ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 р. Справа № 909/378/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Булки В.І., при секретарі судового засідання Бабенецькій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕ Івано-Франківськ",

вул. Січових Стрільців, 23, м. Івано-Франківськ, 76018,

вул. Гостинець, 49, с.Ценява, Коломийський район,

Івано-Франківська область, 78255,

до відповідача: Сільського комунального підприємства "Добробут-М",

вул. Грушевського, 70, с. Микуличин, м. Яремче,

Івано-Франківська область, 78590,

про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договорів про надання послуг з вивезення побутових відходів №10/09/13-М від 10.09.2013р. та №02/01/14-М від 02.01.14 в сумі 187 872,04грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: Герелюк Т.Б. - представник, (довіреність №6 від 01.04.15);

від відповідача: Жіляк П.Ю. - директор, розпорядження № 6-к від 25.01.13,

встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВЕ Івано-Франківськ" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача Сільського комунального підприємства "Добробут-М" про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договорів про надання послуг з вивезення побутових відходів №10/09/13-М від 10.09.2013р. та №02/01/14-М від 02.01.14 в сумі 187 872,04грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить суд позов задоволити, свої обґрунтування виклав у позовній заяві. При цьому вказує на неналежне виконання відповідачем умов договорів про надання послуг з вивезення побутових відходів №10/09/13-М від 10.09.2013р. та №02/01/14-М від 02.01.2014р. в сумі 187 872,04грн.

Представник відповідача позовні вимоги визнає частково в розмірі 183 777,32грн. та вказує на оплату боргу в розмірі 4 094,72грн.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи вимоги чинного законодавства та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заслухавши пояснення присутніх в засіданні суду представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВЕ Івано-Франківськ" та Сільським комунальним підприємством "Добробут-М" укладено договори про надання послуг з вивезення побутових відходів: №10/09/13-М від 10.09.13 та №02/01/14-М від 02.01.14.

Відповідно до п.1 вказаних вище договорів, виконавець (позивач) зобов'язався згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а споживач (відповідач) - своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами.

Виконавець (позивач) надає споживачеві (відповідачу) послуги з вивезення твердих побутових відходів (п.2 договорів).

Згідно п.8 договорів, місячний обсяг надання послуг розраховується на основі фактично наданих послуг.

Представник позивача в засіданні суду зазначив, що за період з вересня 2013 по листопад 2014 надавав відповідачу послуги з вивезення побутових відходів. Даний факт підтверджується актами здачі - прийняття робіт (надання послуг), які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками без жодних претензій одна до одної. Копії вказаних вище актів знаходяться в матеріалах справи і є додатками до позовної заяви.

Пунктами 12 договорів сторони погодили, що оплата за надані послуги здійснюється споживачем на підставі акту приймання - передачі наданих послуг та відповідного рахунку про оплату наданих послуг, які надсилаються поштою споживачу не пізніше ніж до 5-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Споживач зобов'язується невідкладно повідомити виконавця в письмовій формі про неотримання акту приймання - передачі наданих послуг та рахунку про оплату.

Однак, відповідач не оплатив в повному обсязі за наданні послуги, що призвело до виникнення заборгованості. Відповідач за період з вересня 2013 по листопад 2014 сплатив позивачу тільки 139 377,00грн.

Станом на 31.12.14 борг відповідача перед позивачем становив 193 696,36грн., що зафіксовано в акті звіряння взаєморозрахунків станом на 31.12.14. Акт звірки підписаний представниками сторін та скріплений печатками (копія міститься в матеріалах справи).

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що ним частково погашено борг, а саме: 30.04.15 сплачено 4 094,72грн. В підтвердження надав акт звіряння взаєморозрахунків станом на 15.05.15.

Представник позивача підтвердив, що станом на день проведення засідання суду борг відповідача перед позивачем становить 183 777,32грн.

Беручи до уваги викладене вище суд вважає за правильне позов задоволити частково та виходить з наступних підстав.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами на підставі договору виникли зобов'язальні відносини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено факт виконання позивачем зобов'язань по договорах, що підтверджується матеріалами справи. Однак, відповідачем не оплачено за надані послуги в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із аналізу викладених вище правових норм та умов договорів випливає, що наявність обов'язку оплати за послуги по прийому та захоронення побутових відходів виникає у відповідача на підставі актів приймання - передачі робіт (копії актів знаходяться в матеріалах справи) не пізніше ніж до 5-го числа місяця, що настає за розрахунковим.

Приписами ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що станом на 06.04.15 (на час порушення провадження у справі) відповідач не виконав свої зобов'язання, які випливають з договору та закону, борг відповідача становив 187 872,04грн.

Однак, при дослідженні судом матеріалів справи встановлено, що 30.04.15 відповідач оплатив 4 094,72грн., що також підтвердив в засіданні суду представник позивача. Більше того, даний факт відображено в акті звіряння взаєморозрахунків станом на 15.05.15.

Як передбачено п.п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд вважає за правильне припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача 4 094,72грн. боргу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд роз'яснює сторонам наслідки припинення провадження у справі - повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

При дослідженні матеріалів справи судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання в термін встановлений договором не виконав, порушив зобов'язання що стосуються оплати за надані послуги. Станом на 15.05.15 борг відповідача перед позивачем за неналежне виконання умов спірного договору становить 183 777,32грн.

З'ясуванням документальних доказів у справі суд встановив, що відповідач на спростування правової позиції позивача, викладеної у позовній заяві, доказів сплати спірної суми заборгованості, яка є предметом стягнення у даній справі не подав, обставини, покладені в основу заявлених позовних вимог у даній справі не спростував.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Відповідачем не спростовано доводи позивача щодо наявності боргу, доказів сплати такого боргу суду не надано.

З огляду на фактичні обставини справи суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову: стягнути з відповідача 183 777,32грн. боргу; провадження в частині стягнення з відповідача 4 094,72грн. боргу - припинити.

Судові витрати відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.11,202,509,525,526,530,610,612,628,629,901,903 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України ст.ст.33,43,49, п.1-1 ч.1 ст.80, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕ Івано-Франківськ" до відповідача Сільського комунального підприємства "Добробут-М" про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договорів про надання послуг з вивезення побутових відходів №10/09/13-М від 10.09.2013р. та №02/01/14-М від 02.01.14 в сумі 187 872,04грн. - задоволити частково.

Стягнути з Сільського комунального підприємства "Добробут-М", вул. Грушевського, 70, с. Микуличин, м. Яремче, Івано-Франківська область (код ЄДРЮОФОП 38335716, р/р9611, МФО 336677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕ Івано-Франківськ", вул. Січових Стрільців, 23, м. Івано-Франківськ, 76018 (код ЄДРЮОФОП 35889312, р/р7278 в Івано-Франківській філії КБ "Приватбанк" м.Коломия, МФО 336677) 183 777,32грн. (сто вісімдесят три тисячі сімсот сімдесят сім грн. 32коп.) заборгованості, 3 757,45грн. (три тисячі сімсот п'ятдесят сім грн. 45коп.) судового збору.

Видати наказ.

Провадження в частині стягнення з відповідача 4 094,72грн. боргу - припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.06.15

Суддя Булка В.І.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

Помічник судді Гандера М.В. 03.06.15