ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.2015 Справа № 907/313/15

за позовом прокурора міста Ужгород в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради, м.Ужгород

до відповідача 1 Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м.Ужгород

до відповідача 2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Ужгород

до відповідача 3 виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м.Ужгород

про визнання частково недійсним рішення, визнання недійсним договору оренди землі та зобов'язання повернення земельної ділянки

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

прокурор - Машкаринець Т.М. - прокурор відділу представництва інтересів громадян і держави в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури області

від позивача - не з'явився

від відповідача 1 - Зінич А.Б. - спеціаліст І категорії юридичного відділу (дов. №24-12/3 від 05.01.15)

від відповідача 2 - не з'явився

від відповідача 3 - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: про визнання недійсним пункт 3 рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 02.04.14 №99 «Про видачу підтверджень торговельної діяльності на тимчасові об'єкти торгівлі та сфери послуг з погодженням режиму роботи» в частині зобов'язання Департаменту міського господарства укласти договір оренди земельної ділянки з суб'єктом господарювання ОСОБА_1, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №1276 від 30.04.14, укладений між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради в особі директора департаменту - Костенчука О.А. та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку площею 29,7 кв.м вартістю 65611,45 грн., що знаходиться в місті Ужгороді на площі Корятовича, 11/4, біля кафе «Саламандра» та повернення її до земель Ужгородської міської ради.

Прокурор присутній в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні з мотивів наведених у позовній заяві.

Підставою для звернення прокурора в особі органу місцевого самоврядування з позовом стало порушення інтересів держави у галузі земельних відносин, зокрема охорони землі як національного багатства, оскільки при наданні у користування земельної ділянки порушено вимоги законодавства щодо порядку розпорядження земельними ділянками комунальної власності, а відповідачем 3 прийнято оскаржуваний пункт рішення, що порушує встановлений ст.19 Конституції України принцип діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, у зв'язку з тим, що позивач відповідно до закону наділений правом розпоряджатись спірною земельною ділянкою.

Прокурором, внаслідок перевірки та вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства щодо порядку набуття суб'єктами права користування земельними ділянками комунальної власності для здійснення підприємницької діяльності встановлено, що п.1.1. рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 02.04.14 №99 «Про видачу підтверджень торговельної діяльності на тимчасові об'єкти торгівлі та сфери послуг з погодженням режиму роботи», згідно якого відповідачу 2 надано підтвердження торговельної діяльності та погоджено режим роботи на тимчасова об'єкти торгівлі міста Ужгорода на один рік на терасі на спірній земельній ділянці не відповідає вимогам законодавства та підлягає визнанню недійсним з підстав недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного Кодексу, зокрема відсутністю однієї з істотних умов договору оренди землі - умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, у відповідності до ст..15 Закону України «Про оренду землі». Прокурором також наведено доводи щодо визнання недійсним п.1.1. рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 02.04.14 №99 «Про видачу підтверджень торговельної діяльності на тимчасові об'єкти торгівлі та сфери послуг з погодженням режиму роботи» як протиправного та такого, що підлягає скасуванню, оскільки виключною компетенцією позивача є прийняття рішення про передачу земельних ділянок комунальної власності міста Ужгород.

Позивач у клопотанні від 13.05.15 позовні вимоги прокурора підтримує у повному обсязі.

Відповідач 1 у заяві №24.01-12/615 від 31.03.15 визнає позов повністю, вказує, що оспорюваний пункт рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 02.04.14 №99 «Про видачу підтверджень торговельної діяльності на тимчасові об'єкти торгівлі та сфери послуг з погодженням режиму роботи» та договори оренди земельних ділянок було прийнято та укладені на підставі делегованих повноважень та в порядку, визначеному рішенням Ужгородської міської ради «Про порядок надання в оренду земельних ділянок для тимчасового розміщення малих архітектурних форм та літніх терас для здійснення підприємницької діяльності на землях загального користування» №52 від 21.12.10 є недійсними, оскільки таке скасоване постановою Закарпатського окружного адміністративного суду 19.09.14 по справі №807/3593/13-а, у зв'язку з чим, просить задоволити вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідач 2, незважаючи на вимоги, викладені в ухвалах господарського суду Закарпатської області від 23.03.15, 01.04.15, 23.04.15, 14.05.15 у судове засідання не з'явився та участь у судовому засіданні уповноваженого представника не забезпечив.

Представник відповідача 3 у судовому засіданні подав письмові пояснення, в яких вказує, що оскаржуване рішення про надання в оренду земель загального користування міста приймалося на засіданнях виконавчого комітету міської ради, всупереч ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», ст.ст.15, 16, 21, 122 Закону України «Про оренду землі».

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача 1, суд встановив:

Рішенням 3 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 21.12.2010 р. №52 «Про порядок надання в оренду земельних ділянок для тимчасового розміщення малих архітектурних форм та літніх терас для здійснення підприємницької діяльності на землях загального користування» затверджено порядок та делеговано виконавчому комітету міської ради повноваження щодо прийняття рішень стосовно надання в оренду земельних ділянок для тимчасового розміщення малих архітектурних форм та літніх терас для здійснення підприємницької діяльності на землях загального користування згідно.

На виконання вказаного рішення виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 02.04.14 прийнято рішення №99 «Про видачу підтверджень торговельної діяльності на тимчасові об'єкти торгівлі та сфери послуг з погодженням режиму роботи», згідно п.1.1 надано підтвердження торговельної діяльності та погодження режиму роботи на тимчасові об'єкти торгівлі на території м.Ужгорода терміном на один рік підприємцю ОСОБА_1, ід.код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1; згідно п.3 Департаменту міського господарства протягом трьох днів з дня отримання укласти договір оренди земельної ділянки з суб'єктами господарювання (п.п.1.1-1.7), зокрема ОСОБА_1

На підставі вказаних рішень, 30.04.14 між відповідачем 1 (орендодавець за договором) та відповідачем 2 (орендар за договором) був укладений договір №1276 оренди земельної ділянки (далі - договір оренди), згідно п.1 якого орендодавець, на підставі рішення виконкому від 02.04.14 №99, передав, а орендар прийняв в строкове, платне володіння та користування земельну ділянку із земель комерційного використання з метою несільськогосподарського призначення, для торгівлі на терасі, яка знаходиться в центральній зоні міста за адресою: АДРЕСА_2/біля кафе «Саламандра»/, площею 29,7 кв.м.

Згідно витягу Управління Держземагентства в Ужгородському районі Закарпатської області №10-709-0.4-2679/2-15 від 12.03.15 нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 в межах 71 економіко-планувальної зони для земель комерційного використання становить 2209,14 грн.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.14 у справі №807/3593/13-а визнано протиправним та скасовано рішення Ужгородської міської ради «Про порядок надання в оренду земельних ділянок для тимчасового розміщення малих архітектурних форм та літніх терас для здійснення підприємницької діяльності на землях загального користування» №52 від 21.12.10.

Проаналізувавши матеріали справи та законодавство України, суд прийшов до наступного висновку.

Спірні правовідносини регулюються нормами Земельного кодексу України, Закону України „Про оренду землі", Закону України „Про місцеве самоврядування" та іншими актами законодавства.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Згідно приписів ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу тощо. Відповідно до ч.1 ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.

Частиною 1 ст.122 Земельного кодексу України встановлено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно п. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п.1 ст.124, ст.125 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню повністю, у тому числі і щодо вимоги прокурора про визнання недійсним договору оренду земельної ділянки №1276, укладеного 30.04.14 та повернення спірної земельної ділянки до земель Ужгородської міської ради.

Відповідно до ст. ст.3, 4, 6 Закону України „Про оренду землі" (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності; орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом; орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України „Про оренду землі" (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положення ч.1. ст.15 Закону України „Про оренду землі" (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) до істотних умов договору оренди землі відносить умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

У силу припису ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину. У відповідності до ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.1 ст.152 Земельного кодексу України одним із способів захисту прав на земельні ділянки є визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Також, наявними матеріалами справи підтверджується, що всупереч нормам чинного законодавства 02.04.14 було прийнято рішення виконавчого комітету Ужгородського міської №99 «Про видачу підтверджень торговельної діяльності на тимчасові об'єкти торгівлі та сфери послуг з погодженням режиму роботи», яке було прийнято на підставі делегованих повноважень та в порядку, визначеному рішенням 3 сесії 6 скликання Ужгородської міської ради від 21.12.2010 р. №52 «Про порядок надання в оренду земельних ділянок для тимчасового розміщення малих архітектурних форм та літніх терас для здійснення підприємницької діяльності на землях загального користування», яке в свою чергу, визнано протиправним та скасоване Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.14 у справі №807/3593/13-а, у зв'язку з підстав невідповідності та супереченню вимогам чинному законодавству, зокрема: Земельному кодексу України, Законів України «Про оренду землі», «Про місцеве самоврядування», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до абзацу 4 пункту 2.26 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" (в редакції від 26.12.2011р.), розглядаючи справи у спорах про визнання недійсними договорів оренди, суди повинні з'ясовувати питання чинності рішень (розпоряджень), на підставі яких було укладено такі договори.

Таким чином, вказані рішення є незаконними, а договір оренди земельної ділянки №1276, укладений 30.04.14 на підставі вказаних рішень, предметом якого є земельна ділянка із земель комерційного використання з метою несільськогосподарського призначення, для торгівлі на терасі, яка знаходиться в центральній зоні міста за адресою: АДРЕСА_2/біля кафе «Саламандра»/, площею 29,7 кв.м. є недійсним.

За таких обставин рішення виконавчого комітету Ужгородського міської №99 «Про видачу підтверджень торговельної діяльності на тимчасові об'єкти торгівлі та сфери послуг з погодженням режиму роботи» в оспорюваній його частині належить визнати судом недійсним.

За наведеного, підлягають задоволенню також позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі укладеного на підставі недійсного рішення відповідно до приписів ст. 215 ЦК України з підстав недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України щодо того, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Крім того, суд приймає до уваги, що спірний договір не містить умов передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що є істотними умовами договору, відсутність яких є самостійною підставою для визнання недійсним договору оренди землі відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Враховуючи вище встановлений факт неправомірності рішення Ужгородської міської ради та рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради приписам законодавства, суд приходить до висновку про визнання недійсним укладеного на їх підставі договору оренди земельної ділянки.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину (ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України). На підставі наведеного, вимога прокурора про зобов'язання звільнення та повернення земельної ділянки, яка знаходиться в центральній зоні міста за адресою: АДРЕСА_2/біля кафе «Саламандра»/, площею 29,7 кв.м. до земель Ужгородської міської ради, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позовні вимоги прокурора та позивача належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України. Об'єднання прокурором в позові декілька позовних вимог здійснено з дотриманням вимог ч.1 ст.58 ГПК України. Відповідно до ч.5 ст.22 Господарського процесуального кодексу України відповідач 1 та відповідач 3 позов визнали повністю.

Таким чином позов підлягає до задоволення повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3748,23 грн.: сума 1218 грн. за вимогу про визнання недійсними рішення виконавчого комітетом Ужгородського міської №99 від 02.04.14; сума 1218 грн. за вимогу про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №1276 від 30.04.14; сума 1312,23грн. (2% від грошової оцінки земельної ділянки) за майнову вимогу позивача про повернення земельної ділянки до земель Ужгородської міської ради, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідачів порівну.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 22, 29, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 58, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити повністю.

Визнати недійсним пункт 3 рішення виконавчого комітету Ужгородського міської від 02.04.14 №99 «Про видачу підтверджень торговельної діяльності на тимчасові об'єкти торгівлі та сфери послуг з погодженням режиму роботи» в частині зобов'язання Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради укласти договір оренди земельної ділянки з суб'єктом господарювання ОСОБА_1 (п.1.1.).

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки №1276 укладений 30.04.14 між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради, м.Ужгород та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, м.Ужгород.

Повернути земельну ділянку, яка знаходиться в центральній зоні міста за адресою: АДРЕСА_2/біля кафе «Саламандра»/, площею 29,7 кв.м. до земель Ужгородської міської ради.

Стягнути з Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м.Ужгород, пл. Поштова,3 ) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів - Управління державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38015610, банк отримувача - ГУДКCУ у Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) - 812016, рахунок отримувача - №3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, найменування суду - господарський суд Закарпатської області) суму 1249,41 грн. судового збору.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. код НОМЕР_2) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів - Управління державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38015610, банк отримувача - ГУДКCУ у Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) - 812016, рахунок отримувача - №3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, найменування суду - господарський суд Закарпатської області) суму 1249,41 грн. судового збору.

Стягнути з виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м.Ужгород, пл. Поштова,3 ) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів - Управління державної казначейської служби України у м. Ужгороді Закарпатської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38015610, банк отримувача - ГУДКCУ у Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) - 812016, рахунок отримувача - №3002, код класифікації доходів бюджету - 22030001, найменування суду - господарський суд Закарпатської області) суму 1249,41 грн. судового збору.

Видати накази.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.05.15.

Суддя О.В. Васьковський