ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.06.2015 Справа № 20/49

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Романовій К.І.

За участю представників: від позивача - Кацель Ю.Н., довіреність № 181114-10/63 від 18.11.2014 р.; від відповідача (заявника) - не з'явився; від ДВС - Іваниця О.О., довіреність № 314/4.1/1421 від 29.12.2014 р.

Розглянув скаргу № 251/12 від 25.03.2015 р. Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на дії Державної виконавчої служби України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області від 18.06.2011 р. по справі № 20/49

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84600, Донецька обл., м. Горлівка, пр. Леніна, 11; адреса для листування: 87528, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Войніч, 2, каб. 203)

до відповідача: Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (87547, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. К. Лібкнехта, 177а)

про стягнення 35002601,76 грн.

за участю Державної виконавчої служби України (04053, м. Київ, вул. Артема, 73)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

31.03.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла скарга № 251/12 від 25.03.2015 р. КП "Компанія "Вода Донбасу" на дії ДВС України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області від 18.06.2011 р. по справі № 20/49, в якій скаржник просить визнати неправомірними дії ДВС України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р., винесену в рамках ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392819005,25 грн. в частині накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 28129402 (справа 20/49); скасувати Постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р., винесену в рамках ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392819005,25 грн. в межах накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 28129402 (справа 20/49); зняти арешт з рахунків, відкритих КП "Компанія "Вода Донбасу" через відокремлені підрозділи в банківських установах в межах накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 28129402.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.04.2015 р. скарга прийнята до слухання та призначена до розгляду в судовому засіданні на 28.04.2015 р.

Ухвалою від 28.04.2015 р. розгляд скарги відкладено на 20.05.2015 р.

Ухвалою від 20.05.2015 р. розгляд скарги відкладено на 02.06.2015 р.

КП "Компанія "Вода Донбасу" мотивує скаргу тим, що постановою від 02.02.2015 р. Державної виконавчої служби України було накладено арешти на рахунки підприємства, зокрема, на рахунки, з яких здійснюється виплата заробітної плати, що заборонено чинним законодавством. Також, заявник зазначає, що постанова від 02.02.2015 р. була направлена на адреси відокремлених підрозділів КП "Компанія "Вода Донбасу" з порушенням строку, встановленого п. 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», а безпосередньо на адресу підприємства взагалі не надсилалась. Вказує на те, що рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2011 року по справі № 20/49 було виконане боржником ще до об'єднання виконавчих проваджень щодо стягнення з боржника у зведене ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. Органом стягнення накладено арешт у сумі, що перевищує межі загальної суми стягнення, оскільки при розрахунку суми арешту державний виконавець не врахував суму оплати по справі 20/49 у розмірі 33768481,51 грн.

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» проти задоволення скарги заперечив (заперечення № 52юр-666/15 від 27.04.2015 р. на скаргу) посилаючись на те, що заявником не надано жодних належних доказів в обґрунтування скарги, зокрема, щодо винесення постанови про арешт коштів з порушенням норм чинного законодавства, невчасного направлення державним виконавцем постанови боржнику, а також про те, що рахунки, на які накладено арешт, є відкритими виключно для виплати заробітної плати.

Державна виконавча служба України у запереченні на скаргу зазначає, що виконавчі дії здійснювались державним виконавцем у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення реального виконання рішення суду. Звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено ненакладення арештів на рахунки боржника у зв'язку з тим, що з рахунків здійснюється сплата заробітної плати працівників юридичної особи - боржника. Зазначає, що заявник у скарзі не зазначає, у чому саме полягає неправомірність дій державного виконавця при винесення постанови про арешт коштів боржника, оскільки, зокрема, порушення строків її направлення не свідчить про неправомірність дій виконавчої служби. Вказує на те, що державний виконавець не має можливості вплинути на можливість направлення кореспонденції до усіх населених пунктів Донецької області, у зв'язку з віднесенням деяких з них до зони проведення антитерористичної операції.

27.04.2015 р. від ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» надійшло клопотання № 52юр-667/15 від 27.04.2015 р. про витребування у Державної фіскальної Служби України інформації про наявність відкритих боржником КП «Компанія «Вода Донбасу» рахунків, у тому числі через його відокремлені підрозділи. Зазначене клопотання судом відхилено як необґрунтоване.

18.05.2015 р. до суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло письмове клопотання № 28129402/4-15 від 30.04.2015 р. про заміну в порядку статті 25 ГПК України Державної виконавчої служби України на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. В клопотанні зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 № 17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої системи юстиції", ліквідовано Державну виконавчу службу України, і покладено на Міністерство юстиції України завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Розглянувши у судовому засіданні 02.06.2015 р. клопотання про заміну Державної виконавчої служби України на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, суд залишає його без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як зазначено в п. 1.4 постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. за приписом статті 25 ГПК України у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідно до ч. 1 статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням,прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 вказаного Закону, юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

На час розгляду даної скарги ДВС не надано доказів внесення відповідного запису в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про припинення/ліквідацію Державної виконавчої служби України. Згідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 20.05.2015 р., в Єдиному державному реєстрі лише міститься запис про те, що Державна виконавча служба України знаходиться в стані припинення. Будь-яких доказів того, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є правонаступником Державної виконавчої служби України, суду також надано не було.

За таких обставин, у суду відсутні процесуальні підстави для здійснення процесуального правонаступництва на підставі ст. 25 ГПК України. Клопотання залишено судом без задоволення.

За клопотанням ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» судовий процес вівся в режимі відеоконференції.

Представники ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та Державної виконавчої служби України в судовому засіданні 02.06.2015 р. проти задоволення скарги заперечили, просили у задоволенні скарги відмовити.

Представник заявника у судове засідання 02.06.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, з урахуванням вимог ст. 64 ГПК України.

У відповідності до ст. 121-2 ГПК України в судовому засіданні 02.06.2015 року прийнято ухвалу.

Розглянувши матеріали скарги, вислухавши пояснення представників ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та Державної виконавчої служби України, а також представника заявника в минулих судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області по справі № 20/49 від 18.06.2011 року частково задоволені позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 33768481,51 грн. На виконання зазначеного рішення виданий наказ від 25.06.2011 р.

Постановою від 10.08.2011 року Державної виконавчою службою України за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження за номером 28129402 на виконання наказу господарського суду Донецької області по справі № 20/49 від 25.06.2011 р. Зазначена постанова була надіслана боржникові та отримана уповноваженою особою останнього «Купырева» 19.08.2011 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Зазначеною постановою боржнику встановлено строк для самостійного виконання рішення - до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови.

20.10.2011 року державним виконавцем, на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 28129402 у розмірі 3376848,15 грн.

Протягом 2011-2014 років державним виконавцем робилися запити до відповідних органів, які здійснюють реєстрацію майнових прав, щодо встановлення у боржника майна та майнових прав.

17.04.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження 28129402 до зведеного виконавчого провадження номер 41211546.

09.09.2014 р. Державною виконавчою службою України винесено постанову про арешт коштів боржника ЗВП 41211546,яку було направлено сторонам для відома, банківським установам - до виконання.

Згідно клопотання ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» від 30.09.2014 р. виконавчою службою встановлено, що боржником через свої відокремлені підрозділи також відкрито рахунки в банківських установах.

02.02.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ЗВП № 41211546 у межах суми 392819005,25 грн. у наступних банківських установах:

- АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» в м. Києві, МФО 320627;

- ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012;

- Філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 335106;

- ПАТ «ПУМБ», МФО 334851;

- ПАТ «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ», МФО 320702;

- ПАТ «Фідобанк», МФО 300175;

- АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805;

- ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346;

- ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023;

- АТ «Банк «Фінанси та Кредит», МФО 300131;

- Донецьке РУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 335496;

- Краматорська Філія ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 335548.

Скаржник просить визнати неправомірними дії ДВС України щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р., винесену в рамках ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392819005,25 грн. в частині накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 28129402 (справа 20/49); скасувати Постанову про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р., винесену в рамках ЗВП № 41211546 від 12.12.2013 р. на суму 392819005,25 грн. в межах накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 28129402 (справа 20/49); зняти арешт з рахунків, відкритих КП "Компанія "Вода Донбасу" через відокремлені підрозділи в банківських установах в межах накладення арешту по виконавчому провадженню ВП 28129402.

Розглянувши матеріали скарги, вислухавши пояснення представників ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та Державної виконавчої служби України, а також представника заявника в минулих судових засіданнях, вивчивши надані в обґрунтування докази, суд приходить до висновку, що подана заявником скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального Кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Статтею 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження; у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом; за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Із зазначених положень законодавства можна зробити висновок, що саме на боржника законом покладається обов'язок повідомити державного виконавця про самостійне виконання рішення та надання належних доказів на підтвердження цього. Разом з тим, належних доказів здійснення заявником (боржником) оплати на виконання рішення по справі № 20/49 Державній виконавчій службі України не надано до теперішнього часу.

Судом також враховано, що фактично на цій стадії виконавчого провадження державний виконавець позбавлений можливості прослідкувати рух коштів боржника по відкритим рахункам, оскільки в нього відсутні такі відомості. З метою встановлення, зокрема, відкритих безпосередньо у боржника або через його відокремлені підрозділи рахунків державним виконавцем протягом 2011-2014 років направлялися запити до відповідних органів.

Таким чином, державний виконавець діяв у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» на підставі наявних у нього документів та відомостей.

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення; боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Частинами 1-4 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах; готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються; на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт; арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна; постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом; інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно з п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 N 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за N 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки; поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України; до поточних рахунків також належать, зокрема, рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Заявником не надано доказів (зокрема, довідки банку, договору банківського рахунку) на підтвердження того, що перелічені у постанові державного виконавця про арешт коштів боржника від 02.02.2015 рахунки є рахунками зі спеціальним режимом використання. Як встановлено судами і не заперечується заявником, із зазначених рахунків здійснювалися не лише виплата заробітної плати і відрахувань на заробітну плату, а й інші види виплат, таких як оплата спожитої активної електроенергії, зобов'язань за господарськими договорами, послуг Інтернету, послуг з водопостачання тощо.

Доводи скаржника про порушення Державною виконавчою службою норм ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з неотриманням ним постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 02.02.2015 р. та направленням зазначеної постанови його відокремленими підрозділами з порушенням встановленого строку, не свідчить про неправомірність винесення такої постанови та не є підставою для її скасування, оскільки: по-перше, відповідно до ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення; по-друге, відсутність доказів одержання вказаних постанов державного виконавця скаржником не свідчить про відсутність у державного виконавця права на винесення постанови про арешт коштів боржника з метою забезпечення реального виконання рішення суду, передбаченого нормами ст.ст. 32, 52, 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Зазначені позиції викладені, зокрема, в постанові Вищого господарського суду України від 3 березня 2015 року по справі № 910/24811/13.

Судом також враховано обставини припинення поштових пересилань до територій проведення антитерористичної операції, зокрема, до м. Донецьк (попереднє місце реєстрації заявника).

Таким чином, державний виконавець діяв межах своїх повноважень та на підставі наявних у нього документів та матеріалів.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" № 251/12 від 25.03.2015 р. на дії Державної виконавчої служби України в процесі виконання рішення господарського суду Донецької області від 18.06.2011 р. по справі № 20/49 відмовити повністю.

Суддя О.В. Ярешко