РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015Справа №5011-37/17638-2012

За позовом Публічного акціонерного товариства "ЕРДЕ БАНК"

до Приватного акціонерного товариства "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Будмеханізація"

про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.07.2012, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 73/12-КЛ від 18.07.2012 у розмірі 56 237 844,72 грн.

Головуючий суддя Полякова К.В.

Суддя Князьков В.В.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Нечай О.В. (дов. від 13.03.2015),

від відповідача: Соболевський А.І. (предст.за дов.),

від третьої особи: Тумасов В.Р.- керівник,

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Ерде Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.07.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1716, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 73/12-КЛ від 18.07.2012 у розмірі 56 237 844,72 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.12.2012 р., за даним позовом порушено провадження у справі № 5011-37/17638-2012; призначено розгляд справи на 16.01.2013 р.; залучено у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Будмеханізація".

Через відділ діловодства суду 16.01.2013 від третьої особи надійшли письмові пояснення по суті спору та клопотання про зупинення провадження у справі № 5011-37/17638-2012 до вирішення справи № 5006/2/110/2012 за позовом ПАТ "Ерде Банк" до ПАТ "Будмеханізація" про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 56 237 844,72 грн. по суті, які залучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 16.01.2013 відкладено розгляд справи на 18.02.2013 року.

Через відділ діловодства суду 18.02.2013 від позивача надійшли письмовий відзив на пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог та заява про зміну позовних вимог, які залучені до матеріалів справи.

За наслідками судового засідання 18.02.2013 ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2013 призначено колегіальний розгляд справи № 5011-37/17638-2012.

19.02.2013 суддя Гавриловська І.О. звернулась до Виконуючого обов'язки Голови господарського суду міста Києва із заявою щодо колегіального розгляду справи № 5011-37/17638-2012.

Розпорядженням Виконуючого обов'язки Голови господарського суду міста Києва Бойка Р.В. від 19.02.2013 року, приймаючи до уваги вказані заяву та ухвалу, керуючись рішенням зборів суддів господарського суду міста Києва від 03.02.2011 (протокол № 1 від 03.02.2011 р.) та ст. 4-6 ГПК України призначено колегіальний розгляд справи № 5011-37/17638-2012 у складі колегії суддів: Гавриловська І.О. (головуючий), судді Картавцева Ю.В. та Жагорнікова Т.О.

За вказаних обставин колегія суддів ухвалою суду від 21.02.2013 прийняла справу до свого провадження та призначила її до розгляду у судовому засіданні за участю представників учасників судового процесу на 20.03.2013 року.

Ухвалами суду від 20.03.2013 та 10.04.2013 відкладено розгляд справи на 10.04.2013 та 17.04.2013 відповідно.

Через відділ діловодства суду 16.04.2013 від позивача надійшли пояснення у справі, які долучені до матеріалів справи.

Розпорядженням В.о. Голови господарського суду міста Києва від 17.04.2013 призначено новий склад суду у справі № 5011-37/17638-2012 у складі колегії суддів: Гавриловська І.О. (головуючий), судді Блажівська О.Є. та Жагорнікова Т.О.

Ухвалою суду від 17.04.2013 новим складом суду прийнято справу до свого провадження та винесено у судовому засіданні 17.04.2013 ухвалу про відкладення розгляду справи на 26.04.2013 року.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 26.04.2013, у зв'язку із перебуванням судді Гавриловської І.О. на лікарняному, з метою дотримання процесуальних строків, призначено новий склад суду у справі № 5011-37/17638-2012 у складі колегії суддів: Нечай О.В. (головуючий), судді Блажівська О.В. та Жагорнікова Т.О.

Ухвалою суду 26.04.2013 р. у новому складі дану справу прийнято до свого провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників судового процесу на 20.05.2013 року.

20.05.2013 року суддя Жагорнікова Т.О. звернулася до Заступника Голови господарського суду міста Києва із заявою щодо виведення її зі складу колегії суддів, яка розглядає справу № 5011-37/17638-2012, у зв'язку із великою завантаженістю справами, що розглядаються нею.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва Бойка Р.В. від 20.05.2013 , у зв'язку з тим, що суддя Гавриловська І.О. вийшла з лікарняного та враховуючи заяву судді Жагорнікової Т.О., з метою дотримання процесуальних строків, призначено новий склад суду у справі № 5011-37/17638-2012 у складі колегії суддів: Гавриловська І.О. (головуючий), судді Блажівська О.Є. та Нечай О.В.

Ухвалою суду від 20.05.2013 у новому складі дану справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 20.05.2013 р. відкладено розгляд справи до 03.07.2013 року.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва Бойко Р.В. від 03.07.2013, у зв'язку з відпусткою судді Блажівської О.Є., призначено новий склад суду у справі № 5011-37/17638-2012 у складі колегії суддів: Гавриловська І.О. (головуючий), судді Нечай О.В. та Картавцева Ю.В.

Ухвалою суду від 03.07.2013 прийнято справу до свого провадження та призначено її до розгляду на 29.07.2013 року.

У судовому засіданні 29.07.2013 судом оголошено перерву до 07.08.2013року.

Через відділ діловодства суду 02.08.2013 від позивача надійшли пояснення на відзив відповідача на позовну заяву, заперечення на клопотання про призначення судової експертизи та заява про уточнення позовних вимог.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 07.08.2013, у зв'язку із перебуванням судді Нечая О.В. у відпустці, призначено новий склад суду у справі № 5011-37/17638-2012 у складі колегії суддів: Гавриловська І.О. (головуючий), судді Удалова О.Г. та Картавцева Ю.В.

Ухвалою колегії суду у новому складі від 07.08.2013 зазначену справу прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні 07.08.2013 судом оголошено перерву до 14.08.2013 року.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва від 14.08.2013 року, у зв'язку з відпусткою судді Гавриловської І.О. (головуючий), судді Удалової О.Г. та судді Картавцевої Ю.В., призначено новий склад суду у справі № 5011-37/17638-2012 у складі колегії суддів: Полякова К.В. (головуючий), судді Спичак О.М. та Літвінова М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2013 дану справу прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів та призначено її до розгляду на 14.08.2013 року.

За результатами судового засідання 14.08.2013, у задоволення клопотання третьої особи, судом призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Київський експертно-дослідний центр" (ухвала суду від 14.08.2013 наявна в матеріалах справи).

Ухвалою суду від 14.08.2013 зупинено провадження у справі №5011-37/17638-2012 до проведення судової будівельно-технічної експертизи та повернення справи до Господарського суду міста Києва.

Відділом діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва отримано від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз матеріали справи № 5011-37/17638-2012 та висновок № 12105 судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 25.11.13 провадження у справі поновлено та призначено до судового засідання 10.12.13 року.

У судовому засіданні 10.12.13 судом оголошено перерву до 14.01.14 року.

Розпорядженням Голови Господарського суду міста Києва від 14.01.14, у зв'язку із перебуванням судді Спичака О.М. у відпустці, призначено новий склад суду у справі № 5011-37/17638-2012 у складі колегії суддів: Полякова К.В. (головуючий), судді Літвінова М.Є. та Нечай О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2014 справу №5011-37/17638-2012 прийнято до провадження колегією у складі колегії суддів: Полякова К.В. (головуючий), судді Літвінова М.Є. та Нечай О.В. та призначено її до розгляду на 14.01.2014 року.

За наслідками судового засідання 14.01.2014 розгляд справи відкладено на 25.02.2014 року.

Розпорядженням Голови Господарського суду міста Києва від 25.02.2014, у зв'язку із перебуванням суддів Літвінової М.Є. та Нечай О.В у відпустці, призначено новий склад суду у справі № 5011-37/17638-2012 у складі колегії суддів: Полякова К.В. (головуючий), судді Картавцева Ю.В., Шкурдова Л.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2014 справу № 5011-37/17638-2012 прийнято до провадження зазначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 25.02.2014 року.

Ухвалою суду від 25.02.2014 розгляд справи відкладено на 20.03.2014 року.

Розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 20.03.2014, у зв'язку із перебуванням судді Картавцевої Ю.В. на лікарняному, призначено у справі № 5011-37/17638-2012 новий склад колегії суддів: Полякова К.В. (головуючий), судді Літвінова М.Є., Шкурдова Л.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2014справу № 5011-37/17638-2012 прийнято до провадження зазначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 20.03.2014 року.

20.03.2014 у судовому засіданні судом оголошено перерву до 24.04.2014 року.

За наслідками розгляджу справи у судовому засіданні 24.04.2014, судом винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 20.05.2014 року.

Розпорядженням заступника Голови Господарського суду міста Києва від 20.05.2014, у зв'язку із перебуванням судді Шкурдової Л.М. на лікарняному, призначено у справі № 5011-37/17638-2012 новий склад колегії суддів: Полякова К.В. (головуючий), судді Князьков В.В., Літвінова М.Є.

Ухвалою суду від 20.05.2014 справу № 5011-37/17638-2012 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів та призначено її до розгляду на 12.06.2014 року.

У зв'язку із перебуванням судді Літвінової М.Є. на лікарняному, розпорядженням Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 12.06.2014 справу передано до розгляду колегією суддів у складі Полякова К.В. (головуючий суддя), судді Босий В.П. та Князьков В.В.

Ухвалою суду від 12.06.2014 справу № 5011-37/17638-2012 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів та призначено її до розгляду у судовому засіданні 12.06.2014 року.

Під час судового засідання представник позивача надав пояснення по суті спору.

У свою чергу, представником відповідача до суду подано клопотання про витребування доказів.

Третя особа не направила свого представника для участі у судовому процесі, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Під час судового засідання 12.06.2014 судом розглянуто заяву відповідача про витребування доказів, заслухано думку сторін та відхилено дану заяву.

За результатами розгляду справи, судом призначена судова фінансово-кредитна (економічна) експертиза, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (ухвала суду від 12.06.2014 наявна у матеріалах справи).

Ухвалою суду від 12.06.2014 провадження у справі №5011-37/17638-2012 зупинено у зв'язку із призначенням судової експертизи та скеруванням справи до Київського науково-дослідному інституту судових експертиз.

02.02.2015 у зв'язку із поверненням матеріалі справи до суду, провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду на 05.03.2015 року.

05.03.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 05.03.2015 у зв'язку із перебуванням судді Босого В.П. у відпустці, у справі №5011-37/17638-2012 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Полякова К.В., судді Князьков В.В., Літвінова М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2015 справа №5011-37/17638-2012 прийнята вищезазначеною колегією суддів до свого провадження та призначена до розгляду на 02.04.2015 року.

За наслідками судового засідання 02.04.2015 судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 14.04.2015 у зв'язку із неявкою до судового засідання позивача.

Під час судового засідання 14.04.2015 представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду іншої господарської справи № 5006/2/110/2012 предметом розгляду якої є стягнення з ПАТ «Будмеханізація» 56 237 844,72 грн., у тому числі: 54 429500,00грн. - заборгованості з простроченого основного боргу, 199 254,04 грн. - заборгованості за нарахованими процентами, нарахованими за період з 01.09.2012 по 30.09.2012, 783725,31 грн. - заборгованості за процентами нарахованими за період з 01.10.2012 по 31.10.2012, 758 443,85грн. - заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам за період з 01.11.2012 по 30.11.2012, 66 921,52 грн. - пені.

Суд, заслухавши думку сторін, порадившись на місці, відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №5011-37/17638-2012 до розгляду справи № 5006/2/110/2012, яка перебуває у провадженні Донецького апеляційного господарського суду з огляду на нижченаведене.

Положеннями статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

За приписами пункту 3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин (п. 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

За приписами п. 4.4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», у разі якщо право звернення стягнення на майно пов'язане з невиконанням зобов'язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов'язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов'язання.

З системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та не обґрунтовано обставин, які встановлюються Донецьким апеляційним господарським судом під час розгляду справи №5006/2/110/2012, які неможливо дослідити у межах розгляду справи №5011-37/17638-2012, з огляду на що у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі слід відмовити.

Представник позивача у судовому засіданні 14.04.2015 просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 10.07.2013 року.

У свою чергу представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у відзиві на позовну заяву, а також заперечував з підстав того, що у позичальника перед банком сума заборгованості є відмінною ніж заявлено до стягнення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Одночасно, суд вважає за необхідне зауважити на тому, що відповідачем, як особою, яка заявила проведення судової фінансово-кредитної (економічної) експертизи, не здійснено оплату вказаного експертного дослідження, тобто ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут», зловживаючи своїми процесуальними правами, проігнорувало, покладений на нього судом обов'язок щодо оплати вартості витрат по проведенню фінансово-кредитної (економічної) експертизи, що зумовило направлення матеріалів справи №5011-37/17638-2012 до суду для подальшого розгляду без висновку експертів.

Третя особа у судовому засіданні 14.04.2015 проти позову заперечувала, надавши пояснення ідентичні запереченням відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, надані у судових засіданнях, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ :

18.07.2012 Публічне акціонерне товариство «Ерде банк» (далі - банк, кредитор) та Публічне акціонерне товариство «Будмеханізація» (далі - позичальник) уклали договір №73/12-КЛ (далі - кредитний договір).

Відповідно до умов цього договору банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільове характеру використання грошові кошти, надалі - кредит, на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину договору. Кредит надався у формі кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування в сумі 55000000,00грн. (п.1.1.1. договору). Термін остаточного повернення кредиту 18 липня 2013р. включно. (п.1.1.2. договору). Процентна ставка за користування кредитом 17 процентів річних. (п.1.1.3. договору). Надання кредиту здійснюється окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - транш, а у сукупності - транші. Сума погашеної заборгованості по всіх наданих за цим договором траншах, не повинна перевищувати максимальний ліміт кредитування, який діє на певну дату згідно з п.1.1.1. цього договору (п.1.1.4. договору). Кредит надавався позичальнику на наступні цілі - поповнення обігових коштів (п.1.2. договору).

Кредитодавець відкрив позичковий рахунок №2062.10000.300.4 (надалі - позичковий рахунок), на якому буде враховуватися кредит, наданий за цим договором, погашення кредиту, а також дострокове погашення кредиту, якщо таке буде.

Такий позичковий рахунок є для позичальника обов'язковим для обліку руху сум. Які позичальник повинен повернути кредитодавцю (п.2.1. договору). Позичальник здійснює повернення кредиту у валюті кредиту платіжним дорученням на відкритий йому позичковий рахунок не пізніше терміну, вказаного в п.1.1.2. цього договору та з дотриманням максимального ліміту кредитування, вказаного в п.1.1.1. цього договору. (п.2.3. договору). Моментом (днем) надання траншу вважається день перерахування грошових коштів на рахунки, визначені в п.2.2. цього договору, в розмірі відповідного траншу. (п.2.3. договору). Моментом (днем) повернення кредиту/процентів/інших платежів відповідно до цього договору вважається день заррахування відповідних сум на позичковий та інші рахунки зазначені в цьому договорі. (п.2.4. договору). Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно за поточний календарний місяць. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму щоденного фактичного залишку заборгованості за кредитом (траншами). Проценти за користування кредитом нараховуються виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році (або 360 днів у році - для кредиту в іноземній валюті). Проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту. Проценти за користування кредитом нараховується виходячи із умови, що враховується перший день зарахування кредиту на відповідні рахунки, визначені в п.2.2. цього договору і не враховується день фактичного повернення кредиту в повному обсязі (п.2.6.7. договору). Нарахування процентів повністю і остаточного припиняється в день настання терміну остаточного повернення кредиту, зазначеного у п.1.1.2. цього договору, а у випадку, якщо позичальник не поверне загальну заборгованість за кредитом в такий день або здійснить дострокове повернення загальної заборгованості за кредитом - то нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення загальної заборгованості за кредитом. Проценти, нараховані за місяць, в якому закінчується строк користування кредитом, повинні бути сплачені не пізніше дня остаточного повернення кредиту, встановленого в п.1.1.12. договору. Погашення заборгованості позичальника за цим договором може здійснюватися в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; строкова (поточна) заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; строкова (поточна) заборгованість за кредитом; комісії, передбачені цим договором; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; штрафи. (п.2.11. договору). Відповідно до п.4.2. договору у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п.1.1.3. цього договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожний день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаним кредитодавцем. В разі надання кредиту в іноземній валюті оплата здійснюється в національній валюті за офіційним курсом НБУ на дату платежу. Відповідно до п.4.4. договору сторони погодилися, що кредитодавець має право у разі невиконання позичальником будь-якого із зобов'язань, визначених цим договором, вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій та штрафних санкцій, інших належних платежів згідно з цим договором, а позичальник зобов'язаний виконати цю вимогу за реквізитами та у день, що вказані кредитодавцем у письмовій вимозі. Після повного погашення заборгованості позичальника за цим договором дія договору припиняється. У разі порушення позичальником умов. Зазначених в п.3.3.19 цього договору, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 0,03% від суми, визначеної п.1.1.1. цього договору, за кожний день відсутності у кредитодавця документів, що підтверджують страхування заставного майна. Сплата здійснюється за реквізитами та у день, вказаними кредитодавцем. В разі надання кредиту в іноземній валюті оплата здійснюється в національній валюті за офіційним курсом НБУ на дату платежу. (п.4.5. договору). При розрахунку санкцій, зазначених у п.4.2. цього договору приймається : календарна кількість днів в році (або 360 днів в році - для кредиту у іноземній валюті) та календарна кількість днів у місяці. (п.4.6. договору). Штрафні санкції можуть пред'являтися кредитодавцем та підлягають сплаті за письмовою вимогою кредитодавця. (п.4.7. договору). Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п.7.6. договору).

З системного аналізу вищевикладеного, суд дійшов висновку, що між Публічним акціонерним товариством "Ерде Банк" та Публічним акціонерним товариством «Будмеханізація» склались кредитні відносини, які регулюються нормами параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять Цивільного кодексу України.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Матеріалами справи доведено, що банком належним чином виконані умови договору щодо надання кредитних коштів у сумі 55 000 000,00 грн., що підтверджено відповідною випискою з банківського рахунку, яка наявна у матеріалах справи.

Пунктом 1.1.2. кредитного договору №73/12-КЛ від 18.07.2012 сторонами погоджено, що датою остаточного повернення кредитних коштів є 18.07.2013 рік. Пунктом 1.1.3. договору встановлено, що процентна ставка за користування кредитом 17 процентів річних.

Проценти, нараховані за місяць, в якому закінчується строк користування кредитом, повинні бути сплачені не пізніше дня остаточного повернення кредиту, встановленого в п.1.1.12. договору. Погашення заборгованості позичальника за цим договором може здійснюватися в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами; строкова (поточна) заборгованість за нарахованими процентами; прострочена заборгованість за кредитом; строкова (поточна) заборгованість за кредитом; комісії, передбачені цим договором; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; штрафи. (п.2.11. договору).

Відповідно до п.4.4. договору сторони погодилися, що кредитодавець має право у разі невиконання позичальником будь-якого із зобов'язань, визначених цим договором, вимагати погашення кредиту, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій та штрафних санкцій, інших належних платежів згідно з цим договором, а позичальник зобов'язаний виконати цю вимогу за реквізитами та у день, що вказані кредитодавцем у письмовій вимозі.

Всупереч приписам закону та умовам договору, позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, отримані кошти у встановлені строки не повернув, плату за кредит своєчасно та у повному обсязі не сплатив, у зв'язку із чим банк звернувся до нього з вимогою №7037 від 22.11.2012, в якій повідомив про загальну суму заборгованості за кредитним договором, вимагав повернути всі отримані в межах кредитного договору суми кредиту, сплатити проценти за користування ним. Позичальником зазначену вимогу отримано, але до теперішнього часу суму заборгованості за кредитним договором №73/12-КЛ від 18.07.2012 у розмірі 54 429 500,00 грн. не сплатив.

Звертаючись із позовом до суду, ПАТ «Ерде Банк» також просив стягнути з відповідача 199 254,04 грн. - заборгованості за процентами, нарахованими за період з 01.09.2012 по 30.09.2012, 783 725,31 грн. - заборгованості за процентами нарахованими за період з 01.10.2012 по 31.10.2012, 758 443,85 грн. - заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам за період з 01.11.2012 по 30.11.2012 року, пеню у розмірі 66 921,52 грн. та 1 500,00 грн. витрат за проведення оцінки предмету іпотеки.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов'язань - способи або види забезпечення виконання зобов'язань.

Нормами статті 546 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Так, з метою забезпечення своєчасного виконання зобов'язань Третьої особи за Кредитним договором, між ПАТ "ЕРДЕ БАНК" та Приватним акціонерним товариством «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» (Іпотекодавець) 18 липня 2012 року укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. зареєстровано в реєстрі за №1716 (Іпотечний договір).

За цим Іпотечним договором Іпотекодавець передав в іпотеку Позивачу в якості забезпечення виконання зобов'язань Третьої особи за Кредитним договором, об'єкт нерухомого майна (нежиле приміщення №92) загальною площею 259,70 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Веденська, будинок 29/58 та належить Приватному акціонерному товариству «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю. 26.04.2007 за реєстровим №2520 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 03.05.2007 про що зроблено запис в реєстрову книгу 82П-5 за реєстровим №5963-П та видане реєстраційний посвідчення 032825, реєстраційний номер майна 36483876.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Також, 22 листопада 2012 ПАТ «ЕРДЕ БАНК» на адресу майнового поручителя (ПрАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут») направлено Вимогу про усунення порушень по Кредитному договору та погашення заборгованості за № 7036, згідно якої повідомлено Відповідача, що відповідно до п.п. 4.1.6. п. 4.1. Іпотечного договору, у разі порушення позичальником зобов'язання за Кредитним договором, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - здійснити звернення стягнення на майно. Строк виконання зобов'язання за даною вимогою встановлено 29 листопада 2012 року включно.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, у своєму відзиві відповідач посилається на положення статті 35 Закону України «Про іпотеку», та стверджує про відсутність у позивача права звернути стягнення у судовому порядку. Додатково стверджує, що розмір заборгованості позичальника перед банком є відмінним та значно меншим за заявлений ПАТ «Ерде Банк» до стягнення. На підтвердження чого надає до суду меморіальний ордер №780 від 29.08.2012 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Суд відзначає, що твердження відповідача та третьої особи щодо значно меншої суми заборгованості за тілом кредиту згідно кредитного договору є хибними та такими, що спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Так, 29.08.2012 між ПАТ «Ерде Банк» та ПАТ «Будмеханізація» укладено Додаткову угоду до «Договору зростання» Кредитний договір(кредитна лінія) №101/12-КЛ від 03.08.2012 (Договір №1) та «Договору зростання» Кредитний договір(кредитна лінія) №73/12-КЛ від 18.07.2012 (Договір №2), за умовами якої сторони домовились п.1.1.6 кредитних договорів викласти у наступній редакції: «З моменту підписання цієї додаткової угоди загальна заборгованість за Договором №1, яка обліковується на позичковому рахунку №2062.2.00003.005, шляхом реструктуризації приєднується до загальної заборгованості за Договором №2, яка обліковується на позичковому рахунку №2062.1.00003.004 після реструктуризації сума загальної заборгованості за Договором №2, яка обліковується на позичковому рахунку №2062.1.00003.004, не повинна перевищувати максимальний ліміт кредитування згідно п.1.1.1. Договору №2», згідно якого ліміт кредитування становить 55 000 000,00 грн. З метою реструктуризації заборгованості за кредитним договором №73/12-КЛ банком здійснено конвертацію валюти на письмову вимогу позичальника, а саме 5 000 000,00 доларів США та 39 965 000,00 грн. скеровано третьою особою на користь кредитора згідно додаткової угоди від 29.08.2012, відповідно до якої заборгованість за кредитним договором №73/12-КЛ включає у себе заборгованість за кредитним договором №101/12-КЛ та не може перевищувати 55 000 000,00 грн.

Таким чином, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заборгованість позивальника - ПАТ «Будмеханізація» перед позивачем становить 54429500,00 грн. Такого висновку суд дійшов, спираючись на наявну у матеріалах справи банківську виписку.

У відповідності до ч. 1 ст. 10561 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Банком та Позичальниками в умовах Кредитного договору (п.2.6) було погоджено обов'язок третьої особи по сплаті процентів за користування таким коштами та визначено їх розмір.

Позивач під час розгляду справи по суті надав документи (виписки з відповідних рахунків), з яких вбачається, що заборгованість за нарахованими процентами становить 199 254,04 грн. за період з 01.09.2012 по 30.09.2012, заборгованість за процентами нарахованими за період з 01.10.2012 по 31.10.2012 - 783 725,31 грн., заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам за період з 01.11.2012 по 30.11.2012 - 758 443,85грн.

За приписами ст. 1052 Цивільного кодексу України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується неналежне виконання Позичальниками грошових зобов'язань по сплаті процентів за користування спірними кредитами, а тому Банк правомірно скориставшись передбаченим правом звернувся до третьої особи з листом від 22.11.2012 з вимогами повернути в строк до 29.11.2012 непогашену суму наданих кредитних коштів.

Отже, в силу положень ст. 1052 Цивільного кодексу України та п. 4.4. Кредитного договору 1 та Кредитного договору 2 з вказаної дати у Позичальників виникли зобов'язання по достроковому поверненню на користь Банку суми кредитів.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 66 921,52грн. пені за прострочене тіло кредиту в період з 30.11.2012 по 02.12.2012, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись, в тому числі неустойкою. Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1-3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписами ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Сторонами в статті 4 кредитного договору передбачена відповідальність сторін та її розмір, в тому числі в п. 4.2 договору - відповідальність позичальника за несвоєчасне погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених договором.

Одночасно, суд відзначає, що до загальної суми заборгованості в рахунок погашення якої просить звернути стягнення на предмет іпотеки, банком включено 1 500,00 грн. витрати за проведення оцінки предмету іпотеки. Наразі, позивачем самостійно та на свій власний розсуд здійснене замовлення такого експертного висновку, у той час як матеріали справи містять висновок експерта за наслідками судової експертизи, п тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення такого виду витрат позивача безпосередньо на майнового поручителя за іпотечним договором від 18.07.2012 року.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у третьої особи на момент звернення з позовом до суду грошового зобов'язання по поверненню на користь позивача кредиту у розмірі основна сума кредиту - 54 429 500,00 грн.

У відповідності до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Положеннями ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України встановлено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання третіми особами зобов'язань за Кредитним договором між Банком та відповідачем укладено іпотечний договір від 18.07.2012 року.

Відповідно до п. 4.1.5 Договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобов'язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане.

Судом встановлено, що строк виконання зобов'язань Позичальників з повернення кредитів та сплаті відсотків за користування кредитами настав 29.11.2012, однак вимоги Банку, викладені у листі від 22.11.2012, про сплату зазначених коштів ані відповідачем, ані третьою особою задоволені не були.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до п. 7.1 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання зобов'язань вони не будуть виконані (виконані неналежним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляться недостовірними та /або недійсними, у випадку не виконання та/або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором та за цим договором, а також у інших випадках, передбачених кредитним договором, цим договором або чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продаж, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до положень пункту 4.4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки.

З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Водночас господарський суд за необхідності може згідно із статтею 41 ГПК вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи.

У випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до частини другої статті 43 Закону України "Про іпотеку" початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки.

Так, за наслідками проведення експертного дослідження Київським експертно-дослідним центром, останнім складено на направлено до суду висновок №12105 від 06.11.2013, з якого вбачається, що вартість спірного предмета іпотеки становить 2 459 898,00 грн. (з ПДВ).

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги Банку у рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «Будмеханізація» за кредитним договором про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, ринкова вартість якого станом на момент прийняття рішення у справі становить 2 459 898,00 грн., шляхом реалізації з прилюдних торгів, є правомірними, бґрунтованими. Документально доведеними та такими що підлягають задволенню.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач вказує, що позивачем не було дотримано передбаченої законодавством процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: не надано передбаченого ст. 35 Закону України "Про іпотеку" строку, який надається іпотекодавцю для виконання порушеного позичальником зобов'язання.

Тобто, фактично заперечення відповідача зводяться до того, що позивачем не було дотримано порядку досудового врегулювання спору, що виник між сторонами.

Положеннями ст. 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

При цьому, ч. 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" визначено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Таким чином, належними та допустимими доказами наведених у позовній заяві обставин та наявності підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачем не спростовано.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних Банку.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч. 3 ст. 49 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Розподіляючи судові витрати, суд також керується положеннями Господарського процесуального кодексу України, а також приписами постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013, якими передбачено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору (п. 4.5.). Оскільки, позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач - Публічне акціонерне товариство "Ерде Банк" звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір у розмірі підлягає стягненню з відповідача.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 31.03.2012 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" визначено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

Судом вище встановлено, що загальна вартість предмета застави складає 2 459 898,00 грн.

Так, згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору за подання до господарського суду встановлюються у таких розмірах: за подання позовної зави майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

З системного аналізу викладеного, суд дійшов висновку, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача у дохід Державного бюджету України у розмірі49 197,96 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Ерде Банк" до Приватного акціонерного товариства "Народна фінансово-страхова компанія "Добробут" за участі третьої особи Публічного акціонерного товариства «Будмеханізація» про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.07.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1716, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 73/12-КЛ від 18.07.2012 у розмірі 56 237 844,72 грн. - задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості, а саме 54 429 500 (п'ятдесят чотири мільйони чотириста двадцять дев'ять тисяч п'ятсот) гривень 00 копійок - основний борг, прострочені проценти за період з 01.09.2012 року по 30.09.2012 року - 199 254 (сто дев'яносто дев'ять тисяч двісті п'ятдесят чотири) гривні 04 копійки, за період з 01.10.2012 року по 31.10.2012 року - 783 725 (сімсот вісімдесят три тисячі сімсот двадцять п'ять) гривень 31 копійку, нараховані та несплачені проценти за період з 01.11.2012 року по 30.11.2012 року у розмірі 758 443 (сімсот п'ятдесят вісім тисяч чотириста сорок три) гривні 85 копійок, пеня за прострочене тіло кредиту за період з 30.11.2012 року по 02.12.2012 року у розмірі 66 921 (шістдесят шість тисяч дев'ятсот двадцять одну) гривню 52 копійки за "Договором зростання" Кредитним договором № 73/12-КЛ від 18.07.2012, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Ерде Банк» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного/Ігорівська, 10/5а; ідентифікаційний код 34817907) та Публічним акціонерним товариством «Будмеханізація» (83056, місто Донецьк, вулиця Молодих Шахтарів, 8а; ідентифікаційний код 42) звернути стягнення на предмет іпотеки - об'єкт нерухомого майна (нежиле приміщення №92) загальною площею 259,70 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Веденська, будинок 29/58 та належить Приватному акціонерному товариству «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою В.Ю. 26.04.2007 за реєстровим №2520 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 03.05.2007 про що зроблено запис в реєстрову книгу 82П-5 за реєстровим №5963-П та видане реєстраційний посвідчення 032825, реєстраційний номер майна 36483876 - за іпотечним договором від 18.07.2012, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Ерде Банк» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного/Ігорівська, 10/5а; ідентифікаційний код 34817907) та Приватним акціонерним товариством «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» (04070, місто Київ, вулиця Сагайдачного/Ігорівська, будинок 10/5 літ. А; ідентифікаційний код 31093336).

Встановити спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та встановленої Висновком № 12105 судової будівельно-технічної експертизи по господарській справі №5011-37/17638-2012 у розмірі 2 459 898 (два мільйони чотириста п'ятдесят дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто вісім) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» (04070, місто Київ, вулиця Сагайдачного/Ігорівська, будинок 10/5 літ. А; ідентифікаційний код 31093336) у дохід Державного бюджету України 49 197 (сорок дев'ять тисяч сто дев'яносто сім) гривень 96 копійок судового збору.

У іншій частині у позові відмовити.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та результативну частини у судовому засіданні 14.04.2015 року.

Повне рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Накази видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 14.04.2015 року

Головуючий суддя К.В. Полякова

Суддя В.В. Князьков

Суддя М.Є. Літвінова