КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Справа№ 910/636/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Самсіна Р.І.

суддів: Гончарова С.А.

Скрипки І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2015 року (суддя - Шкурдова Л.М.) у справі № 910/636/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська

промислова компанія «Артем-Агро»

до Публічного акціонерного товариства «ДОЧІРНІЙ БАНК

СБЕРБАНКУ РОСІЇ»

про розірвання третейської угоди

Представники сторін:

від позивача (скаржник): не з'явились;

від відповідача: Маяков Д.Р. (довіреність від 16.01.2015р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2015р. відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро».

Ухвалою суду від 14.04.2015р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро» у якій, скаржник просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2015р. по справі № 910/636/15-г; прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги апелянта та розірвати третейську угоду, укладену між Публічним акціонерним товариством «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро», яка викладена в п. 6.8 договору поруки № 1 від 08.08.2013р., шляхом виключення п. 6.8 з договору поруки № 1 від 08.08.2013р..

В апеляційній скарзі позивача зазначено, що в умовах інформаційної, транспортної, фінансової блокади апелянт позбавлений можливості своєчасно отримувати інформацію про можливий розгляд справи в третейському суді, в умовах скорочення виробництва, фінансової неспроможності та штату фахівців, позивач не в змозі залучати на постійній основі фахівців для захисту своїх прав в третейському суді, забезпечити своєчасне подання доказів та участь у справі фахівців для з'ясування питань, які потребують спеціальних знань (бухгалтерів тощо); бойові дії у Донецьку протягом січня-лютого призвели до того, що був порушений телекомунікаційний зв'язок; таким чином, на думку позивача, гарантії, визначені Конституцією України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про судоустрій та статус суддів», є недоступними позивачу; проте у випадку розірвання третейської угоди, сторонам буде законодавче забезпечено права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України, що дає змогу бути впевненим, що прийняте рішення суду перевірено органами судової влади (ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), та дає можливість розраховувати на справедливий суд, право на який гарантовано державою.

В судове засідання не з'явились представники позивача - ТОВ «Українська промислова компанія «Артем-Агро», однак враховуючи, що явка в судове засідання є правом сторін, а не їх обов'язком, не визнавалась судом обов'язковою для представників сторін, справа може розглядатись без їх участі, оскільки таке нез'явлення не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

У апеляційній скарзі викладені підстави з яких, за твердженням скаржника підлягає скасуванню прийняте судом першої інстанції рішення у справі, такі суду є зрозумілими, не потребують додаткового роз'яснення представником. Про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні 03.06.2015р. товариство вважається належним чином повідомленим.

З урахуванням приписів п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.06.2014р. № 01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (у редакції інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014 N 01-06/2052/14).

У пп. 4 пункту 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14, зазначено, що за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Відповідне повідомлення про призначення розгляду апеляційної скарги ТОВ «Українська промислова компанія «Артем-Агро» у справі № 910/636/15-г розміщене станом на 15.04.2015р. на інтернет-сторінці офіційного веб-порталу «Судова влада України», в роздрукованому вигляді залучене до матеріалів справи та підтверджує виконання судом вимог щодо належного повідомлення учасника судового процесу - позивача у даній справі про розгляд його апеляційної скарги.

За розглядом матеріалів справи, при дослідженні наявних доказів, враховуючи доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, судом відзначається про відсутність підстав для скасування судового рішення при врахуванні наступного.

Вимоги позивача у справі обґрунтовані наявністю підстав визначених ст. 652 ЦК України для розірвання третейської угоди, укладеної між Публічним акціонерним товариством «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро», яка викладена в п. 6.8 договору поруки № 1 від 08.08.2013р..

За вказаним договором поруки № 1 від 08.08.2013р. позивач (ТОВ «Артем-Агро») є поручителем перед банком за зобов'язаннями, що випливають з договору про відкриття кредитної лінії №20-Н/13/66/КЛ-КБ від 08.08.2013р., який укладений з боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротех».

У п.6.8 договору поруки № 1 від 08.08.2013р. сторони погодили, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію постійного діючого третейського суду від 15.03.2013р., видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua/. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http:arbitrate.com.ua. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовились, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточними і обов'язковими з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України.

В обґрунтування підстав для розірвання третейської угоди викладеної в договорі поруки № 1 від 08.08.2013р., оскаржуючи прийняте у справі рішення про відмову у заявлених вимогах, апелянт у апеляційній скарзі зазначає, що при укладенні третейського застереження взагалі не прогнозував розвиток політичних, міжнародних та внутрішньодержавних подій, які призведуть до широкомасштабного озброєного конфлікту, фінансової, інформаційної, торгівельної ізоляції, у зв'язку з чим зупинено виробничу діяльність апелянта, залучення фахівців для захисту власних інтересів, отримання кореспонденції та можливість забезпечення контролю за розвитком відносин з відповідачем.

Частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно.

Відповідно при зверненні з вимогами про розірвання договору, на підставі статті 652 ЦК України на позивача покладається, у відповідності до статті 33 ГПК України, обов'язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Наявності усіх вказаних умов, необхідних для розірвання договору поруки у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору позивачем не доведено, а оцінку зазначеним обставинам правильно надано судом першої інстанції при вирішенні спору.

Твердження позивача щодо обмеження конституційного права на звернення за захистом своїх прав чи інтересів до господарського суду та вирішення спору між сторонами в судовому порядку при погодженні у п. 6.8 договору питання щодо вирішення спорів третейським судом, відхиляється з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 12 ГПК України підвідомчий господарським судам спір може бути передано сторонами на вирішення третейського суду, крім спорів про визнання недійсними актів, а також спорів, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб, спорів, передбачених пунктом 4 частини першої цієї статті, та інших спорів, передбачених законом. Рішення третейського суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Так, зокрема у п. 3.1. Рішення Конституційного Суду України у справі про завдання третейського суду від 10.01.2008р. № 1-рп/2008 (на яке, зокрема, посилається апелянт в апеляційній скарзі), передбачено, що гарантуючи судовий захист з боку держави, Основний Закон України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України), і що це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України); одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду; відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 17 ЦПК України, ст. 12 ГПК України, ст. 6 Закону України «Про третейські суди»).

Таким чином, наявність в договорі третейського застереження не є обмеженням права позивача на судовий захист своїх прав або відмову від нього, а в цій частині рішення суду першої інстанції повністю обґрунтоване, в тому числі посиланнями на норми Конституції України, позицію викладену в рішенні Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24 лютого 2004 року № 3-рп/2004, приписи ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус судів», п. 4.2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Так, у п. 4.2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 роз'яснено, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що є письмова угода сторін про передачу спору на вирішення третейського суду (п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України). Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. В останньому випадку провадження підлягає припиненню з посиланням на зазначену норму ГПК України.

Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то:,

- у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім;

- у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 ГПК України.

При цьому господарському суду слід мати на увазі, що третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав.

Таким чином, доводи апелянта про недоступність гарантій, визначених Конституцією України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про судоустрій та статус суддів» обгрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки право на звернення до суду за захистом своїх прав передбачене Конституцією України не може бути заперечене, а розгляд спору в третейському суді є правом сторін та реалізується шляхом взаємного погодження вказаного питання між сторонами.

Не обумовлені істотною зміною обставин щодо укладеного договору поруки від 08.08.2013р. в розумінні ст. 652 ЦК України, і твердження позивача про те, що у випадку розірвання третейської угоди, сторонам буде законодавче забезпечено права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України, що дає змогу бути впевненим, що прийняте рішення суду перевірено органами судової влади (ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), та дає можливість розраховувати на справедливий суд, право на який гарантовано державою.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Оскарження рішення третейського суду у встановленому процесуальним законом порядку, є предметом регулювання ст. 122-1 ГПК України, частиною першою якої передбачено право сторін, третіх осіб, а також осіб, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

В силу положень ч. 7 ст. 122-4 ГПК України, ухвала господарського суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена у порядку, визначеному цим Кодексом для оскарження рішення суду першої інстанції.

Виходячи з наведених норм закону, третейське застереження передбачене у п. 6.8 договору поруки від 08.08.2013р., не обмежує прав позивача на судовий захист, в т.ч. на апеляційний та касаційний перегляд рішення третейського суду у встановленому процесуальним законом порядку, як те гарантовано ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Не підтверджують неправильного застосування судом першої інстанції ст. 652 ЦК України при вирішенні спору і посилання апелянта на те, що в умовах відсутності поштового зв'язку з м. Донецьк, третейський суд, у випадку звернення відповідача з позовною заявою, не зможе повідомити позивача про судове рішення, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції, регламент третейського суду передбачає можливість повідомлення сторін про засідання не лише засобами поштового зв'язку, а й іншими наявними засобами.

Згідно п. 51 Регламенту Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» третейський суд направляє сторонам повідомлення про день, час та місце проведення засідання Третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється за останнім відомими місцем проживання чи за юридичною адресою або за місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, телеграмою, телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, у тому числі шляхом вручення.

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро» та скасування рішення Господарського суду м. Києва від 18.03.2015 року.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2015р. у справі № 910/636/15-г - без змін.

2. Матеріали справи № 910/636/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Р.І. Самсін

Судді С.А. Гончаров

І.М. Скрипка