РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015Справа №910/5742/15-г

За позовом: публічного акціонерного товариства "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК";

до: публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ";

про: застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та витребування майна, ціна позову 67.572,46 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Ковтун Е.О. - за довіреністю від 19.05.2015 № б/н;

відповідача: Ільїнова І.В. - за довіреністю від 25.05.2015 № 9.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та витребування майна, ціна позову 67.572,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію публічного акціонерного товариства "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" на виконання своїх повноважень видано наказ від 22.12.2014 № 58/12Р, яким визнано нікчемним договір купівлі-продажу транспортного засобу від 16.09.2014 № 05/14, укладеного між сторонами спору. У зв'язку з неможливістю повернення майна в натурі та відшкодування його вартості, позивач звернувся до суду з позовними вимогами до відповідача про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та витребування майна.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2015 прийнято позов публічного акціонерного товариства "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" та порушено провадження у справі № 910/5742/15-г. Розгляд справи призначено на 08.04.2015.

Ухвалою від 08.04.2015 господарським судом міста Києва продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 25.05.2015.

Відповідач, у свою чергу, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю з таких підстав.

По перше: договір від 16.09.2014 № 05/14 укладений з дотриманням вимог закону.

По-друге: позивачем не подано до суду доказів направлення на адресу відповідача повідомлення про нікчемність оспорюваного договору з пропозицією повернути транспортний засіб, отриманий за договором.

По-третє: відповідно до звіту про незалежну оцінку автомобіля, що складений 05.09.2014 фізичною особою-підприємцем Базаркіним О.Ю. ринкова вартість автомобіля становить 56.400,00 грн з ПДВ, тобто відповідає ринковій вартості (звичайним цінам) у допустимих межах.

По-четверте: позивачем не доведено наявність обставин з якими закон пов'язує визнання договору нікчемним і настання відповідних наслідків.

В судовому засіданні 25.05.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством "МІСЬКИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК" (далі - продавець/позивач) та публічним акціонерним товариством "БАНК ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ" (далі - покупець/відповідач) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу від 16.09.2014 № 05/14, відповідно до предмету якого позивач зобов'язався продати а відповідач купити та оплатити вартість транспортного засобу (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору позивач продає, а відповідач купує наступний товар: транспортний засіб марки ЗАЗ LANOS 2011 року випуску, білого кольору, шасі (кузов, рама) Y6DTF55Y0B0002798, тип ФУРГОН МАЛОЛІТРАЖНИЙ-В, реєстраційний номер АА 0807 ВР, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 364656 від 17.10.2013, видане 8008.

Згідно з пунктом 3.1. Договору вартість транспортного засобу становить 56.310,38 грн., крім того ПДВ 11.262,08 грн на загальну суму 67.572,46 грн, які відповідач повинен перерахувати позивачу протягом п'яти банківських днів з моменту оформлення цього договору.

Позивач зобов'язується передати відповідачу товар після находження платежу на поточний рахунок продавця (пункт 4.2. Договору).

Разом з передачею товару сторони підписують акт приймання-передачі транспортного засобу (п. 4.4 Договору).

Сторонами спору 19.09.2014 складено акт приймання-передачі транспортного засобу, відповідно до якого позивач передав а відповідач прийняв транспортний засіб марки ЗАЗ LANOS 2011 року випуску, білого кольору, шасі (кузов, рама) Y6DTF55Y0B0002798, тип ФУРГОН МАЛОЛІТРАЖНИЙ-В, реєстраційний номер АА 0807 ВР, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 364656 від 17.10.2013, видане 8008. Вказаний акт підписаний сторонами та скріплений відбитками печаток останніх (копія акту наявна в матеріалах справи).

На підставі Постанови правління Національного банку України №732 від 20.11.2014 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 прийнято рішення № 124 про запровадження з 21.11.2014 по 20.02.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.02.2015 № 36 продовженя строки здійснення тимчасової адміністрації до 20.03.2015.

Відповідно до пункту 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними зокрема, з підстав: банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "Міський комерційний Банк" видано наказ від 22.12.2014 року № 58/12Р про визнання нікчемним Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 05/14 від 16.09.2014 року.

Як стверджує позивач 06.01.2015 останнім направлено повідомлення на адресу відповідача про нікчемність Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 05/14 від 16.09.2014 з пропозицією повернути транспортний засіб. Проте, зазначене повідомлення залишене відповідачем без виконання.

Спір між сторонами судового процесу виник, на думку позивача, в результаті того, що відповідач на повідомлення позивача про нікчемність Договору купівлі-продажу транспортного засобу № 05/14 від 16.09.2014 з пропозицією про повернення транспортного засобу відповіді не надав, що призвело до звернення останнього до суду з позовними вимогами до відповідача про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та витребування майна.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Згідно приписів статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 2-3 статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. 1 статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Підпунктом 3 частини 3 статті 38 вказаного Закону передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав, зокрема, банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору.

Тобто, нікчемність правочинів, перевірку яких здійснює уповноважена особа Фонду, ставиться в залежність від звичайної вартості товарів, та порівнюється із відповідною вартістю, яка визначена сторонами в договорі, яка в свою чергу, має бути або вищою, або нижчою на 20 %.

Так, пункт 14.1.71 Податкового кодексу України надає визначення поняттю звичайної ціни, за яким звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін.

Пункт 14.1.219. Податкового кодексу України визначає, що ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

В матеріалах справи наявний звіт від 05.09.2014 року про незалежну оцінку автомобіля ЗАЗ LANOS, реєстраційний номер АА 0807 ВР, відповідно до якого ринкова вартість об'єкта оцінки складає 56.400,00 грн (47.000,00 грн. - без ПДВ; ПДВ складає - 9.400,00 грн).

Таким чином, вартість автомобіля ЗАЗ LANOS, реєстраційний номер АА 0807 ВР, передбачена Договором, відповідає ринковій вартості (звичайним цінам) у допустимих межах.

Позивачем не доведено наявність обставин з якими закон пов'язує визнання Договору нікчемним і настанням відповідних наслідків, на підставі яких останній звернувся до суду з вимогами до відповідача про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За таких обставин, оспорюваний Договір не може вважатися нікчемним, а відтак, відсутні підстави для застосування наслідків нікчемного правочину .

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги до відповідача про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та витребування майна задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02 червня 2015 року

Суддя С.В. Балац