ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2015 р. Справа № 908/4492/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Фоміна В. О.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - Коваленко В.Ю. на підставі довіреності від 05.06.2015р.,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "СФГ Нікопольське" (вх.№1698 З/2) на рішення господарського суду Запорізької області від 09.12.2014р. у справі № 908/4492/14

за позовом Приватного підприємства "СФГ Нікопольське", м. Дніпропетровськ

до Приватного акціонерного товариства "Бахмутський Аграрний Союз", с. Новолуганське

про стягнення 90 448,24 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство "СФГ Нікопольське" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Бахмутський Аграрний Союз" про стягнення заборгованості за договором поставки №0160 від 17.06.2013 року в сумі 68 272, 00грн., пені в сумі 13 104, 48грн., 3% річних в сумі 2 244, 57грн. та штрафу в сумі 6 872, 20 грн.

Як зазначає позивач, між Приватним підприємством "СФГ Нікопольське" та Приватним акціонерним товариством "Бахмутський Аграрний Союз" був укладений договір поставки №0160 від 17.06.2013р., позивач поставив та передав у власність відповідачу товар на загальну суму 68 272, 00грн., проте, відповідач за отриманий товар не розрахувався.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.12.2014р. у справі №908/4492/14 (суддя Смірнов О.Г.) у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "СФГ Нікопольське" до Приватного акціонерного товариства "Бахмутський Аграрний Союз" відмовлено на тій підставі, що позивач не довів факту поставки товару відповідачу за договором №0160 від 17.06.2013р.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Приватного підприємства "СФГ Нікопольське" та стягнути суму заборгованості з Приватного акціонерного товариства "Бахмутський Аграрний Союз"; вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що найменування товару у видатковій накладній не відповідає найменуванню товару у специфікації №5 є хибним; відповідачем підтверджується факт поставки товару в листі №20 від 15.01.2014р.; усі товаросупровідні документи направлялись відповідачу, в іншому випадку у відповідача не могло виникнути права на включення товару до складу свого податкового кредиту.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015р. у справі №908/4492/14 прийнято апеляційну скаргу до провадження.

Розпорядженням голови Харківського апеляційного господарського суду від 06.05.2015р. у зв'язку з відпусткою суддів Плахова О.В., Шутенко І.А., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.05.2015р. зобов'язано позивача надати докази отримання товару по видатковій накладній №746 від 19.09.2013р. уповноваженим представником відповідача; письмові пояснення, чи укладався між сторонами у справі договір №17/06-9 від 17.06.2013р., надати його належним чином засвідчену копію, та пояснення щодо зазначення у видатковій накладній №746 від 19.09.2013р. та податковій накладній №154 від 19.09.2013р. договору №17/06-9 від 17.06.2013р.; належним чином засвідчені копії рахунку-фактури на товар, сертифікату (посвідчення) якості, товарно-транспортної накладної, а також докази надання цих документів відповідачу при передачі товару по видатковій накладній №746 від 19.09.2013р. Зобов'язано відповідача надати письмові пояснення, чи укладався між сторонами у справі договір №17/06-9 від 17.06.2013р., надати його належним чином засвідчену копію; письмові пояснення, яким чином було обліковано надходження продукції по податковій накладній №154 від 19.09.2013р. (договору №17/06-9 від 17.06.2013р.) та докази (первинні бухгалтерські документи) в обгрунтування.

15.05.2015р. від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№7511), просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 09.12.2014р. у справі № 908/4492/14 - без змін; витребуваних судом документів не надав.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 08.06.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Шевель О.В., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Фоміна В.О., суддя Плахов О.В.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 08.06.2015р. представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, просить рішення місцевого господарського суду від 09.12.2014р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, хоча був належним повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги (а.с.114), витребуваних документів не надав.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, передбачені статтею 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 17.06.2013р. між Приватним підприємством "СФГ Нікопольське" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Бахмутський Аграрний Союз" (покупець) був укладений договір поставки №0160 (а.с.10-11) (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти на умовах, викладених в договорі, кормові добавки (товар) у відповідності до специфікацій, які є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору, кількість та номенклатура товару визначаються згідно з підписаними сторонами специфікаціями.

Ціна товару визначається специфікацією. Загальна сума договору на момент підписання даного договору орієнтовно складає 500 000, 00 (п'ятсот тисяч) гривень в т.ч. ПДВ. Загальна сума договору може бути змінена за згодою сторін у зв'язку зі зміною рівня цін або обсягів поставки (пункти 2.3., 2.4. договору).

Розділом 3 договору передбачено базис поставки товару на умовах (Incoterms, 2010): DDP доставлено до цеху з виробництва комбікормів ПрАТ "Бахмутський Аграрний Союз" (Донецька область, Артемівський р-н, с. Бахмутське). Строки поставки: визначається вищевказаною специфікацією.

Факт та дата поставки товару та переходу права власності на товар підтверджується товарною накладною з відміткою про фактичне прийняття товару покупцем, оформленою сторонами в порядку, встановленому діючим законодавством.

Відповідно до пункту 4.1. договору, розрахунки за даним договором здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів за кожну партію товару на розрахунковий рахунок постачальника. Порядок оплати підлягає погодженню у вищевказаній специфікації.

Як передбачено в пункті 5.1. договору, постачальник зобов'язується надати покупцю (його представнику) оригінали наступних документів: рахунок-фактура на товар; сертифікат (посвідчення) якості; накладна на товар; податкова накладна; товарно-транспортна накладна.

Оригінали вищевказаних документів передаються покупцю або зазначеному ним представнику "з рук в руки". Податкова накладна оформлюється та передається згідно з діючим законодавством України.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2013 року.

16.09.2013р. між сторонами у справі була складена та підписана специфікація №5 до договору поставки №0160 від 17.06.2013р. (а.с.12), яка відповідно до пункту 1.1. договору є невід'ємною частиною цього договору.

За умовами вказаної специфікації до договору, сторони узгодили поставку наступного товару: макуха соняшника (протеїн не нижче 32 %) у кількості 65 тонн за ціною 1 700, 00грн. разом з ПДВ на загальну суму 110 500, 00грн.

Умовами пунктів 2, 3 специфікації до договору сторони визначили строки поставки товару: до 20.09.2013 року. Розрахунки за даною специфікацією здійснюються у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів за фактом поставки товару та надання документів, згідно пункту 5.1. вищевказаного договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як зазначає позивач, зобов'язання за договором ним виконані належним чином, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією видаткової накладної № 746 від 19.09.2013 року (а.с.14), відповідно до якої відповідачу був переданий товар, а саме макуха соняшникова у кількості 40,16 тонн на загальну суму 68 272,00грн. та копією довіреності від 17.09.2013р. на отримання уповноваженим представником відповідача 150т макухи соняшникової за договором №0160 від 17.06.2013р.

Досліджуючи надані позивачем в обгрунтування своїх доводів документи, колегія суддів зазначає, що вищевказаною довіреністю відповідач уповноважив свого представника на отримання 150т макухи соняшникової за договором №0160 від 17.06.2013р.

Натомість, у наданій позивачем копії видаткової накладної №746 міститься посилання на інший договір, а саме договір №17/06-9 від 17.06.2013р., у той час як позивач в обґрунтування заявленого позову посилається на укладення з відповідачем договору поставки №0106 від 17.06.2013р.

Як зазначено вище, умовами договору (пункт 3.3.) передбачено, що факт та дата поставки товару та переходу права власності на товар підтверджується товарною накладною з відміткою про фактичне прийняття товару покупцем, оформленою сторонами в порядку, встановленому діючим законодавством.

Проте, надана позивачем видаткова накладна № 746 від 19.09.2013 року, на яку позивач посилається в якості доказу поставки товару відповідачу, уповноваженим представником відповідача, у тому числі особою за вказаною довіреністю, не підписана; належних доказів передачі відповідачу товару за видатковою накладною № 746 від 19.09.2013 року позивачем не надано.

Крім іншого, позивачем не надано пояснень щодо кількості товару, що мав отримати представник за довіреністю у розмірі 150т макухи соняшникової, у той час як специфікацією №5 до договору поставки №0160 від 17.06.2013р. сторони узгодили щодо поставки 65т макухи соняшникової.

Інших специфікацій до договору поставки №0160 від 17.06.2013р. позивачем не надано.

Також на підтвердження своїх доводів щодо поставки товару відповідачу за договором поставки №0106 від 17.06.2013р. позивач надав податкову накладну № 154 від 19.09.2013 року (а.с.32) на поставку Приватному акціонерному товариству "Бахмутський Аграрний Союз" макухи соняшникової у кількості 40,16 тонн на загальну суму 68 272, 00грн.

Проте, дана податкова накладна також містить посилання на інший договір поставки - №17/06-9 від 17.06.2013р.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 08.06.2015р. представник апелянта надав пояснення, що договір №0160 від 17.06.3013р. є тим же договором №17/06-9 від 17.06.2013р., який був перейменований бухгалтерією позивача для зручності використання, однак доказів в підтвердження не надав.

Колегія суддів зазначає, що в силу статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З урахуванням статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок по доведенню факту поставки товару відповідачу по договору №0106 від 17.06.2013р. покладений на позивача.

Проте, в даному випадку цей тягар доказування позивачем не дотриманий. Надані до матеріалів справи докази не підтверджують факт поставки товару відповідачу саме за договором поставки № 0160 від 17.06.2013 року, на підставі якого заявлені позовні вимоги, та факт прийняття товару останнім за вказаним договором.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 06.05.2015р. було зобов'язано позивача надати докази отримання товару по видатковій накладній №746 від 19.09.2013р. уповноваженим представником відповідача; належним чином засвідчену копію договору №17/06-9 від 17.06.2013р.

Проте, позивач даних доказів не надав. Інших належних та допустимих доказів, що підтверджували б факт поставки товару відповідачу по видатковій накладній №746 від 19.09.2013р. та договору №0106 від 17.06.2013 позивачем також не надано.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що посилання позивача на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2014 року у справі № 908/853/14 в якості документу, який підтверджує факт здійснення господарських операцій із контрагентами-покупцями, у тому числі і з Приватним акціонерним товариством "Бахмутський Аграрний Союз", є безпідставними, оскільки предмет розгляду справи №804/853/14 пов'язаний з визнанням протиправними дій Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська щодо здійснення заходів зустрічної звірки та коригування податкових зобов'язань та податкового кредиту Приватного підприємства "СФГ Нікопольське"; при розгляді вказаної справи судом не досліджувались правовідносини Приватного підприємства "СФГ Нікопольське" із контрагентами-покупцями, у тому числі і з Приватним акціонерним товариством "Бахмутський Аграрний Союз" за договором поставки № 0160 від 17.06.2013 року, який є підставою заявлених позовних вимог у даній справі або по видатковій накладній № 746 від 19.09.2013 року .

Крім того, у відповідності до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судова колегія також зазначає, що відповідно до статей 691, 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як передбачено сторонами у справі в укладеній специфікації № 5 до договору №0160 від 17.06.2013р. (пункт 3), обов'язок оплати поставленого товару у відповідача виникає з моменту поставки товару та надання позивачем йому документів згідно пункту 5.1. договору.

Проте, доказів щодо передачі відповідачу товару та товаросупровідних документів, передбачених пунктом 5.1. договору поставки № 0160 від 17.06.2013 року, які позивач як постачальник за договором мав надати відповідачу: рахунок-фактура, сертифікат (посвідчення) якості, накладна на товар договором поставки № 0160 від 17.06.2013 року, податкова накладна за вказаним договором та товарно-транспортна накладна, позивачем не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази передачі вказаних документів позивачем "з рук у руки" відповідачу, а відтак висновок суду першої інстанції, що позивачем не доведено виникнення обов'язку відповідача з оплати поставленого товару є обґрунтованим.

Надані у судовому засіданні 08.06.2015р. пояснення представника апелянта, що усі товаросупровідні документи направлялись відповідачу поштою, колегія суддів відхиляє, оскільки доказів на підтвердження своїх доводів апелянтом не надано.

Щодо доводів апелянта, що відповідачем підтверджується факт поставки товару за договором №0106 від 17.06.2013р. в листі №20 від 15.01.2014р., колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із змісту даного листа (а.с.37-38), позивач постачав відповідачу товар, проте, як вказує відповідач, податковий кредит за операціями щодо постачання товарів позивачем за липень-вересень 2013 року не був підтверджений податковими органами.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що даний лист на містить посилань відповідача щодо підтвердження отримання ним товару (макухи соняшникової) від позивача за специфікацією №5 до договору поставки №0106 від 17.06.2013р. та видаткової накладної в кількості 40,16 тонн на загальну суму 68 272,00грн.; відповідач доказів отримання товару не надав.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, у зв'язку з чим рішення господарського суду Запорізької області від 09.12.2014р. у справі № 908/4492/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "СФГ Нікопольське" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 09.12.2014р. у справі № 908/4492/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 11.06.2015 року.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Фоміна В. О.