ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.05.15р. Справа № 904/2979/15

За позовом Селянського фермерського господарства "Відродження", 23526, Вінницька обл., Шаргородський р-н, с. Копистирин, вул. Островського, 80

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГСМ Центр України", 51400, Дніпропетровська обл., вул. Харківська, 74В

про стягнення 75429,00 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача Косік Г.В. - представник за довіреністю від 16.05.2015 року

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Селянське фермерське господарство "Відродження" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГСМ Центр Україна" про стягнення суми передоплати в розмірі 75429,00 грн., пені в сумі 3794,60 грн., судового збору.

Позивачем 18.05.2015 року подано до суду заяву від 18.05.2015 року про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача суму передоплати в розмірі 75429,00 грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів від 12.11.2014 року за № 121114/1 в частині своєчасної поставки обумовленої договором продукції.

Відповідач мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання 18.05.2015 року не з'явився.

Відповідача своєчасно та належним чином повідомлено про місце, час і дату розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за № 143.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГСМ Центр Україна", як постачальником, та Селянським (фермерським) господарством "Відродження", як покупцем, укладено договір поставки № 121114/1 за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов'язується забезпечити поставку в узгоджені строки на підставі письмових заявок покупця, а покупець зобов'язується прийняти й оплатити на умовах, викладених у договорі, нафтопродукти асортимент, кількість і ціна яких зазначаються у видаткових накладних.

Одиниця виміру: літр (п. 1.2 договору).

Приписами п. 2.1 договору сторонами погоджено наступне: товар поставляється узгодженими партіями за попередньою заявкою покупця впродовж 5 днів з дати узгодження кожної партії товару.

Відвантаження товару за даним договором здійснюється або транспортом покупця на умовах EXW (з резервуарів нафтобази, зазначеної постачальником), або транспортом постачальника на умовах СРТ (місце призначення, зазначене покупцем) (п. 2.2 договору).

Товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем за якістю - згідно технічних умов та інших нормативно-технічних актів і за кількістю - згідно товарно-транспортних документів, а також у відповідності з обраним базисом поставки (п. 2.3 договору).

Пунктом 2.8 договору передбачено, що постачальник вважається таким, що виконав своє зобов'язання з поставки товару з моменту передачі товару покупцю (представнику покупця) або транспортної організації, в залежності від умов поставки, обумовлених даним договором або додатковими угодами до даного договору. Факт передачі товару підтверджується відповідним актом приймання-передачі товару та/або накладною. Постачальник не несе відповідальність за недостачу товару, яка виникла після її передачі покупцю (представнику покупця) або транспортної організації, в залежності від умов договору.

Право власності на товару переходить до покупця з моменту поставки. Моментом поставки товару вважається дата, зазначена у акті приймання-передачі товару та/або у накладній (п. 2.9 договору).

Покупець здійснює оплату поставки товару шляхом безготівкового розрахунку, на підставі рахунків, які надає постачальник (п. 3.1 договору).

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний розрахунковий рахунок постачальника (п. 3.2 договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 року, а в частині розрахунків до їх повного виконання (п. 6.1 договору).

На виконання умов договору позивачем оплачено відповідачу в якості передоплати за дизельне паливо кошти в сумі 75429,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 1 від 12.11.2014 року (а. с. 13) та надіслано відповідачу заявки на поставку нафтопродуктів від 19.02.2015 року (а. с. 14), від 02.03.2015 року (а. с. 16), що підтверджується поштовою квитанцією від 19.02.2015 року та поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 668 (а. с. 17).

В порушення прийнятих на себе за договором зобов'язань відповідач не поставив відповідачу обумовлений договором товар.

Позивачем 11.03.2015 року надіслано відповідачу претензію № 1 від 11.03.2015 року з вимогою повернути отримані в якості передоплати кошти в сумі 75429,00 грн., підтвердженням надіслання якої відповідачу є поштова квитанція від 11.03.2015 року (а. с. 18-20).

Відповідач не звернення позивача не відреагував, не поставив обумовлений договором товар й не повернув отримані в якості передоплати кошти.

За змістом п. 2 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача право пред'явлення вимоги виникло на наступний день - 13.11.2014 року, тобто після здійснення СФГ "Відродження" 12.11.2014 року передоплати відповідачу.

Положенням ст. 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Зі змісту ст. 530 Цивільного кодексу України вбачається, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 3 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

Отже, згідно з положеннями ч. 1 ст. 538 Цивільного кодексу України строк виконання зобов'язання відповідача є таким, що настав, однак, в зв'язку з невиконанням останнім прийнятих на себе зобов'язань в частині поставки товару, позивач відмовився від договору відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України та встановив строк для повернення коштів, отриманих відповідачем як передоплата (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Перевіряючи дотримання кожною зі сторін своїх зобов'язань, судом встановлено, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань не поставив обумовлений сторонами товар, за який позивачем було сплачено попередню оплату у розмірі 75429,00 грн., на вимогу про повернення зазначеної суми не відреагував.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 75429,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2015 року у справі № 904/4726/14.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача, а в пропорційно зменшеній частині позову - підлягає поверненню з державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 599, 666, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193, ст. 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГСМ Центр Україна" (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Харківська, 74В, , р/р 4200 ПАТ "УкрСиббанк") на користь Селянського фермерського господарства "Відродження" (23526, Вінницька обл., Шаргородський р-н, с. Копистирин, вул. Островського, 80, , р/р 3768 у ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299) 75429 (сімдесят п'ять тисяч чотириста двадцять дев'ять) грн. 00 - боргу, 1739 (одна тисяча сімсот тридцять дев'ять) грн. 49 коп. - судового збору, про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 25.05.2015 року.

Суддя С.П.Панна