ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 р. Справа № 909/540/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюк Б. В. , при секретарі судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", вул. Набережна Перемоги, 50,м. Дніпропетровськ,49094

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-індустрія" вул.Південний бульвар,30А/26, м. Івано-Франківськ,76000

про стягнення заборгованості за договором № б/н від 30.11.2013 в розмірі 146497,15 грн. , з яких: 75000 грн. - заборгованість за кредитом; 51625 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19872,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором

за участю представників сторін:

Від позивача: Гук Андрій Степанович - начальник юридичного департаменту, (довіреність №56 від 22.01.10, паспорт серія СЕ302577 від 22.09.04)

Від відповідача не з"явились

ВСТАНОВИВ:

до господарського суду Івано-Франківської області подано позов публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-індустрія" про стягнення заборгованості за договором № б/н від 30.11.2013 в розмірі 146497,15 грн. , з яких: 75000 грн. - заборгованість за кредитом; 51625 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19872,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором.

Ухвалою суду від 20.05.2015 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 09.06.2015.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порушення умов укладеного між сторонами договору банківського обслуговування б/н від 30.11.2013 відповідачем не cплачено в повному обсязі прострочену заборгованість по кредиту, відсотки, пеню.

Представник позивача, в судовому засіданні позовні вимоги підтвердив в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та уточненні до неї. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору банківського обслуговування б/н від 30.11.2013 в частині сплати заборгованості по кредиту, відсотків та пені в зв"язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 30.11.2013 в розмірі 146497,15 грн. , з яких: 75000 грн. - заборгованість за кредитом; 51625 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19872,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором та покласти на останнього судові витрати в розмірі 2929,94 грн. судового збору.

Представник відповідача, в судове засідання не з"явився, хоча відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи ухвалою суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин та у відповідності до ст. 75 ГПК України, враховуючи те, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши документи і матеріали, подані позивачем та витребувані судом, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

30.11.2013 товариством з обмеженою відповідальністю "Комфорт-Індустрія" підписано заяву про відкриття поточного рахунку (далі Заява).

Згідно Заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 30.11.2013 (далі Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Відповідно до умов Договору відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 7859 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Розділом 3.1.1., 3.2.2 зазначених умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Послугу "Гарантований платіж" позивач надає для виконання грошових зобов"язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і ПАТ КБ "Приватбанк" (далі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ "Приватбанк" заявок на договірне списання коштів (далі - "гарантований платіж" або "заявка") згідно якої клієнт-платник доручає ПАТКБ "Приватбанк" зарахувати кошти на рахунок отримувача в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ПАТ КБ "Приватбанк" як за рахунок власних коштів платника так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п.п. 3.1.1.73 Умов).

Відповідно до п. 3.2.2.1. Умов - кредит надається в обмін на зобов"язання клієнта щодо повернення, сплати процентів і винагороди.

Обов"язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є номер і дата заявки (присвоюється автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір на виконання оплати по якому подається заявка) , дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта/ кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 Умов). Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках.

Після отримання ПАТ КБ "Приватбанк" за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки ПАТ КБ "Приватбанк" розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75 Умов).

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менше ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ "Приватбанк" відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ "Приватбанк" відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі непогашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31 день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Зобов'язання за договором позивач виконав належним чином, своєчасним проведенням гарантованих платежів ініційованих клієнтом, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках відкритих для обслуговування рахунку відповідача.

Прострочена заборгованість на рахунку відповідача з"явилася 09.01.2014 і не була погашена в момент, коли відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, тобто відповідач порушив умови договору.

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов, у разі непогашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів , включно, на 31 день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки у розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Відповідно до п. 3.2.2.7.5 Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого з зобов"язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування, вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов"язань за кредитом в повному обсязі.

Загальна заборгованість за послугою "Гарантований платіж" склала суму заборгованості за виконаними платежами, що відображено в розрахунку заборгованості та виписками по рахунках і станом на 10.03.2015 заборгованість відповідача перед позивачем становить 146497,15 грн. , з яких: 75000 грн. - заборгованість за кредитом; 51625 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19872,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором.

Строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюється сторонами тривалістю 15 років (п. 3.2.2.10.7 Умов).

За приписами п. 3.2.2.10.4 Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов"язань, передбачених п.п. 3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов"язання мало бути виконано клієнтом.

Позивачем 25.02.2015 направлялось відповідачу відповідне повідомлення про наявність заборгованості № 31202MKMOS167 від 29.01.2015 з вимогою про усунення допущеного порушення зобов"язання, яка на даний час відповідачем не виконана.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з правочинів. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як встановлено ч. 3 ст. 346 ГК України, кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків передбачених законом.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В розумінні ст. 174 ГК України, господарські зобов"язання можуть виникати з договору та інших угод, передбачених законодавством, а також з угод, які не передбачені законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов"язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов"язання не допускається.

Порушенням зобов'язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що копії документів, які знаходяться в матеріалах справи та надавались позивачем суду в якості доказів невиконання відповідачем зобов"язань за Договором через порушення умов останнього, є письмовими доказами невиконання відповідачем зобов"язань, взятих ним, відповідно до Договору.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно положень ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За наведених обставин вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за договором № б/н від 30.11.2013 в розмірі 146497,15 грн. , з яких: 75000 грн. - заборгованість за кредитом; 51625 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19872,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором є обгрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст. 49 ГПК України, слід покласти витрати понесені позивачем в зв"язку з розглядом справи, а саме: 2929,94 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 612, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 175, 193, 216, 230, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов публічного акціонерного товариства комерційниий банк "Приватбанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-індустрія" про стягнення заборгованості за договором № б/н від 30.11.2013 в розмірі 146497,15 грн. , з яких: 75000 грн. - заборгованість за кредитом; 51625 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 19872,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Комфорт-індустрія" (76000, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Південний бульвар 30А/26, ) , на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ), заборгованість за договором № б/н від 30.11.2013 в розмірі 146497,15 грн. (сто сорок шість тисяч чотириста дев"яносто сім грн. п"ятнадцять коп.) , з яких: 75000 грн. - заборгованість за кредитом за період з 05.12.2013 по 10.03.2015; 51625 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 09.01.2013 по 10.03.2015; 19872,15 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором за період з 04.08.2014 по 10.03.2015 та 2929,94 (дві тисячі дев"ятсот двадцять дев"ять грн. дев"яносто чотири коп.) грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.06.15

Суддя Деделюк Б.В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Попович Л. І. 09.06.15