УХВАЛА

26.05.2015Справа № 910/27914/14

За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС"
про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимогами на предмет спору - Національний банк України в особі Управління Національного банку України в Одеській області
до 1)Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО"
2)Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС"
про визнання договору недійсним

Головуючий суддяСтасюк С.В.
СуддяЛітвінова М.Є.
СуддяПаламар П.І.

Представники сторін:

від позивача Булка С.Є. (дов. № 04/35 від 02.02.2015 року)
від відповідача Телещак Н.М. (дов. № 46 від 08.05.2015 року)
від третьої особи Мисливий В.А. (дов. № 28/08/8475 від 14.10.2014 року)
від прокуратури Оліферчук А.А. (посвідчення № 018342)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" (надалі по тексту - відповідач) про визнання договорів недійсними та застосування наслідків недійсності правочинів.

За твердженням позивача, оскаржуваний договір має ознаки нікчемного, оскільки вчинений протягом одного року до запровадження тимчасової адміністрації банку і відчуження майнових вимог мало місце за цінами, значно нижчими від розміру самих майнових вимог за кредитними договорами, права у яких були відступлені, що, відповідно до статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", свідчить про його нікчемність.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 року порушено провадження у справі № 910/27914/14.

14.01.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Так, відповідач вживає заходи до стягнення заборгованості за відчуженими договорами (замінює сторони виконавчого провадження, знімає обтяження з предметів іпотеки та здійснює інші дії направлені на стягнення заборгованості). На думку позивача, є підстави вважати, що можливе подальше: відчуження прав вимоги невизначеному колу осіб; припинення обтяжень про заборону та іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; зміна іпотекодержателя у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з АБ "ПОРТО-ФРАНКО" на ТОВ "ФК "ТОП Фінанс", або на інших осіб; вчинення інших дій щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; припинення обтяжень у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; зміна заставодавця у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна з АБ "ПОРТО-ФРАНКО" на ТОВ "ФК "ТОП Фінанс", або на інших осіб; вчинення інших дій щодо внесення змін у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; заміна сторони виконавчого провадження; зміна правонаступника у цивільних процесах за позовами АБ "ПОРТО-ФРАНКО" до осіб, про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки; прощення частини або всього боргу; здійснення будь-яких дій направлених на стягнення заборгованості; приймання платежів та іншого майна в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, по яким було відступлено право вимоги за Договором факторингу № 1 від 16.08.2014 року.

Приписами статті 66 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Перелік заходів до забезпечення позову визначений статтею 67 Господарського процесуального кодексу України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У відповідності до вказаної норми, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві та забороною відповідачеві та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У відповідності до пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти (пункт 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року).

Тобто, у вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. Оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову повинна здійснюватися з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відтак, оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд має враховувати наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а саме - чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Враховуючи мотиви, викладені позивачем, пов'язаність предмету спору з заходами забезпечення позову, можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача.

Зокрема, судом відмовлено у забороні відповідачу здійснювати зміну сторони виконавчого провадження за кредитними договорами, стягувачем у яких є АБ "ПОРТО-ФРАНКО", здійснювати заміну правонаступника у процесах за позовами АБ "ПОРТО-ФРАНКО" до фізичних та юридичних осіб, здійснювати будь-які дії, направлені на стягнення заборгованості за кредитними договорами, приймати платежі та/або інше майно в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами, оскільки ці дії пов'язані з обмеженням процесуальних прав особи. Також судом відмовлено у вимозі позивача про накладення арешту на рахунки товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" в розмірі 348 349 160,00 грн. в зв'язку з не пов'язаністю її з предметом позову.

Керуючись статями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити частково.

2.З метою забезпечення позову:

1)Заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, 6, ідентифікаційний код 38985197) або будь-яким особам до вирішення справи по суті відчужувати будь-яким особам право вимоги, здійснювати прощення частини або всього боргу за наступними кредитними договорами:

-№ 118/4-11 від 21.03.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Дочірнім підприємством «Дирекція єдиного замовника»;

-№ 539/5-12 від 14.08.2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Дочірнім підприємством «Дирекція єдиного замовника»;

-№ 17/12-11 від 19.01.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Грааль»;

-№ 176/3-10 від 07.06.2010 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтік контрол Україна»;

-№ 20/4-11 від 20.01.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтік контрол Україна»;

-№ 18/4-11 від 19.01.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Холдінг»;

-№ 420/2-11 від 13.09.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профчс»;

-№ 429/3-12 від 04.07.2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотлексінвест»;

-№ 573/1-11 від 20.12.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нотлексінвест»;

-№ 490/1-08 від 25.03.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові Технології-2006»;

-№ 577/1-11 від 22.12.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Індастріал Технік»;

-№ 923/1-12 від 27.12.2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мерканте».

2) Заборонити товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, 6, код 38985197) до вирішення справи по суті:

відчужувати будь-яким особам право вимоги за іпотечним договором, укладеним 28.12.2012 року за реєстровим № 4079 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО;

припиняти обтяження про заборону та іпотеку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за іпотечним договором, укладеним 28.12.2012 року за реєстровим № 4079 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО;

змінювати іпотекодержателя у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "ПОРТО-ФРАНКО" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС", або на інших осіб за іпотечним договором, укладеним 28.12.2012 року за реєстровим № 4079 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО;

3.В іншій частині відмовити Публічному акціонерному товариству акціонерному банку "ПОРТО-ФРАНКО" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Стягувач:Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО" (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 10, ідентифікаційний код 13881479).

Боржник:Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ТОП ФІНАНС" (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, 6, ідентифікаційний код 38985197).

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з 26.05.2015 року і дійсна для пред'явлення до виконання до 26.05.2016 року.

Головуючий суддяСтасюк С.В.
СуддяЛітвінова М.Є.
СуддяПаламар П.І.