РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015Справа №910/12117/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я"

до відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 23 132,99 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" до відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 23 132,99 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 вересня 2013 року між товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" та Кульчицьким Юрієм Ярославовичем укладено договір № 03-671.02/13 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), за яким застраховано автомобіль марки Volkswagen, д.н. ВС4420ЕС.

13.09.2014 року в м. Львовісталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault, д.н. ВС0920КМ, під керуванням Бондар Зіновія Михайловича та транспортним засобом марки Volkswagen, д.н. ВС4420ЕС, під керуванням Кульчицького Юрія Ярославовича.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 24.10.2014 року Бондар Зіновія Михайловича визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання умов договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 19 189,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1303 від 28.11.2014 року, 4 096,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1304 від 28.11.2014 року.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Renault, д.н. ВС0920КМ застрахована у відкритому акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АС/7770564.

Так, до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.05.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 02.06.2015 року.

29.05.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав документи по справі та клопотання про розгляд справи без участі представника.

02.06.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника та документи на виконання вимог ухвали суду від 14.05.2015 року.

В судове засіданні 02.06.2015 року представники сторін не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 011, 011 відповідно.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

17 вересня 2013 року між товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" та Кульчицьким Юрієм Ярославовичем укладено договір № 03-671.02/13 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), за яким застраховано автомобіль марки Volkswagen, д.н. ВС4420ЕС.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З довідки № 9435948 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 13.09.2014 року в м. Львові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault, д.н. ВС0920КМ, під керуванням Бондар Зіновія Михайловича та транспортним засобом марки Volkswagen, д.н. ВС4420ЕС, під керуванням Кульчицького Юрія Ярославовича.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 24.10.2014 року Бондар Зіновія Михайловича визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку № А028530 від 15.09.2014 року вартість замінених запчастин становить 21 322,00 грн., рахунку № АР00009224 від 07.11.2014 року вартість замінених запчастин становить 4 919,99 грн.

З висновку № 4826 експертного автотоварозначного дослідження від 20.11.2014 року видно, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 23 132,99 грн.

Страховик склав страховий акт № 374-НТ/14 від 21.11.2014 року та розрахунок до нього, з яких вбачається, що сума страхового відшкодування становить 23 285,80 грн.

На виконання умов договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 19 189,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1303 від 28.11.2014 року, 4 096,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1304 від 28.11.2014 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Renault, д.н. ВС0920КМ застрахована у відкритому акціонерному товаристві Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АС/7770564, франшиза 0,00 грн.

Так, до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди в межах 23 132,99 грн. (відповідно до висновку № 4826 експертного автотоварозначного дослідження від 20.11.2014 року).

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Volkswagen, д.н. ВС4420ЕС, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, ) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Гарант і Я" (79022, м. Львів, вул. Городоцька, 174, Діловий центр «Вулик», офіс № 312, а, а/с 9437, ) страхове відшкодування в розмірі 23 132 (двадцять три тисячі сто тридцять два) грн. 99 коп., судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 04.06.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий