ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.15р. Справа № 904/2591/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віста", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Логістик Груп", м. Запоріжжя

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікан Дніпро", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 116 599, 14 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: Коваленко С.О., дов. № КС/04.15/4, представник;

від першого відповідача: не з'явився;

від другого відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Віста" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про солідарне стягнення 89 676, 66 грн., що складають суму заборгованості за Договором поставки № А1/220 від 14.11.13 р., 13 168, 35 грн. - інфляції, 1 108, 29 грн. - річних, 12 645, 84 грн. - пені.

Перший відповідач відзив на позовну заяву не надав, його повноважний представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув", „адресат відсутній", зокрема, "за зазначеною адресою не проживає" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Крім того, особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду. (див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 16.04.15 р., перший відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, на яку і була надіслана ухвала суду як про порушення провадження у справі, так і про відкладення розгляду справи (а.с. 55-56).

Як вбачається із матеріалів справи, поштове відправлення, в якому містилась ухвала господарського суду про порушення провадження у справі, повернуто підприємством зв'язку з поміткою „за закінченням терміну зберігання" (а.с. 71-75).

Таким чином, господарський суд вважає, що перший відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Другий відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що строк дії Договору поруки закінчився та до того ж, відповідальність другого відповідача відповідно до умов спірного Договору обмежується 1 000 грн.

У зв'язку з вище викладеним, другий відповідач вважає вимоги позивача пред'явлені до нього неправомірними та необґрунтованими, та просить розглядати справу без його участі.

14.05.15 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.13 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Віста" (Позивач; Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Лідер Логістик Груп" (Перший відповідач; Покупець) укладено договір поставки № А1/220 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, предметом даного Договору є довготермінове співробітництво Сторін по постачанню Постачальником Покупцю продуктів харчування, продовольчої сировини та супутніх товарів.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.3. Договору, асортимент, кількість, ціна та сума обумовлюється при поставці кожної партії Товару та вважаються узгодженими при наявності на видаткових накладних підписів Сторін, скріплених печаткою або виданою Покупцем довіреністю. Накладні є документом, який замінює специфікацію та протокол узгодження цін в якості невід'ємної частини Договору.

Виконуючи умови Договору, у період з вересня по жовтень 2014 р. позивач здійснив поставку товару першому відповідачу на загальну суму 89 676, 66 грн., про що свідчать копії видаткових накладних (а.с. 44-50).

Згідно п. 3.1. Договору, розрахунки за поставлений Товар здійснюються Покупцем за кожну партію товару в безготівковому або готівковому порядку по мірі його реалізації, але не більше 30 календарних днів з дня отримання його Покупцем.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язань щодо оплати поставленого товару в сумі 89 676, 66 грн., на момент розгляду спору, перший відповідач не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача щодо стягнення річних за період з 05.10.14 р. по 25.03.15 р. в сумі 1 108, 29 грн. підлягають частковому задоволеню, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду прострочення.

Так, як вже було зазначено вище, умовами договору перебачено проведення розрахунків не більше 30 календарних днів після оформлення з дня отримання товару.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач поставив товар за першою накладною 05.09.14 р., отже, прострочення в оплаті виникло з 06.10.14 р. Відповідно і першим днем правомірного нарахування річних є 06.10.14 р.

Відповідна помилка допущена позивачем і при розрахунку суми річних за іншими накладними, за якими у період з вересня по жовтень 2014 р. було поставлено товар відповідачу і за який останній не розрахувався.

Після перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період з 06.10.14 р. по 25.03.15 р. в сумі 1 100, 90 грн.

Вимоги щодо стягнення інфляції за загальний період з жовтня 2014 р. по лютий 2015 р. підлягають частковому задоволенню, оскільки позивачем , як вже зазначено вище, невірно визначено початок періоду прострочення.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Зважаючи на те, що зобов`язання щодо оплати за поставлений товар за накладними №№ 1149, 1165 відповідач повинен був виконати в жовтні 2014 р.; за накладними №№ 1244, 1262, 1297- в листопаді 2014 р., нарахування інфляції на заборгованість за зазначеними накладними повинно здійснюватись з листопада та грудня 2014 р.

Після перерахунку, з врахуванням положень, викладених у зазначеній вище Постанові ВГСУ, до стягнення підлягає інфляція за загальний період з листопада 2014 р. по лютий 2015 р. в сумі 11 764, 94 грн.

З огляду на викладене, зазначені вище суми підлягають до стягнення з першого відповідача.

Вимоги щодо солідарного стягнення зазначених сум з другого відповідача, задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

15.05.14 р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю „Нікан Дніпро" (Другий відповідач; поручитель) укладено Договір поруки, відповідно до п. 1 якого Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання ТОВ „Лідер Логістик Груп" усіх зобов'язань останнього за Договором поставки № А1/220 від 14.11.13 р., укладеним між Кредитором та Боржником, а також за усіма його невід'ємними частинами.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Стаття 553 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно п.п. 3.1. Договору поруки, Поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з Договором поставки № А1/220 від 14.11.13 р. перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів річних, неустойки, відшкодування збитків тощо.

Відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою в розмірі 1 000 грн.

Відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В п. 4.1. Договору поруки сторони дійшли згоди про те, що Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами (уповноваженими представниками Сторін) та діє до 31 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 4.3. Договору, припинення поруки допускається без припинення забезпеченого нею зобов'язання.

Тобто, після визначеного в п. 4.1. Договору поруки строку (31.12.14р.), порука є припиненою.

Крім того, як вже зазначалось вище, відповідальність поручителя обмежується 1 000 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 546, 553, 554, 559, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Лідер Логістик Груп" (69098, м. Запоріжжя, вул. Полякова, буд. 13-а, кв. 46-а, п/р 5942 в ПАТ КБ „Приватбанк", МФО 313399, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Віста" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 11, кв. 45, п/р 0100 в ДОД „Райффайзен банк Аваль" м. Дніпропетровська , МФО 305653, ) 89 676 (вісімдесят дев'ять тисяч шістсот сімдесят шість гривень) 66 коп. основного боргу, 1 100 (одна тисяча сто гривень) 90 коп. річних, 11 764 (одинадцять тисяч сімсот шістдесят чотири гривні) 94 коп. інфляції, 2 050 (дві тисячі п'ятдесят гривень) 86 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю „Нікан Дніпро" відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено:19.05.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко