 року на підставі довідки №385 від 07.05.2004 року про заробітну плату за період роботи з 01.01.1979 р. по 31.12.1983 р., яка видана відособленим підрозділом шахта "Довжанська-Капітальна" ДП Свердловантрацит", Карташову В.П. було здійснено перерахунок пенсії з більшого стажу та заробітку згідно ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Згідно даної довідки заробіток, який враховується для обчислення пенсії склав 0,32571 грн.

09.09.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області звернулося до Управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області з проханням провести зустрічну перевірку заробітної плати гр. Карташова В.П. за період з 01.01.1979 р. по 31.12.1983 р.

Відповідно до акту зустрічної перевірки №121 заробітна плата гр. Карташова В.П. за 1979, 1981 та 1983 рр. не співпадає з сумами заробітної плати, яка вказана в довідці №385 від 07.05.2004 р.

04.12.2013 року Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області звернулося до Управління Пенсійного фонду України в місті Свердловську Луганської області з проханням витребувати довідку про заробітну плату гр. Карташова В.П. за 1979-1983 рр.

Відповідно до довідки №1613 від 21.01.2014 року заробіток для обчислення пенсії склав 0,32018 грн. Таким чином було виявлено розбіжності в сумах заробітної плати за 1979, 1981, 1983 рр.

19.02.2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області було проведено перерахунок пенсії гр. Карташова В.П. з 01.01.2004 року на підставі довідки №1613 від 21.01.2014 р. Після проведеного перерахунку розмір пенсії зменшився, внаслідок чого утворилася переплата пенсії за період з 01.01.2004 по 28.02.2014 в сумі 9 368,30 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін та прокурора, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011р. № 384/2011, Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). Одним з основних завдань Пенсійного фонду України є ефективне та цільове використання коштів, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Відповідно до норм статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами) є страхувальниками для фізичних осіб, що працюють у них на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру. Згідно статті 15 цього ж Закону вказані юридичні особи є платниками страхових внесків.

В ч. 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зазначено, що довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її.

Згідно з п. 2 "Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4 визначено, що переплатою пенсій та грошової допомоги є сума пенсій та грошової допомоги, виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування шкоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльність особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності б хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не наступає.

При цьому, чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди): за приписами ст. п. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як зазначено вище, Управлінням Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області було проведено перевірку достовірності довідки про заробітну плату, виданої для обчислення пенсії відособленим підрозділом шахта "Довжанська-Капітальна" ДП Свердловантрацит" на ім'я Карташова В.П. Під час перевірки встановлено факт надання відповідачем недостовірних даних, які містить вказана довідка.

В результаті здійснення перерахунку пенсії Карташову В.П. на підставі оновленої довідки про заробітну плату, встановлено факт наявності переплати пенсійних коштів за період з 01.01.2004р. по 28.02.2014р. в сумі 9 368,30 грн. Таким чином, видача відповідачем довідки з недостовірними даними стало причиною нарахування пенсії у розмірі більшому від того, на який мала право застрахована особа. Нарахування ж надмірного розміру пенсії призвело до необґрунтованих виплат у сумі 9 368,30 грн.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуюче вищевикладене, суд зазначає, що з боку відповідача наявний склад правопорушення умов пенсійного законодавства, внаслідок чого завдано шкоди державі, від імені якої виступають органи Пенсійного фонду України, та на момент розгляду спору по суті не надали доказів сплати матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок видачі недостовірних документів в розмірі 9 368,30 грн., позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої cудовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету. Оскільки орган пенсійного фонду звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. стягується з відповідача у дохід Державного бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 17, 50 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", статтями 11, 1166 Цивільного кодексу України, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Свердловантрацит" (94800, Луганська обл., м. Свердловськ, вул. Енгельса, буд. 1, ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Драбівському районі Черкаської області (19800, Черкаська обл., Драбівський район, смт. Драбів, вул. Леніна, буд. 63/5, ) переплату пенсії за період з 01.01.2004 року по 28.02.2014 року в сумі 9 368 (дев'ять тисяч триста шiстдесят вiсiм) грн. 30 коп.

Стягнути з Державного підприємства "Свердловантрацит" (94800, Луганська обл., м. Свердловськ, вул. Енгельса, буд. 1, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області, 61166, м. Харків, вул. Бакуліна, 18, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.06.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Т.О. Пономаренко П.В. Хотенець І.О. Чистякова

справа № 922/122/15