ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015 р. Справа№ 914/1435/15

Суддя О.Запотічняк при секретарі М.Драгус розглянула справу

За позовом: Приватного підприємства "Дніпро-Захід", м.Львів.

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільного українсько-німецького об'єднання "Чудо-Піч", м.Львів.

Про: стягнення 101 775,94 грн.

За участю представників:

Від позивача: Криць-Гамзій Н.В. - преставник;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Приватне підприємство "Дніпро-Захід" звернулося у Господарський суд Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільного українсько-німецького об'єднання "Чудо-Піч" про: стягнення 101 775,94 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання умов договору поставки від 01.12.2011 року №6п/104 він в період з жовтня 2014року по січень 2015року поставив відповідачу товар на загальну суму 110 750,93 грн., який відповідач повинен був оплатити протягом 30 календарних днів з моменту отримання.

Однак відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов'язання належним чином. Станом на 25.05.2015р. заборгованість відповідача становить 70 000,17 грн.

За неналежне виконання договірних зобов'язань та прострочення оплати отриманого товару, позивач просить суд стягнути з відповідача також 11 406,37 грн. - пені, 877,15 грн. -3% річних та 19 492,25 грн. - інфляційних втрат.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 06.05.2015 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 19.05.2015року.

В судове засідання 19.05.2015р. з'явився представник позивача, надав документи витребувані судом.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив, вимог ухвали суду від 06.05.15р. не виконав, хоча належним чином про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №364.

У зв'язку з неявкою представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 26.05.15р.

В судове засідання 26.05.15р. з'явився представник позивача, подав заяву про збільшення позовних вимог в якій зазначив, що у позовній заяві було помилково зазначено розмір суми основного боргу 75 000,17 грн. замість 79 000,17 грн. Пояснив, що станом на 17.04.2015р. заборгованість відповідача становила 79 000,17 грн., що вбачається з акту звірки взаєморозрахунків станом на 30.04.2015року, який долучено до справи.

Також представник позивача зазначив, що 23.04.15р. відповідачем було погашено заборгованість в сумі 2000,00 грн., 19.05.15р. в сумі 5 000,00 грн. та 22.05.15р. в сумі 2 000,00 грн., а відтак станом на 25.05.15р. заборгованість відповідача становить 70 000,17 грн.

Уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задоволити з підстав наведених в позовній заяві та матеріалах справи та стягнути з відповідача основний борг - 70 000,17 грн., пеню - 11406,37 грн., 3% річних - 877,15 грн. та втрати від інфляції - 19492,25 грн.

Відповідач повторно не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а матеріалів справи достатньо для її розгляду по суті, у відповідності до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Спір розглядається в межах уточнених позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

01 грудня 2011 року між Приватним підприємством "Дніпро-Захід" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне українсько - німецьке об'єднання "Чудо-Піч" (покупець) було укладено договір поставки №6п/104 за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити товар, в асортименті, в кількості та по ціні у відповідності з рахунками та накладними.

Відповідно до п. 8.1 договору, він вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2013року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, якщо за 30 днів до припинення його дії жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про небажання продовжувати дію договору на новий строк.

Сторонами не надано суду доказів направлення повідомлення іншій стороні про небажання продовжувати дію договору на новий строк, а відтак договір неодноразово пролонговувався, зокрема і на 2015 рік.

Відповідно до п.2.2 договору сторони погодили, що поставка товару може здійснюватись партіями. На кожну партію товару, що постачається, постачальник видає накладні, в яких вказується найменування, асортимент (номенклатура)кількість, ціна товару, вартість партії товару. Датою поставки товару є дата вказана в накладній, що виписує постачальник.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

На виконання умов договору, в період з жовтня 2014року по січень 2015року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 110 750,93 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними (а.с. 13-28) а також актами звірки взаєморозрахунків, які підписані обома сторонами та скріплені печатками (а.с. 29-32).

Відповідно до п.3.1 договору покупець здійснює оплату товару протягом 30 календарних днів з моменту його отримання. Оплата здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок постачальника або внесенням готівки в касу підприємства.

Датою виконання покупцем вимог по оплаті товару є дата зарахування грошей на рахунок постачальника (п. 3.2 договору).

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із п. 3.4 договору сторони погодили, здійснювати звірку взаєморозрахунків щомісяця.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків за період - квітень 2015р. станом на 30.04.2015р. за відповідачем числилась заборгованість в сумі 77 000,17 грн.

Згідно наданих позивачем банківських виписок, 19.05.2015р. відповідачем було погашено частину боргу в сумі 5000,00грн. та 22.05.2015р. додатково погашено заборгованість в сумі 2 000,00 грн.

Отже, станом на 25.05.2015року за відповідачем числиться заборгованість в сумі 70 000,17 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на його користь.

З наведеного вбачається, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання, зокрема частина отриманого від позивача товару залишається неоплаченою, а частина товару оплачена з порушенням строків встановлених договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із положеннями ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.5.2 договору, за несвоєчасну оплату за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню за кожен протермінований день від простроченої суми у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання договірних зобов'язань та прострочення оплати отриманого товару, позивач просить суд стягнути з відповідача також 11 406,37 грн. - пені, 877,15 грн. -3% річних та 19 492,25 грн. - інфляційних втрат.

Судом здійснено перевірку правильності здійснених позивачем нарахувань пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю в сумі 101 775,94 грн. з яких: основний борг - 70 000,17 грн., пеня - 11406,37 грн., 3% річних - 877,15 грн. та втрати від інфляції - 19492,25 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або

скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, судовий збір сплачується в розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 215,52 грн., а саме згідно платіжного доручення від 17.04.2015р. №1043 - 2135,52 грн. та згідно платіжного доручення від 25.05.2015р. №1532 - 80,00 грн.

В ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, згідно якої загальна сума позовних вимог позивача (ціна позову) становить 101 775,94 грн., а відтак сума судового збору яка повинна надійти в Державний бюджет України за розгляд даної заяви повинна становити 2035,52 грн.

Отже позивачем було зайво сплачено судовий збір в сумі 180,00 грн.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже відповідачу слід повернути зайво сплачений ним судовий збір в сумі 180,00 грн.

Витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача в сумі 2035,52 грн.

Керуючись 526, 530, 610, 611, 612, 625 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.28, 33, 43, 44, 48, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільного українсько-німецького об'єднання "Чудо-Піч" (79007, Львівська обл., м.Львів, вул. Клкепарівська,39А, ідентифікаційний код 32893295) на користь Приватного підприємства "Дніпро-Захід" (79014, м.Львів, вул. Тракт Глинянський,1, ідентифікаційний код 23961110) основний борг - 70 000,17 грн., пеню - 11406,37 грн., 3% річних - 877,15 грн., втрати від інфляції - 19492,25 грн. та судовий збір - 2035,52 грн.

3. Видати ухвалу на повернення Приватному підприємству "Дніпро-Захід" (79014, м.Львів, вул. Тракт Глинянський,1, ідентифікаційний код 23961110) з державного бюджету України судового збору.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

5. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.06.2015р.

Суддя Запотічняк О.Д.