РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/26374/14
За позовом Заступника прокурора Подільського району міста Києва в інтересах держави - Подільської районної у місті Києві ради, в особі - Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймак-Синтез»

про стягнення 67296,90 грн.

Головуючий суддя - Сташків Р.Б.

Судді: Грєхова О.А.,

Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача - Качмарська Ю.В., Скрипнюк С.В. (представники за довіреностями);

від Подільської районної у місті Києві ради - не з'явилися;

від відповідача - Тесленко А.П. (представник за довіреністю);

від прокуратури - Скляр Д.Ю. (посвідчення №029382).

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Подільського району міста Києва звернувся до суду з позовною заявою в інтересах держави - Подільської районної у місті Києві ради, в особі - Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймак-Синтез» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості та санкцій за Договором оренди № 2003-1 від 05.04.2002 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем обов'язків орендаря за цим договором оренди. Даний позов Заступника прокурора було підтримано Позивачем та Подільською районною у місті Києві радою.

Відповідно поданого Позивачем пояснення по справі від 19.05.2015 за його обрахунками у межах заявленого Заступником прокурора Подільського району міста Києва позову за Договором оренди № 2003-1 від 05.04.2002 рахується непогашеною за Відповідачем 63456,27 грн. - заборгованість по орендній платі, 2341,82 грн. - пені та 1498,81 грн. - 3% річних, а разом 67296,90 грн.

Прокуратурою підтримано позовні вимоги у межах поданих Позивачем 19.05.2015 розрахунків, відтак фактично заявлено про зменшення позовних вимог. Судом дану заяву задоволено, тому за ст. 55 ГПК України має місце нова ціна позову - 67296,90 грн.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи на неправильний на його думку розрахунку орендної плати, наданої прокуратурою та Позивачем, та отже, неправильних розрахунок вимог позову в цілому та їх необґрунтованість. І також Відповідач вказує на неправомірне неврахування Позивачем всіх здійснених Відповідачем оплат.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

05.04.2002 між КП «Оренда», як Орендодавцем (правонаступником якого в межах даних правовідносин є Позивач, Додаткова угода від 01.10.2008), та Відповідачем, як Орендарем, було укладено Договір № 2003-1 (далі - Договір), за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування приміщення площею 100,7 кв.м., розташоване на першому поверсі будинку за адресою: вул. Оболонська, 39, в м. Києві, для розміщення офісу, строком користування до 05.10.2016. Факт передачі приміщення в оренду підтверджується залученим до справи відповідним актом.

Орендна плата за умовами п. 1.4 Договору на початок його дії встановлена в розмірі 1656,39 грн. (у т.ч. ПДВ) на місяць та нараховується з моменту підписання акту прийому-передачі.

Додатковою угодою від 01.11.2006 сторонами погоджено збільшення розміру місячної орендної плати, а саме, що виходячи з розрахунку станом на 31.08.2006 проіндексована вартість 1 кв.м. приміщення складає 2585,75 грн., тому розмір місячної орендної плати станом на 31.08.2006 без індексації та ПДВ - 3254,81 грн., а з ПДВ - 3905,77 грн. (але без індексації).

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Орендар зобов'язався вносити орендну плату не пізніше 1 числа наступного місяця в повному обсязі на підставі рахунку Орендодавця, який він виставляє Орендарю не пізніше ніж за 5 днів до 1 числа наступного місяця.

Спірною в межах даного спору є заборгованість, докладний розрахунок якої з періодами нарахування залучений до пояснення Позивача від 19.05.2015, та зокрема заявляються вимоги про стягнення заборгованості:

- з орендної плати за період оренди з серпня 2012 року по листопад 2014 року включно в сумі 63456,27 грн.;

- з пені за прострочення внесення орендної плати за період оренди з червня 2014 року по листопад 2014 року включно в сумі 2341,82 грн.;

- з 3% річних за прострочення внесення орендної плати за період оренди з серпня 2012 року по листопад 2014 року включно в сумі 1498,81 грн.

Судом досліджено заперечення Відповідача щодо неправильного на його думку розрахунку орендної плати, наданої прокуратурою та Позивачем, та отже, необґрунтованості позовних вимог, та до таких доводів Відповідача суд ставиться критично з огляду на наступне.

Як було описано вище судом, на момент укладення Договору сторонами було погоджено орендну плату з ПДВ у розмірі 1656,39 грн., з подальшим визначенням розміру орендної плати за кожний наступний місяць шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, та вказані умови Договору були повністю враховані Позивачем у наданому суду 19.05.2014 розрахунку (у т.ч. з врахуванням арифметичного округлення орендної плати до 1656,40 грн., тобто на 1 копійку).

Також у розрахунку від 19.05.2015 Позивачем було враховано, що Додатковою угодою від 01.11.2006 сторонами погоджено збільшення розміру місячної орендної плати, а саме, що виходячи з розрахунку станом на 31.08.2006 проіндексована вартість 1 кв.м. приміщення складає 2585,75 грн., тому розмір місячної орендної плати станом на 31.08.2006 без індексації та ПДВ - 3254,81 грн., а з ПДВ - 3905,77 грн., але без індексації, тому далі у розрахунку Позивач застосовує у встановленому Договором порядку індекс інфляції до базового розміру орендної плати 3254,81 грн., та вже з урахуванням проіндексованої орендної плати нараховує на неї ПДВ у встановленому законом порядку.

Отже, вказаний розрахунок орендної плати Позивачем було виконано з урахуванням Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, про застосування якої також вказано в Договорі та Додатковій угоді від 01.11.2006.

При цьому суд враховує, що застосування встановленого Додатковою угодою від 01.11.2006 нового розміру орендної плати станом на 31.08.2006 та його подальша індексація, також місяць (жовтень 2010 року), з якого, як з першого місяцю обрахунку був застосований новий розмір орендної плати з урахуванням індексації - все це відбулось за згодою сторін та отримало подальше схвалення, оскільки сторонами було вчинено конклюдентні дії на погодження розміру орендної плати, алгоритму її розрахунку та періоду застосування, а саме: між сторонами було підписано та скріплено печатками підприємств акти про надання послуг оренди за Договором (акти від 31.01.2013, від 28.02.2013, від 31.03.2013 та від 30.04.2013), наведені у яких суми повністю відповідають сумам, що наведені у розрахунку Позивача наданого суду 19.05.2015 у вигляді таблиці. Отже, підписання між сторонами вказаних актів та скріплення їх печатками юридичних осіб свідчить про визнання обома сторонами Договору, та зокрема Відповідачем, застосованої Позивачем методики розрахунку орендної плати та правильності виставлених йому до оплати сум. З огляду на наведене, заперечення Відповідача щодо неправильності розрахунку Позивача судом відхиляються.

Також не знайшли свого доказового підтвердження посилання Відповідача на врахування Позивачем не всіх здійснених ним оплат, оскільки з наданого Позивачем 19.05.2015 суду розрахунку вбачається прямо протилежне. Всі оплати, здійснені Відповідачем в межах спірного періоду - з серпня 2012 року по листопад 2014 року включно, були враховані Позивачем, в тому числі враховано останній платіж у листопаді в розмірі 8000 грн., а також обґрунтовано не включено до розрахунку раніше присуджену до стягнення з Відповідача рішенням Господарського суду міста Київ у справі № 5011- 30/14438-2012 від 27.11.12 заборгованість, яка виникла станом на 31.07.2012.

Щодо оплат Відповідача у липні 2012 року та у грудні 2012 року, то вони вчинені поза спірним в межах даної справи періодом, і належність їх до оплат спірної заборгованості за період оренди з серпня 2012 року по листопад 2014 року Відповідачем перед судом не доведена, зокрема враховуючи п. 1.7 Договору щодо порядку внесення Відповідачем орендної плати за поточний місяць не пізніше 1 числа наступного місяця, та п. 10.1 Договору, за яким Позивачу надано право при частковій оплаті орендної плати в першу чергу зараховувати пеню, а потім - орендну плату. Отже, не зарахування цих оплат Позивачем в погашення спірної в межах даної справи заборгованості визнається судом правомірним, і протилежного Відповідач перед судом не довів.

Таким чином, Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, які покладені в обґрунтування позовних вимог.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази, що між сторонами існує спір або розбіжності щодо обсягів та/або якості наданих Відповідачу передбачених умовами Договору послуг оренди у вищевказаний спірний період, а відтак, згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України та 193 ГК України, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 63456,27 грн. з орендної плати визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України за весь період прострочення;

- пені відповідно до п. 6.2 Договору, на підставі статей 546, 549 ЦК України, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Перевіривши надані суду 19.05.2015 розрахунки вищевказаних санкцій, суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунків, їх арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, та зокрема оскільки вони не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, а відтак, позовні вимоги про стягнення 2341,82 грн. пені та 1498,81 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо порушення інтересів держави в межах даного спору, що стали підставою для подання позову заступником прокурора, то суд погоджується з його доводами, наведеними у позові, та зокрема, що недоотримання плати за передане в оренду комунальне майно спричиняє прямий збиток державі, в особі територіальної громади району. Отже, з огляду на все вищенаведене, а також враховуючи системний аналіз приписів статті 36 Закону України «Про прокуратуру», норм ГПК України та рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99, суд дійшов висновку про наявність у заступника прокурора права на звернення до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до статті 49 ГПК України, судовий збір 1827 грн., від сплати якого заступник прокурора звільнений, стягується з Відповідача.

Керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймак-Синтез» (м. Київ, вул. Оболонська, 39; ідентифікаційний код 31868702) на користь Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» (м. Київ, вул. Хорива, 36; ідентифікаційний код 35669250) 63456 (шістдесят три тисячі чотириста п'ятдесят шість) грн. 27 коп. заборгованості з орендної плати, 2341 (дві тисячі триста сорок одну) грн. 82 коп. пені, 1498 (одну тисячу чотириста дев'яносто вісім) грн. 81 коп. 3% річних.

Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Строймак-Синтез» (м. Київ, вул. Оболонська, 39; ідентифікаційний код 31868702) 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору в дохід Державного бюджету України.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.05.2015

Головуючий суддя Сташків Р.Б.

Суддя Грєхова О.А.

Суддя Полякова К.В.