КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2015 р. Справа№ 911/498/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників cторін:

позивача: Левенчук О.Б., довіреність № 13/05/15-Д від 13.05.15,

відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімершпагат"

на рішення господарського суду Київської області

від 03.04.2015 р.

у справі № 911/498/15 ( суддя А.Р.Ейвазова)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер Трейдінг"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімершпагат"

про стягнення 477 932,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полімер Трейдінг" (далі - ТОВ "Полімер Трейдінг") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімершпагат" (далі - ТОВ "Полімершпагат") про стягнення 477 932,17грн у т.ч.:

- 346 244,88грн - основна заборгованість;

- 65 158,08грн - пеня за період з 14.07.2014 по 27.01.2015;

- 25163,30грн - проценти за період з 14.07.2014 по 27.01.2015;

- 41365,91грн - втрати від інфляції за період з 08.08.2014 по 25.12.2014.

Рішенням господарського суду Київської області від 03.04.2015 року у справі №911/498/15 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімершпагат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер Трейдінг" 236 244,88 грн. основного боргу, 24817,60 грн. процентів, 41365,91 грн. втрат від інфляції, 63904,58 грн. пені, а також 9526,66 грн. витрат, понесених на оплату позову судовим збором. В частині вимог про стягнення 345,70 грн. процентів та 1253,5 грн. пені відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полімершпагат" подало апеляційну скаргу в якій просило суд скасувати рішення господарського суду Київської області від 03.04.2015 року у справі №911/498/15 в частині стягнення з ТОВ "Полімершпагат" на користь ТОВ "Полімер Трейдінг" 24817,60 грн. процентів та в цій частині провадження закрити.

В обґрунтуванні своїх вимог скаржник зазначив, що відповідно до п. 9.1 Договору поставки №1906 від 19.06.2015 року. за порушення строків оплати товару покупець виплачує продавцю пеню від суми невиконаних грошових зобов'язань в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період порушення строків оплати за кожен день прострочки, що не звільняє його від виконання зобов'язань по договору. При порушенні строків оплати покупець сплачує також 10% річних від простроченої суми. Відповідач не визнає нарахування 10% річних від прострочено суми, а саме 25 163,30 грн., в зв'язку з тим, що пункт 9.1 договору, яким передбачено вказана оплата не визначає, що це за кошти і в якості чого вони стягуються. Так п. 9.1 договору поставки визначає, що сторони передбачили, що за порушення строків оплати товару покупець виплачує постачальнику пеню від суми невиконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної ставки НБУ. Такі нарахування зрозумілі, відповідачем визнаються. Однак в цьому ж п. 9.1 договору поставки визначено, що при порушенні строків оплати покупець оплачує також 10% річних від простроченої суми. Враховуючи, що даний пункт визначає стягнення з покупця за порушення строків оплати пені, то вважаємо, що пеня по договору не може бути стягнута двічі. Іншого визначення вказаних коштів у договорі не визначено.

Представник позивача у своєму письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд у задоволенні апеляційної скарги ТОВ "Полімершпагат" відмовити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.

19.07.2014 року між ТОВ "Полімер Трейдінг" (надалі - Постачальник) та ТОВ "Полімершпагат" (надалі - Покупець) було укладено договір поставки №1906 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов'язується у встановлені строки передати у власність Покупця товар, а Покупець зобов'язаний своєчасно прийняти товар (полімерна продукція) та заплатити за нього відповідну грошову суму.

Основою для виникнення обов'язків щодо поставки товару є підписання Сторонами специфікації (надалі - Специфікація), яка є невід'ємною частиною Договору (п. 1.3. Договору). Асортимент Товару зазначається в Специфікації.

Товар відвантажується Покупцем з зазначеного складу Постачальника самостійно, після внесення попередньої оплати на рахунок Постачальника, якщо інший порядок не передбачений Специфікацією, відповідно до п. 3.1. Договору.

Датою поставки/приймання Товару вважається дата підписання відповідної накладної уповноваженим представником Покупця (п. 3.6. Договору).

Ціна Товару узгоджується Сторонами в Специфікації. В узгоджену Сторонами ціну Товару входять всі витрати які несе Постачальник при виконанні договірних зобов'язань, відповідно до п. 4.1. Договору.

24.07.2014 року між Постачальником та Покупцем було підписано Специфікацію до Договору.

Відповідно до зазначеної Специфікації сторонами було визначено, що на умовах, визначених у Договорі, Постачальник зобов'язаний передати у власність, а Покупець прийняти і оплатити наступний товар, а саме, поліпропілен Н03ВРМ, загальна вартість якого становить 546 244,88 грн. Строк оплати товару, відповідно до даної Специфікації, становить 14 календарних днів з моменту поставки товару.

Згідно до рахунку на оплату №360 від 26.06.2014 року Покупцю було виставлено рахунок на суму 546 244,88 грн.

Сторонами була підписана видаткова накладна №416 від 27.06.2014 року на суму 546 244,88 грн.

06.08.2014 року між Постачальником та Покупцем було підписано Специфікацію до Договору.

Відповідно до зазначеної Специфікації сторонами було визначено, що на умовах, визначених у Договорі, Постачальник зобов'язаний передати у власність, а Покупець прийняти і оплатити наступний товар, а саме, поліпропілен MARLEX HGXO30, загальна вартість якого становить 315 744,00 грн. Пунктами 2., 2.1. та 2.2. даної Специфікації передбачено, що загальна вартість складає з 315 744,00 грн. з врахуванням ПДВ, що на момент підписання Специфікації еквівалентна 25 300,00 доларів США. В пункті 4.2. даної Специфікації вказано, що товар повинен бути повністю оплачений Покупцем протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару, повна оплата товару передбачає здійснення всіх платежів передбачених Специфікацією.

Згідно до рахунку на оплату №446 від 06.08.2014 року Покупцю було виставлено рахунок на суму 315 744,00 грн.

Сторонами була підписана видаткова накладна №510 від 08.08.2014 року на суму 315 744,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, Постачальником було поставлено товар Покупцю на загальну суму 861 988,88 грн.

Відповідно до банківських виписок, які знаходяться в матеріалах справи, відповідачем було сплачено 625 744,00 грн., також судом враховано призначення платежу, що вказані у таких оплатах і враховано оплати за рахунками №№360 та 446.

Судом першої інстанції було встановлено, що оплата у розмірі 110 000,00 грн. здійснена відповідачем після порушення провадження у даній справі, у зв'язку з чим ухвалою господарського суду Київської області від 03.04.2015 судом на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинено провадження в частині стягнення 110 000,00 грн. основного боргу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При укладенні договору сторонами змінено загальне правило, відповідно до якого покупець оплачує товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, шляхом визначення строку оплати у складених специфікаціях на певну партію товару, відповідно до яких оплата товару здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту поставки (отримання) товару.

Як встановлено судом, відповідний строк виконання зобов'язання відповідачем порушено.

Таким чином, обов'язок відповідача здійснити оплату товару, поставлений за видатковою накладною №416 від 27.06.2014 р., з урахуванням строку, встановленого специфікацією від 26.06.2014 р., мав бути оплачений відповідачем по 11.07.2014 р. включно (14 календарних днів з дати поставки товару), а обов'язок здійснити оплату товару, поставлений за видатковою накладною №510 від 08.08.2014 р., відповідно до строку, визначеного специфікацією від 06.08.2014 р. по 22.08.2014 р. включно.

Разом з тим, судом встановлено, що товар за накладною №416 від 27.06.2014 р. повністю оплачений лише після порушення провадження у справі, а за накладною №510 від 08.08.2014 р. оплачений не повністю.

Беручи до уваги вищенаведене та врахувавши надані суду докази оплати за товар, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача в частині стягнення основної заборгованості є такими, та підлягають задоволенню у сумі 236 244,88 грн.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, позивачем також були заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача 25 163,30 грн. процентів та 41 365,91 грн. втрат від інфляції, нарахованих за період з 14.07.2014 р. по 01.02.2015 р., у зв'язку з порушення відповідачем строку виконання зобов'язання з оплати.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4. ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 9.1 Договору сторонами узгоджено, що при порушенні строку оплати покупець сплачує також 10% річних від простроченої суми.

Враховуючи вищенаведене, колегією суддів було відхилено доводи наведені в апеляційній скарзі відповідачем, щодо того, що вказаним пунктом Договору сторонами фактично встановлена відповідальність у вигляді пені, яка вже передбачена цим же пунктом договору, оскільки фактично таким пунктом договору передбачена відповідальність, визначена ч. 2 ст. 625 ЦК України у вигляді сплати процентів, розмір яких змінений сторонами у порівнянні з розміром, вказаним у відповідній нормі. При цьому, зміна розміру процентів за згодою сторін у даному випадку не суперечить чинному законодавству, оскільки відповідна диспозитивна норма дозволяє змінювати розмір процентів сторонами договору.

Судом першої інстанції було зроблено перерахунок процентів, з чим і погоджується апеляційна інстанція, оскільки прострочення оплати за видатковою накладною №510 від 08.08.2014 р. почалось з 23.08.2014 р., так як 22.08.2014 р. є чотирнадцятим календарним днем з моменту поставки, а зобов'язання можна вважати простроченим лише з наступного дня за останнім днем строку, встановленого для оплати.

Беручи до уваги вищенаведене, судом було зроблено перерахунок розрахунку процентів, за заявлені позивачем періоди, також було враховано розмір боргу по кожній накладній, здійснені платежі саме за рахунком, виставленим щодо оплати такої накладної, строків оплати, колегією суддів було встановлено, що загальний розмір процентів становить 24 817,60 грн., відповідно до розрахунку:

1. за видатковою накладною №416 від 27.06.2014 р.:

- за період з 14.07.2014 р. (з заявленої позивачем дати) по 06.08.2014 р. (07.08.2014 р. - здійснена часткова оплата товару у сумі 315 744,00 грн.) на борг у розмірі 546 244,88 грн. - 3581,75 грн.;

- за період з 07.08.2015 р. по 05.10.2014 р. на борг у розмірі 230500,88 грн. - 3789,06 грн.;

- за період з 06.10.2014 р. по 07.10.2014 р. на борг у розмірі 225500,88 грн. - 123,56 грн.;

- за період з 08.10.2014 р. по 08.10.2014 р. на борг у розмірі 220500,88 грн. - 60,41 грн.;

- за період з 09.10.2014 р. по 12.10.2014 р. на борг у розмірі 215500,88 грн. - 236,17 грн.;

- за період з 13.10.2014 р. по 14.10.2014 р. на борг у розмірі 210500,88 грн. - 115,34 грн.;

- за період з 15.10.2014 р. по 16.10.2014 р. на борг у розмірі 205500,88 грн. - 112,60 грн.;

- за період з 17.10.2014р. по 20.10.2014 р. на борг у розмірі 200500,88 грн. - 219,73 грн.;

- за період з 21.10.2014 р. по 27.10.2014 р. на борг у розмірі 195500,88 грн. - 374,93 грн.;

- за період з 28.10.2014 р. по 29.10.2014 р. на борг у розмірі 190500,88 грн. - 104,38 грн.;

- за період з 30.10.2014 р. по 30.10.2014 р. на борг у розмірі 185500,88 грн. - 50,82 грн.;

- за період з 31.10.2014 р. по 02.11.2014 р. на борг у розмірі 180500,88 грн. - 148,36 грн.;

- за період з 03.11.2014 р. по 03.11.2014 р. на борг у розмірі 175500,88 грн. - 48,08 грн.;

- за період з 04.11.2014 р. по 04.11.2014 р. на борг у розмірі 170500,88 грн. - 46,71 грн.;

- за період з 05.11.2014 р. по 05.11.2014 р. на борг у розмірі 165500,88 грн. - 45,34 грн.;

- за період з 06.11.2014 р. по 06.11.2014 р. на борг у розмірі 160500,88 грн. - 43,97 грн.;

- за період з 07.11.2014 р. по 09.11.2014 р. на борг у розмірі 155500,88 грн. - 127,81 грн.;

- за період з 10.11.2014 р. по 11.11.2014 р. на борг у розмірі 150500,88 грн. - 82,47 грн.;

- за період з 12.11.2014 р. по 12.11.2014 р. на борг у розмірі 145500,88 грн. - 39,86 грн.;

- за період з 13.11.2014 р. по 13.11.2014 р. на борг у розмірі 140500,88 грн. - 38,49 грн.;

- за період з 14.11.2014 р. по 16.11.2014 р. на борг у розмірі 135500,88 грн. - 111,37 грн.;

- за період з 17.11.2014 р. по 18.11.2014 р. на борг у розмірі 130500,88 грн. - 71,51 грн.;

- за період з 19.11.2014 р. по 20.11.2014 р. на борг у розмірі 125500,88 грн. - 68,77 грн.;

- за період з 21.11.2014 р. по 23.11.2014 р. на борг у розмірі 120500,88 грн. - 99,04 грн.;

- за період з 24.11.2014 р. по 26.11.2014 р. на борг у розмірі 115500,88 грн. - 94,93 грн.;

- за період з 27.11.2014 р. по 27.11.2014 р. на борг у розмірі 110500,88 грн. - 30,27 грн.;

- за період з 28.11.2014 р. по 30.11.2014 р. на борг у розмірі 105500,88 грн. - 88,21 грн.;

- за період з 01.12.2014 р. по 01.12.2014 р. на борг у розмірі 100500,88 грн. - 27,53 грн.;

- за період з 02.12.2014 р. по 02.12.2014 р. на борг у розмірі 95500,88 грн. - 26,16 грн.;

- за період з 03.12.2014 р. по 03.12.2014 р. на борг у розмірі 90500,88 грн. - 24,76 грн.;

- за період з 04.12.2014 р. по 04.12.2014 р. на борг у розмірі 85500,88 грн. - 23,42 грн.;

- за період з 05.12.2014 р. по 07.12.2014 р. на борг у розмірі 80500,88 грн. - 66,17 грн.;

- за період з 08.12.2014 р. по 09.12.2014 р. на борг у розмірі 75500,88 грн. - 41.37 грн.;

- за період з 10.12.2014 р. по 11.12.2014 р. на борг у розмірі 70500,88 грн. - 38,63 грн.;

- за період з 12.12.2014 р. по 14.12.2014 р. на борг у розмірі 65500,88 грн. - 53,84 грн.;

- за період з 15.12.2014 р. по 16.12.2014 р. на борг у розмірі 60500,88 грн. - 33,15 грн.;

- за період з 17.12.2014 р. по 18.12.2014 р. на борг у розмірі 55500,88 грн. - 30,41 грн.;

- за період з 19.12.2014 р. по 21.12.2014 р. на борг у розмірі 50500,88 грн. - 41,51 грн.;

- за період з 22.12.2014 р. по 23.12.2014 р. на борг у розмірі 45500,88 грн. - 24,93 грн.;

- за період з 24.12.2014 р. по 25.12.2014 р. на борг у розмірі 40500,88 грн. - 22,19 грн.;

- за період з 26.12.2014 р. по 26.01.2015 р. на борг у розмірі 35500,88 грн. - 311,24 грн.

2. за видатковою накладною №510 від 08.08.2014 р.:

- за період з 23.08.2014 р. по 01.02.2015 р. (до заявленої позивачем дати) на борг у розмірі 315744,00 грн. - 14100,35 грн.

Врахувавши зазначені розрахунки, судом першої інстанції було правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 345,70 грн процентів.

Щодо розміру втрат від інфляції суд зазначає наступне. Як вже зазначалось вище, згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за розрахунком позивача, розмір втрат від інфляції складає 41 365,91 грн. Розрахунок відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому зазначена вимога підлягає задоволенню.

Також позивачем було заявлено до стягнення 65 158,08 грн. пені.

Судом першої інстанції було зменшено розмір пені з 65 158,08 грн. на 63 904,58 грн.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 цієї норми, сплата неустойки.

Як узгоджено сторонами п. 9.1 Договору, за порушення строків оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню від суми невиконаних грошових зобов'язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період порушення строків оплати, за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При зменшенні розміру пені суд першої інстанції врахував те, що при укладанні Договору сторони не змінили відповідного загального правила нарахування пені (ч. 6 ст. 232 ГК України), то пеня могла бути нарахована лише за шість місяців від дня, коли зобов'язання з оплати мало бути виконано.

Враховуючи те, що останнім днем строку оплати товару, переданого за накладною №360 від 26.06.2014 р. є 11.07.2014 р., тому пеня на заборгованість за товар, переданий за накладною, могла бути нарахована позивачем з 12.07.2014 р., а її нарахування припинилось 11.01.2015 р.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 63 904,58 грн.

Беручи до уваги наведене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Київської області від 03.04.2015 року у справі №911/498/15 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімершпагат" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Київської області від 03.04.2015 року у справі №911/498/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімершпагат" - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов