ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 906/1173/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової Т.В.
суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Швеця В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
за участю представників сторін за первісним позовом:
позивачів: відповідача:Мякищук О.Ф. -дов. від 25.01.15 (був присутній у с.з. 21.05.15), не з'явились, повідомлені належно,
касаційну скаргуПідприємства з іноземним інвестиціями в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 18.03.15
у справі№906/1173/14 Господарського суду Житомирської області
за позовомДубенської міської ради
до1. Підприємства з іноземним інвестиціями в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ассагай"
провнесення змін до договору оренди землі
за зустрічним позовомПідприємства з іноземним інвестиціями в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол"
доДубенської міської ради
провизнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі

У судовому засіданні 21.05.15 оголошувалася перерва до 26.05.15.

Дубенська міська рада звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Житомир-Петрол", ТОВ "Ассагай" про внесення змін до пункту 2.3 договору оренди земельної ділянки від 29.07.03 в редакції позивача. Позивач вказував на те, що рішенням Дубенської міської ради від 25.06.08 №1391 були внесені зміни у додаток до рішення міської ради №879 від 24.10.01 "Про затвердження положення "Про оренду земельних ділянок у м. Дубно та порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки". Зокрема, річний розмір орендної плати за користування земельними ділянками для будівництва та обслуговування автозаправних станцій встановлювався у розмірі 12% від грошової оцінки земельної ділянки. В подальшому, вказане положення було закріплено у рішенні Дубенської міської ради від 24.05.13 №2282 (пункт 2.5). Разом з тим, рішенням Дубенської міської ради від 26.04.12 №1369 було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Дубно, згідно з яким нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 951932 грн. У зв'язку з цим, відповідачу скеровувалися листи з проханням внести зміни до спірного договору оренди шляхом підписання додаткової угоди, однак останнім такі вимоги залишені без задоволення. При цьому, позивач посилався на приписи статей 631, 632, 651 Цивільного кодексу України, статті 188 Господарського кодексу України, статті 30 Закону України "Про оренду землі", статі 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Житомир-Петрол" звернулося до Господарського суду Житомирської області із зустрічним позовом до Дубенської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 29.07.03, в редакції Дубенської міської ради від 16.07.14 з протоколом розбіжностей орендаря (позивача за зустрічним позовом) від 23.07.14. Підприємство вважало, що додаткова угода до спірного договору повинна бути укладена саме на умовах запропонованих ним та при цьому посилався на приписи статей 181, 188 Господарського кодексу України, статті 626 Цивільного кодексу України, статті 126 Земельного кодексу України, статті 14 Закону України "Про оренду землі", статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 03.11.14 (суддя Машевська О.П.) у первісному позові відмовлено. У зустрічному позові відмовлено. Суд виходив з відсутності підстав для внесення змін до спірного договору за рішенням суду, дійшовши висновку про припинення правовідносин сторін за таким договором.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.03.15 (судді: Крейбух О.Г., Юрчук М.І., Бучинська Г.Б.) рішення місцевого господарського суду скасовано в частині відмови у первісному позові. Прийнято нове рішення у цій частині, яким первісний позов заявлений до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Житомир-Петрол" (відповідача-1) задоволено частково. Внесено зміни у пункт 2.3 договору про оренду землі від 29.07.03 та викладено його редакцію. Щодо вимог первісного позову про набрання чинності з 01.01.14 змін до пункту 2.3 договору суд відмовив. В задоволенні первісного позову заявленого до відповідача-2 (ТОВ "Ассагай") також відмовлено. Суд апеляційної інстанції залишив без змін рішення місцевого господарського суду про відмову у зустрічному позові. Апеляційний господарський суд виходив з того, що позивач правомірно вимагає від орендаря приведення договору оренди землі у відповідність до вимог законодавства, оскільки законодавча зміна граничного розміру орендної плати є підставою для перегляду орендної плати, встановленого договором. Суд, з посиланням на приписи частини 3 статті 653 Цивільного кодексу України, дійшов висновку про необґрунтованість первісного позову в частині набрання чинності змін до договору з 01.01.14, та зазначив, що такі набирають чинності з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відмовляючи у зустрічному позові, господарський суд апеляційної інстанції виходив з того, що визначений позивачем за зустрічним позовом розмір орендної плати не ґрунтується на законі та суперечить розміру орендної плати, встановленому рішенням Дубенської міської ради від 24.05.13 №2282.

До Вищого господарського суду України з касаційною скаргою звернулося Підприємство з іноземним інвестиціями в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол", яке просить постанову у справі скасувати, а рішення залишити без змін. Скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції були порушені приписи статей 377, 598, 626, 651, 653 Цивільного кодексу України, статті 120 Земельного кодексу України, статей 7, 21, 30, 31 Закону України "Про оренду землі". Товариство не погоджується з висновком апеляційного господарського суду про наявність підстав для внесення змін до спірного договору на умовах ради та вважає, що спірний договір припинив свою дію.

Від Дубенської міської ради судом отримано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить залишити в силі постанову у справі, а касаційну скаргу - без задоволення.

Від ТОВ "Ассагай" відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення представника позивача за первісним позовом, переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів законодавства, відзначає наступне.

Апеляційним господарським судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.07.03 між Дубенською міською радою - орендодавцем та Підприємством з іноземними інвестиціями ТОВ "Житомир-Петрол" - орендарем був укладений договір про оренду земельної ділянки. За умовами цього договору орендодавець на підставі рішення Дубенської міської ради №494 від 25.07.03 передав, а орендар набув право оренди земельної ділянки в м. Дубно на вул. Шевченка, 66; в оренду передається земельна ділянка, площею 0,17 га, в тому числі, 0,17 га, забудованих земель для будівництва та обслуговування АЗС. Договір укладено строком на 25 років (пункт 2.2 договору). Пунктом 2.3 договору сторони домовились, що орендна плата за землю вноситься орендарем виключно у грошовій формі щомісячно у міський бюджет. Розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках, зокрема, підвищення цін, тарифів тощо, в тому числі, внаслідок інфляційних процесів; збільшення розмірів ставки земельного податку; в інших випадках передбачених законодавством. Можливість зміни умов договору сторони передбачили і в пункті 4. Така зміна відбувається за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення - спір вирішується у судовому порядку. Суд апеляційної інстанції установив, що сторонами неодноразово вносилися зміни до договору (договори про внесення змін від 29.09.04, від 10.08.06) щодо розміру орендної плати. Апеляційний господарський суд також установив, що рішенням Дубенської міської ради від 25.06.08 №1391 було внесено зміни у додаток до рішення міської ради №879 від 24.10.01 "Про затвердження Положення "Про оренду земельних ділянок у м. Дубно та порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки". Цим рішенням визначено, що розмір орендної плати залежить від функціонального використання земельної ділянки і строку оренди та встановлюється, зокрема, в розмірі 12% відсотків від грошової оцінки земельної ділянки, якщо ділянка надана в оренду для будівництва та обслуговування АЗС. Рішенням Дубенської міської ради від 26.04.12 №1369 було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Дубно. Згідно з Витягом Головного управління Держземагенства у Дубенському районі Рівненської області з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у м. Дубно від 27.02.13 №01-16/1-244 нормативна грошова оцінка земельної ділянки в м. Дубно, на вул. Шевченка, 66, площею 1700 м.кв, становить 951932,00 грн. Разом з тим, 24.05.13 Дубенською міською радою було прийнято рішення №2282 "Про внесення змін до Положення "Про оренду земельних ділянок у м. Дубно та порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки". Вказане рішення міської ради №2282 було оприлюднено на офіційному сайті Дубенської міської ради 29.05.13 та опубліковано у газеті "Замок" 30.05.13 №22 (313). Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що розмір орендної плати в залежності від функціонального використання земельної ділянки встановлюється, зокрема, в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки, якщо земельна ділянка відведена для будівництва та обслуговування автозаправочної станції. Суд апеляційної інстанції в процесі розгляду спору установив, що у зв'язку зі зміною нормативної грошової оцінки землі Дубенська міська рада неодноразово зверталася до орендаря (Підприємства з іноземним інвестиціями в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол") з пропозиціями внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 29.07.03, однак останнім вказані звернення залишені без задоволення. Апеляційний господарський суд також установив, що спірний договір у встановленому порядку недійсним не визнавався та свою дію не припинив. Як убачається з матеріалів справи, предметом первісного позову є вимога Дубенської міської ради до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Житомир-Петрол", ТОВ "Ассагай" про внесення змін до пункту 2.3 договору оренди земельної ділянки від 29.07.03 в редакції позивача, з підстав зміни розміру орендної плати на підставі чинного законодавства через прийняття органом місцевого самоврядування відповідного рішення. Предметом зустрічного позову є вимога Підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТОВ "Житомир-Петрол" до Дубенської міської ради про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 29.07.03, в редакції ради від 16.07.14 з протоколом розбіжностей орендаря від 23.07.14. Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи постанову, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог первісного позову заявленого до відповідача-1 та погодився з висновком місцевого господарського суду щодо необґрунтованості вимог зустрічного позову. За приписами статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 628 вказаного Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статей 651, 652 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. За приписами статі 654 цього ж Кодексу у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 21 Закону України "Про оренду землі" (у відповідній редакції) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Питання регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад, належить до виключної компетенції міської ради (пункти 34, 35 статі 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до вимог статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. За приписами статей 13, 15 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Відповідно до статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5 - 7 років. Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Отже, чинним законодавством, як і умовами договору, передбачена можливість зміни умов договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом, а оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то зміна розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 04.07.11 у справі №41/81пд, від 20.08.13 у справі № 5009/3430/12. Згідно з приписами статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційна інстанція за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі. Апеляційний господарський суд установив, з підтвердженням матеріалами справи, що спірний договір оренди землі недійсним у встановленому порядку не визнавався та свою дію не припинив; що умови запропонованої до укладення позивачем за первісним позовом додаткової угоди про внесення змін до спірного договору щодо розміру орендної плати відповідають вимогам земельного і податкового законодавства. Крім того, було враховано, що рішення ради про порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки у м. Дубно, затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Дубно є чинними та підлягають виконанню. Враховуючи наведене, висновок апеляційного господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення первісного позову заявленого до відповідача-1 визнається обґрунтованим. Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази, додатково перевіряти їх. Доводи скаржника не можуть бути підставою для скасування постанови апеляційного госопдарського суду, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів у справі, яка за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене підстав для скасування постанови у справі та задоволення касаційної скарги не вбачається.

В частині відмови у задоволенні зустрічного позову судові акти скаржником не оскаржувалися, а тому колегією суддів не переглядалися.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.03.15 у справі №906/1173/14 залишити без змін.

Касаційну скаргу Підприємства з іноземним інвестиціями в формі товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Петрол" - без задоволення.

Головуючий суддя Т.Добролюбова

Судді Т.Гоголь

В.Швець