РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2015Справа №910/9626/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «БЕРТІ»
доПублічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»
простягнення 227462,03 грн.

СуддяСташків Р.Б.

Представники:
від позивача -не з'явився;
від відповідача -не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

У квітні 2015 року Приватне акціонерне товариство «БЕРТІ» (далі - позивач або Товариство) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - відповідач або Банк) про стягнення 227462,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за укладеним 15.06.2012 між сторонами договором №50827 про розрахунково-касове обслуговування (далі - Договір банківського рахунку). Зокрема, у супереч умовам даного Договору відповідачем починаючи з 19.01.2015 безпідставно не були виконані надані позивачем платіжні доручення. Враховуючи неможливість вільного користування своїми коштами, позивач вирішив зняти їх залишок з рахунку, відкритого у Банку, у зв'язку із чим подав даний позов до суду.

20.05.2015 позивачем була подана заява про зменшення розміру позовних вимог до 220221,03 грн. Дана заява мотивована тим, що за період з 08.04.2015 (дата подання позову до суду) по 20.05.2015 Банк зменшив заборгованість перед Товариством на 7241 грн.

Позивачем 26.05.2015 було подано до суду заяву про зміну предмету позову відповідно до якої Товариство просить суд зобов'язати відповідача перерахувати кошти в сумі 220000 грн. на рахунок №6929, відкритий у ПАТ «ПУМБ» згідно платіжного доручення № 10 від 22.05.2015. Підстави та обґрунтування позову залишились попередніми.

Вказана заява від 26.05.2015 прийнята судом до розгляду, а тому спір вирішується в межах зміненого предмету.

Розгляд справи, у т.ч. за клопотанням відповідача, відкладався.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Судом враховано, що відповідачу було відомо про те, що у провадженні Господарського суду м. Києва розглядається дана справа ще з 22.04.2015, а про судове засідання призначене на 03.06.2015 - з 25.05.2015, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень органом поштового зв'язку (вих. № 01 8 та № 01 8, відповідно).

Про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Судом взято до уваги, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Позивач 26.05.2015 через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні 03.06.2015 без участі його представника.

Оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору, а також не встановлено інших обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

15.06.2012 між Товариством (Клієнт) та Банком було укладено Договір банківського рахунку, відповідно до якого Банк відкрив позивачу поточний рахунок у національній валюті №2701 та зобов'язувався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

Пунктом 3.2.1 Договору банківського рахунку передбачено право Товариства самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України.

Відповідно до пунктів 3.3.2, 3.3.3 Договору банківського рахунку Банк зобов'язувався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням Клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами, а також зобов'язувався здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений внутрішнім документами Банка робочий час, крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.

Даний Договір банківського рахунку є чинним (пункт 8.1), у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Зворотного матеріали справи не містять.

18.06.2012 між Товариством (Клієнт) та Банком до Договору банківського рахунку було укладено додаткову угоду № 1, відповідно до якої Банк зобов'язується провадити розрахункове обслуговування Клієнта з використанням системи електронних платежів «Клієнт-Банк», тобто провадити розрахункові операції за дорученням Клієнта з використанням розрахункових документів в електронній формі, переданих по каналах електронного зв'язку на умовах передбачених договором на розрахунково-касове обслуговування, цією Додатковою угодою, чинним законодавством України.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що у період з 22.01.2015 до 09.02.2015 Товариством через систему електронних платежів «Клієнт-Банк» подавалися платіжні доручення №№ 1-9 про перерахування коштів з рахунку позивача №2701, відкритого у Банку, на рахунки інших отримувачів (для виплати заробітної плати, сплати податків і зборів, внесків до Пенсійного фонду України, перерахувань на користь Запоріжгазу, Обленерго, Запорізької митниці за митне оформлення).

Вказані доручення Банком приймалися до виконання, однак не виконувалися.

У зв'язку із неналежним виконанням вказаних платіжних доручень, позивач 22.05.2015 подав до Банку через систему електронних платежів «Клієнт-Банк» платіжне доручення № 10 від 22.05.2015 про перерахування грошових коштів у сумі 220000 грн., що містяться на його поточному рахунку №2701, відкритому у Банку, на його поточний рахунок №6929, відкритий у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851.

Вказане платіжне доручення було прийнято Банком до виконання, про що свідчить відмітка у правому верхньому куті, однак станом на момент розгляду спору по суті переказ за ним проведений відповідачем не був, хоча на рахунку Товариства є достатньо коштів для виконання даного платіжного доручення. Так, згідно з залученої до матеріалів справи банківської виписки по особовому рахунку Товариства №2701, залишок коштів на цьому рахунку станом на 18.05.2015 становив 220221,03 грн. Доказів зміни вказаної суми коштів на рахунку позивача, станом на момент вирішення спору, матеріали справи не містять.

За приписами частин 1, 2 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Частиною 1 статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно з частиною 3 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (пункт 30.1 статті 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Однак, вищевказане платіжне доручення позивача № 10 від 22.05.2015 Банком у встановлений строк, усупереч вимогам діючого законодавства України та умовам Договору банківського рахунку, виконане не було.

Вказаним невиконанням було порушене майнове право позивача на вільне володіння та розпорядження належним останньому майном, яким, у розумінні статей 177, 190 ЦК України, є грошові кошти, у т.ч., враховуючи положення пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», які існують у формі записів на поточному рахунку позивача №2701, відкритому в Банку.

Відповідно до частини 1 статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Судом встановлено, що станом на момент подання до Банку спірного платіжного доручення, у останнього не було достатніх підстав для його не виконання. Зворотного відповідачем не доведено.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі.

Відтак, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ідентифікаційний код 09807856) виконати платіжне доручення Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» (71111, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Франка-Новоросійська, 2/40, ідентифікаційний код 00152359) №10 від 22.05.2015 про перерахування грошових коштів у сумі 220000 грн., що містяться на поточному рахунку №2701 Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ», відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (ідентифікаційний код 09807856), на поточний рахунок №6929 Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ідентифікаційний код 09807856) на користь Приватного акціонерного товариства «БЕРТІ» (71111, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Франка-Новоросійська, 2/40, ідентифікаційний код 00152359) 4400 грн. (чотири тисячі чотириста гривень) судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.06.2015

СуддяСташків Р.Б.