ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.05.15р. Справа № 904/2619/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Арбітражного керуючого - ліквідатора Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" - Барановського Олександра Миколайовича, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: Кукуруза В.Ю., довіреність № 21 від 29.01.2015 року, представник;

від відповідача-1: Бакуліна М.С., довіреність від 10.03.2015 року, представник;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить визнати недійсним з моменту вчинення договір про відступлення права вимоги № 16/10/2012 від 16.10.2012 року, укладений між Іноземним підприємством Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" в особі ліквідатора Барановського О.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія - "Альянс".

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що за договором про відступлення права вимоги №16/10/2012 від 16.10.2012 року відповідачу-1 передане право вимоги, що виникло з договору про надання послуг з переробки давальницької сировини № 98-2339-04 від 01.11.1998 року і конкретизоване умовами мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2002 року у справі № 16/290-6/162, однак у зв'язку з припиненням 18.10.2005 року Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна", відповідно зобов'язання Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського є також припиненим.

Позивач також зазначає, що існувало зобов'язання саме Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського". Наразі найменування позивача - Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", при цьому у справі № 16/290-6/162 зміни найменування не відбулося.

Також, позивач обґрунтовує недійсність оспорюваного договору тим, що згідно п. 10.5 договору про надання послуг з переробки давальницької сировини № 98-2339-04 від 01.11.1998 року жодна із сторін не має права передавати свої права та обов'язки третій особі без письмової згоди зацікавлених сторін. Оскільки позивач згоди на укладення договору про відступлення права вимоги не давав, відповідно договір є таким, що не відповідає законодавству.

Відповідач-1 проти позову заперечує, у відзиві на позов зазначає, що зобов'язання позивача не є припиненим, оскільки у 2011 році відновлена ліквідаційна процедура Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна", яке остаточно припинено 26.12.2012 року, і на момент укладення оспорюваного договору відступлення права вимоги згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Іноземне підприємство Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" існувало. Відповідач-1 зазначає, що право на пред'явлення позову до позивача про стягнення дебіторської заборгованості, як зазначено у Звіті ліквідатора Талана Р.Г., не реалізоване тому, що саме Відкрите акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" перебувало у процедурі банкрутства та існував мораторій на задоволення вимог кредиторів. Також, відповідач-1 звертає увагу на той факт, що позивач був належним чином повідомлений про укладення договору про відступлення права вимоги, укладеного між Іноземним підприємством Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" та відповідачем-1, на підтвердження чого надав листи та фіскальні чеки про направлення позивачу повідомлення про укладення оспорюваного договору.

Відповідач-2 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляд справи був повідомлений належним чином.

14.05.2015 року до господарського суду від відповідача-2 надійшло письмове клопотання про здійснення розгляду справи без участі арбітражного керуючого Барановського Олександра Миколайовича.

Відзиву на позов арбітражний керуючий Барановський Олександр Миколайович до суду не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем було подано клопотання про призначення колегіального розгляду спору у зв'язку зі складністю справи.

Відповідно до ч.1 статті 46 ГПК України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Так як для призначення розгляду справи колегією суддів значення має саме складність та категорія спору, враховуючий обставини справи та характер спірних правовідносин суд не вбачає наявності передбачених процесуальним законодавством підстав для призначення колегіального розгляду даної справи.

Розгляд справи був відкладений з 23.04.2015 року на 29.04.2015 року, з 29.04.2015 року на 14.05.2015 року та з 14.05.2015 року на 21.05.2015 року.

У судовому засіданні 21.05.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.1998 року між Іноземним підприємством Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" (замовник) та Відкритим акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського (виконавець) був укладений договір про надання послуг з переробки давальницької сировини № 98-2339-04 від 01.11.1998 року, за умовами якого виконавець повинен поставити замовнику давальницьку сировину (доменний кокс), а замовник повинен переробити дану сировину та поставити металопродукцію узгодженими партіями по реквізитам замовника.

У зв'язку з невиконанням ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" зобов'язань за наведеним договором, Іноземне підприємство Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про примусове вилучення у відповідача 6 181,17 тонн квадратної заготовки згідно ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700 мм на загальну суму 4 724 817,18 грн. (справа № 16/290-6/162).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2002 року у справі № 16/290-6/162 затверджено мирову угоду між Іноземним підприємством Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" та Відкритим акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" (далі - мирова угода), відповідно до умов якої ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" зобов'язане у семиденний термін з моменту затвердження судом мирової угоди здійснити поставку Іноземному підприємству Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" готової продукції: заготовки квадратної у кількості 6 181,17 тонн за договором № 98-2339-04 від 01.11.1998 року, що відповідає 15 440,579 тоннам залишку давальницького коксу (про це свідчить акт звірки, складений сторонами станом на 20.01.2000 року), який знаходився у відповідача станом на 19.01.2000 року та мав заставну вартість 3 937 347,65 грн., ПДВ 20% - 787 469,53 грн., всього разом 4 724 817,18 грн.

Позивач у поясненнях зазначає, що 14.06.2002 року за домовленістю між сторонами у справі № 16/290-6/162 ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" на виконання мирової угоди здійснило переказ грошових коштів на користь Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" у сумі 2 926 276,77 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2002 року порушено провадження у справі № Б29/21/02 про банкрутство Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна".

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2003 року у справі № Б29/21/02 Іноземне підприємство Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" визнано банкрутом; відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Талана Р.Г.

07.10.2003 року в рамках ліквідаційної процедури по справі №Б29/21/02 між Іноземним підприємством Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Талана Р.Г. (первісний кредитор) та Спільним українсько-кіпрським товариством з обмеженою відповідальністю "Уніметал" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги, за умовами п. 1.1. якого первісний кредитор відступає новому кредитору свої вимоги до ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" (боржник), що випливають із виконання мирової угоди від 12.04.2002 року, підписаної боржником та первісним кредитором на суму 4 724 817,18 грн. Природа виникнення прав вимоги: заборгованість за поставку сировини. Згідно п. 1.2. наведеного договору відступлення права вимоги новий кредитор отримує право вимоги, на суму не виконаного зобов'язання за мировою угодою - 1 798 540,41 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2003 року у справі № Б29/21/02 затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора, ліквідовано юридичну особу Іноземне підприємство Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" та припинено провадження по справі.

18.10.2005 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення юридичної особи - Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" - у зв'язку з визнанням її банкрутом.

У зв'язку з невиконанням ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" зобов'язань за договором відступлення права вимоги, Спільне українсько-кіпрське товариство з обмеженою відповідальністю "Уніметал" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" грошових коштів у сумі 1 798 540,41 грн.

ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" звернулося до Спільного українсько-кіпрського товариства з обмеженою відповідальністю "Уніметал" із зустрічним позовом про визнання недійсним відступлення права вимоги від 07.10.2013 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2005 року у справі № 14/42 (6/197) первісний позов задоволено повністю, стягнуто з ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" на користь Спільного українсько-кіпрського товариства з обмеженою відповідальністю "Уніметал" 1798540,41 грн., в задоволенні зустрічного позову - відмовлено у повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.08.2005 року у справі № 14/42 (6/197) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2005 року змінено, в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

21.03.2011 року Спільне українсько-кіпрське товариство з обмеженою відповідальністю "Уніметал" звернулося до ліквідатора Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" Талана Р.Г. з листом про відмову від договору відступлення права вимоги.

19.04.2011 року арбітражний керуючий Талан Р.Г. звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2003 року про ліквідацію Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна".

Ухвалою господарського суду від 27.04.2011 року у справі № Б29/21/02 задоволено заяву Талана Р.Г про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 27.10.2003 року у справі № Б29/21/02, скасовано ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна"; поновлено повноваження арбітражного керуючого Талана Р.Г. як ліквідатора; продовжено строк ліквідаційної процедури до 27.10.2011 року.

Ухвала суду вмотивована тим, що у Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" є дебіторська заборгованість, стягнення якої надасть змогу додатково задовольнити вимоги кредиторів.

12.05.2011 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про прийняття судового рішення про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи - Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2011 року у справі № Б29/21/02 здійснена заміна ліквідатора - припинено повноваження Талана Л.Г. та призначено ліквідатором Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" арбітражного керуючого Барановського О.М.

Ухвалою господарського суду від 08.11.2011 року строк ліквідаційної процедури та повноваження ліквідатора Барановського О.М. по справі № Б29/21/02 продовжено до 27.04.2012 року, останнього зобов`язано у строк до 27.04.2012 року завершити всі заходи ліквідаційної процедури та надати суду на затвердження звіт та ліквідаційний баланс банкрута.

16.10.2012 року за результатами відкритих біржових торгів між Іноземним підприємством Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" в особі ліквідатора Барановського Олександра Миколайовича (цедент) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія -"Альянс" (цесіонарій) був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії) № 16/10/2012 (далі - договір відступлення) за умовами п. 1.1. якого цедент відступає, а цесіонарій приймає в повному обсязі право вимоги до боржника - Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського".

Відповідно до п. 1.2. договору відступлення право вимоги цедента до боржника станом на дату підписання даного договору складає право вимоги Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" щодо поставки квадратної заготовки ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х1170 мм у кількості 6 181,17 тонн за договором № 98-2339-04 від 01.11.1998 року у відповідності до мирової угоди від 12.04.2002 року, затвердженої господарським судом Дніпропетровської області від 18.04.2002 року у справі № 16/290-6/162.

Строк дії договору відступлення передбачений п. 9.1. договору, відповідно до якого даний договір набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов'язань по договору.

За умовами п.п 3.1.-3.2. договору відступлення при підписанні даного договору цедент зобов'язаний передати цесіонарію усі документи, які підтверджують право вимоги цедента до боржника за договорами, визначеними п. 1.1. цього договору (оригінали або нотаріальні копії або копії завірені печаткою підприємства). Передача зазначених документів оформляється відповідним Актом приймання-передачі. Право вимоги, що відступається за цим договором, передається від цедента цесіонарію в момент укладення договору, в зв'язку з чим факт передачі права не потребує додаткового оформлення будь-якими іншими додатковими документами.

З моменту підписання цього договору та Акта приймання-передачі документів, зазначених в п. 3.1. цього договору, зобов'язання цедента за даним договором вважаються виконаними (п. 3.4. договору відступлення).

Пунктом 3.6. договору відступлення передбачено, що у тридцятиденний строк з дня підписання даного договору цедент зобов'язаний письмово повідомити боржника про укладення даного договору.

Згідно п. 8.1. договору відступлення цедент повністю обізнаний про фінансовий стан цедента та постанову господарського суду Дніпропетровської області від 30.04.2003 року про відкриття ліквідаційної процедури у справі № Б29/21/02.

16.10.2012 року уповноважені особи Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" в особі ліквідатора Барановського Олександра Миколайовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія -"Альянс" підписали та скріпили печатками підприємств Акт приймання-передачі документів до договору про відступлення права вимоги (цесії) № 16/10/2012 від 16.10.2012 року, за яким набувачу права вимоги були передані всі необхідні документи для реалізації права, передбаченого зазначеним договором відступлення.

Позивач просить визнати недійсним договір відступлення права вимоги, посилаючись на ті обставини, що зобов'язання позивача є припиненим з моменту припинення Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" - 18.10.2005 року, у зв'язку з тим, що строк позовної давності для пред'явлення до позивача позову про зобов'язання виконати умови мирової угоди розпочався з 26.04.2002 року (так як строк виконання відповідачем вказаного зобов'язання настав 25.04.2002 року - семиденний термін відповідно до умов мирової угоди) і підстав для зупинення даного строку не було. Під час проведення ліквідаційної процедури Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" у 2003 році ліквідатор Талан Р.Г. не здійснив жодних заходів щодо використання права вимагати від позивача виконання умов мирової угоди та повернення дебіторської заборгованості підприємству, що ліквідувалося, тому, за твердженнями позивача, зобов'язання щодо виконання умов мирової угоди є припиненим саме 18.10.2005 року. Отже, на думку позивача, при здійсненні ліквідаційної процедури у 2011-2012 роках Барановським О.М. до складу ліквідаційної маси були включені права вимоги за припиненим зобов'язанням, яке, до того ж, існувало у Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", а не Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського".

Також, позивач стверджує, що 14.06.2002 року ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" здійснило часткове перерахування грошових коштів Іноземному підприємству зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" у сумі 2926276,77 грн., та відповідно невиконаним зобов'язанням за мировою угодою є перерахування грошових коштів у сумі 1798540,41 грн. (4724817,18 грн. (заставна вартість квадратної заготовки за мировою угодою) - 2926276,77 грн.).

Крім того, позивач наголошує, що не був повідомлений про укладення оспорюваного договору про відступлення права вимоги та згоди на укладання такого договору не давав, що є порушенням договору про надання послуг з переробки давальницької сировини № 98-2339-04 від 01.11.1998 року, згідно з п. 10.5. якого жодна із сторін не має права передавати свої права та обов'язки третій особі без письмової згоди зацікавлених сторін. Позивач стверджує, що дізнався про уступку права вимоги лише після подання до господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія -"Альянс" позову до ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" про зобов'язання виконати умови мирової угоди (справа № 904/1478/15).

Відповідач-1 проти позову заперечує, у відзиві на позов зазначає, що зобов'язання позивача не є припиненим, оскільки у 2011 році відновлена ліквідаційна процедура Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна", яке остаточно припинено 26.12.2012 року, і на момент укладення оспорюваного договору відступлення права вимоги згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Іноземне підприємство Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" існувало.

Також відповідач-1 зазначає, що право на пред'явлення позову до позивача про стягнення дебіторської заборгованості, як зазначено у Звіті ліквідатора Талана Р.Г., не реалізоване тому, що саме Відкрите акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" перебувало у процедурі банкрутства та існував мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Також, відповідач-1 звертає увагу на той факт, що позивач був належним чином повідомлений про укладення договору про відступлення права вимоги, укладеного між Іноземним підприємством зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" та відповідачем-1, на підтвердження чого надав листи та фіскальні чеки про направлення позивачу повідомлення про укладення оспорюваного договору (а.с. 100-103).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, господарський суд звертає увагу на наступне.

Позивачем у позовній заяві зазначений відповідач-2: Арбітражний керуючий - ліквідатор Іноземного підприємства Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" - Барановський Олександр Миколайович.

У судовому засіданні 21.05.2015 року (фіксування судового процесу відбувалося з допомогою звукозаписувального технічного засобу) представник позивача зазначив, що позовні вимоги заявлені саме до Барановського Олександра Миколайовича у статусі арбітражного керуючого.

Суд звертає увагу, що арбітражний керуючий є особою, що здійснює незалежну професійну діяльність, що не змінює його статус як фізичної особи. У господарському процесі фізичні особи можуть брати участь лише і деяких категоріях спорів (корпоративні спори, справи про банкрутство тощо). Участь вказаної особи при розгляді справи про визнання недійсним договору є неможливою.

Отже, провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача-2: Арбітражного керуючого - ліквідатора Іноземного підприємства Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" - Барановського Олександра Миколайовича, підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Розглядаючи доводи позивача про відступлення права вимоги у більшому обсязі, ніж мав первісний кредитор (твердження позивача про часткове виконання мирової угоди шляхом оплати 2 926 276,77 грн. на підставі рахунку №1/06 від 12.06.2002 року), суд звертає увагу на наступне.

На неодноразову вимогу суду надати докази досягнення сторонами згоди про зміну зобов'язання з поставки квадратної заготовки на грошове зобов'язання (оплата коштів), позивачем не надано належних та допустимих доказів.

Пояснення позивача, що досягнення такої згоди з Іноземним підприємством зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" відбулося шляхом видачі та часткової оплати рахунку №1/06 від 12.06.2002 року є необґрунтованими та не приймаються судом з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, а учасниками судового процесу не заперечується, що 12.06.2002 року ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" та Іноземним підприємством Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" було складено та підписано наступні документи:

- рахунок №1/06 від 12.06.2002 року;

- накладна №1/06 від 12.06.2002 року, відповідно до якої Іноземне підприємство Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" передало, а Відкрите акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" прийняло кокс КД у кількості 15 440,579 тон на суму 4724817,18 грн.

- податкова накладна №1/06 від 12.06.2002 року, видана Іноземним підприємством Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" Відкритому акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського".

Суд звертає увагу, що зазначені документи свідчать про нову поставку товару, що була здійснена Іноземним підприємством Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" позивачеві вже після затвердження судом мирової угоди.

І часткова оплата позивачем виставленого рахунку №1/06 від 12.06.2002 року у розмірі 2926276,77 грн. є частковим виконанням позивачем зобов'язань з оплати товару, поставленого 12.06.2002 року на підставі накладної №1/06 від 12.06.2002 року, а не зобов'язань, передбачених мировою угодою.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення, в яких зазначає, що у накладній №1/06 від 12.06.2002 року допущена помилка і насправді вказана накладна підтверджує поставку давальницької сировини, яка відбулася у 1999 році (точну дату поставки позивач вказати не зміг).

На запитання суду щодо зазначення у податковій накладній №1/06 від 12.06.2002 року дати поставки товару саме 12.06.2002 року представник позивача зазначив, що у податковій накладній також міститься помилка щодо дати поставки.

Суд звертає увагу на необґрунтованість та ситуативність таких пояснень позивача та зазначає, що чинне законодавства передбачає порядок відновлення (у випадку втрати) первинних документів бухгалтерського обліку та уточнення даних, що містяться в документах бухгалтерського та податкового обліку. До того ж, накладні на поставку давальницької сировини містяться у оглянутих судом матеріалах справи №16/290-6/162, де відсутнє зазначення про втрату будь-якої накладної.

Суд вважає такі пояснення позивача даними виключно з метою ухилення від виконання своїх зобов'язань за договором.

Також суд зазначає, що не є належними доказами зміни способу виконання мирової угоди договір відступлення права вимоги від 07.10.2003 року, укладений між Іноземним підприємством Підприємство зі стовідсотковим іноземним капіталом "Редбюрі Україна" та спільним Українсько-Кіпрським товариством з обмеженою відповідальністю "Уніметал", від якого сторони відмовилися, та лист попереднього ліквідатора Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" Талана Р.Г. № 0913 від 04.07.2013 року. Крім того, у вказаному листі зазначається про залишок заборгованості саме за поставлений кокс доменний, а не за невиконані зобов'язання за мировою угодою.

Посилання позивача на наявність встановлених судами фактів часткового виконання мирової угоди є хибним, оскільки ні рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.05.2005 року, ні постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.08.2005 року у справі № 14/42 (6/197) таких фактів не встановлено, в описовій частині вказаних судових рішень міститься опис доводів позивача по зазначеній справі, які не є фактами, встановленими судом.

Навпаки, стосовно договору відступлення права вимоги від 07.10.2003 року, укладений між Іноземним підприємством Підприємство зі стовідсотковим іноземним капіталом "Редбюрі Україна" та спільним Українсько-Кіпрським товариством з обмеженою відповідальністю "Уніметал", суд звертає особливу увагу, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.08.2005 року у справі № 14/42 (6/197) в задоволенні первісного позову Спільного українсько-кіпрського товариства з обмеженою відповідальністю "Уніметал" до ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" про стягнення грошових коштів у сумі 1 798 540,41 грн. відмовлено саме на тій підставі, що умовами мирової угоди передбачалося не грошове зобов'язання, а зобов'язання з поставки квадратної заготовки.

І при розгляді вказаної справи у 2005 році позивач не зазначав, що у 2002 році сторони досягли згоди про зміну способу виконання мирової угоди. Постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.08.2005 року повністю спростовує твердження позивача про досягнення у 2002 році згоди про зміну зобов'язання за мировою угодою на грошове.

Також суд звертає увагу, що матеріали оглянутої судом справи №16/290-6/162 не містять інформації щодо прийняття судом рішення про зміну способу виконання мирової угоди.

Отже, на момент укладення оспорюваного договору відступлення права вимоги №16/10/2012 від 16.10.2012 року існувало зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" за договором № 98-2339-04 від 01.11.1998 року щодо поставки квадратної заготовки у кількості 6 181,17 тонн. І вказане зобов'язання не змінювалося після укладення мирової угоди по справі №16/290-6/162.

Надаючи оцінку твердженням позивача про невірне зазначення у оспорюваному договорі відступлення права вимоги характеристик квадратної заготовки, яку повинен поставити позивач, суд приймає до уваги сукупність наступних обставин:

- зазначаючи, що згідно мирової угоди позивач зобов'язаний поставити квадратну заготовку з іншими характеристиками, ніж зазначена у оспорюваному договорі відступлення права вимоги, позивач у той же час не зазначає, яку саме квадратну заготовку він зобов'язаний поставити;

- судом було зобов'язано позивача (для підтвердження своїх доводів) надати інформацію, з наданням відповідних доказів, щодо того, яка саме квадратна заготовка залишилася непоставленою згідно договору № 98-2339-04 від 01.11.1998 року. Позивачем вимогу суду не виконано;

- відповідно до ч.3 ст.78 Господарського процесуального кодексу України мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову. Предметом спору по справі № 16/290-6/162 була поставка саме квадратної заготовки ГОСТ 380-94 СТ 5 ПС/СП 125х125х11700 мм.;

- варіант мирової угоди, що наданий відповідачем-1, і підписання якого підтверджується позивачем, містить чіткі характеристики квадратної заготовки. Підписання позивачем варіанту мирової угоди з вказівкою характеристик квадратної заготовки є доказом того, що сторони договору визначили, що непоставленою залишилася саме квадратна заготовка з зазначеними характеристиками.

З урахуванням викладеного, суд вважає неприйнятними усні пояснення представника позивача, що на виконання мирової угоди позивач мав би право поставити квадратну заготовку з будь-якими характеристиками на власний розсуд.

Таким чином, у оспорюваному договорі уступки права вимоги сторони вірно зазначили характеристики квадратної заготовки, яка повинна бути поставлена позивачем.

Розглядаючи доводи позивача про припинення його зобов'язання за договором №98-2339-04 від 01.11.1998 року у зв'язку з припиненням 18.10.2005 року Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" суд звертає увагу, що ухвалою господарського суду від 27.04.2011 року у справі № Б29/21/02 задоволено заяву Талана Р.Г про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 27.10.2003 року у справі № Б29/21/02, скасовано ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу Іноземного підприємства Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна"; поновлено повноваження арбітражного керуючого Талана Р.Г. як ліквідатора; продовжено строк ліквідаційної процедури до 27.10.2011 року, а 12.05.2011 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про прийняття судового рішення про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи. І станом на день укладення оспорюваного договору відступлення право вимоги № 16/10/2012 від 16.10.2012 року Іноземне підприємство Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" існувало.

Надаючи оцінку твердженням позивача про наявність підстав для визнання оспорюваного договору недійсним у зв'язку з відсутністю згоди позивача на уступку права вимоги, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 10.5 Договору № 98-2339-04 від 01.11.1998 року жодна із сторін не має права передавати свої права та обов'язки третій особі без письмової згоди зацікавлених сторін.

На запитання суду представник позивача не зміг надати пояснення які саме зацікавлені сторони (у множині) малися на увазі сторонами договору, адже якщо приймати до уваги, що кредитор бажає уступити право вимоги, то залишається одна сторона договору (боржник), а не сторони (у множині). У той же час суд не приймає до уваги дану обставину (недоліки формулювання п.10.5) у якості визначальної.

У даному аспекті суд погоджується з оцінкою зазначених доводів позивача (водночас не приймаючи її у якості встановленого судом факту), наданих господарським судом Дніпропетровської області у рішенні від 20.05.2005 року по справі № 14/42 (6/197) (з зазначеним рішенням в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним договору уступки права вимоги погодився і Дніпропетровський апеляційний господарський суд у постанові від 30.08.2005 року), де суд зазначив, що договір уступки права вимоги не порушує права позивача, для якого не має значення кому передавати виконання зобов'язання.

Суд запропонував позивачеві надати пояснення, яким чином відступлення права вимоги порушує його права. Представник позивача надав усні пояснення про те, що внаслідок відступлення права вимоги зміниться місце поставки товару, однак надати документальне підтвердження такому доводу не зміг.

У цьому аспекті суд звертає увагу учасників судового процесу, що відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Такі ж вимоги чинне законодавство пред'являє і при укладення сторонами правочинів.

Суд зазначає, що укладення ліквідатором в ліквідаційній процедурі, з урахуванням обмежених строків її проведення, договору відступлення права вимоги відповідає вимогам розумності та добросовісності.

У той же час, суд вважає, що визнання недійсним договору відступлення права вимоги не відповідатиме положенням ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод ("Захист власності"), оскільки позбавить відповідача-1 права вимоги, яка сама по собі розглядається Європейським судом з прав людини як майно,а тому підлягає захисту як право власності.

З урахуванням відсутності порушення прав позивача, що відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковим для прийняття рішення про задоволення позову, суд не вважає за можливе позбавити відповідача-1 власності (у розумінні даного терміну Європейським судом з прав людини) шляхом визнання недійсним оспорюваного договору.

Також суд зазначає, що невиконання позивачем зобов'язання за договором №98-2339-04 від 01.11.1998 року та послідуючий цикл оспорювання договорів уступки права вимоги свідчить лише про небажання виконувати зобов'язання, а не про порушення права.

Стосовно доводів позивача про закінчення позовної давності, суд, в аспекті розглядуваного спору, звертає увагу, що дане питання може бути предметом розгляду у справі про виконання позивачем своїх зобов'язань, а не в аспекті підстав для визнання договору недійсним.

Також суд звертає увагу, що прилюдні торги за своєю суттю є правочином, який є передумовою укладення договору відступлення права вимоги. Прилюдні торги недійсними не визнавалися.

Надаючи оцінку твердженню позивача, що зобов'язання повинне бути виконане Відкритим акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", а не Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського", суд звертає увагу, що найменування позивача змінено з Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" на Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського" відповідно до змін до статутних документів, державна реєстрація яких відбулась 07.05.2012 року. Зміна найменування жодним чином не впливає на існування зобов'язань позивача.

Суд, надаючи оцінку оспорюваному договору, зазначає, що договір відступлення права вимоги відповідає висновкам Верховного Суду України щодо уступки права вимоги по договору. Іноземне підприємство Підприємство зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" уступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія -"Альянс" право вимоги, що виникло саме з договору №98-2339-04 від 01.11.1998 року. Це право конкретизоване умовами мирової угоди затвердженої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2002 року у справі № 16/290-6/162.

Розглянувши спір, суд приходить до висновку, що заміна сторони у Договорі про надання послуг з переробки давальницької сировини № 98-2339-04 від 01.11.1998 року відбулася на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) №16/10/2012 від 16.10.2012 року, який повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підстави для визнання останнього недійсним відсутні.

Отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 49, 81-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача-2: Арбітражного керуючого - ліквідатора Іноземного підприємства Підприємства зі стопроцентним іноземним капіталом "Редбюрі Україна" - Барановського Олександра Миколайовича.

В задоволенні позову - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Повний текст рішення складено - 26.05.2015 року.

Суддя О.М. Крижний