УХВАЛА

27.05.2015Справа № 910/12990/15

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КБ-БУД» про вжиття запобіжних заходів до Управління житлово-комунального господарства Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, за участю представників:

ТОВ «КБ-БУД» - Вербовецької Я.І. (представник за довіреністю);

УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації - не з'явився;

встановив:

У травні 2015 року через канцелярію Господарського суду м. Києва надійшла заява ТОВ «КБ-БУД» про вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на рахунок УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.05.2015 заяву ТОВ «КБ-БУД» залишено без руху, надано заявнику строк на усунення недоліків та призначено до розгляду на 27.05.2015 о 9:55 год.

В судовому засіданні 27.05.2015 представник заявника, на виконання ухвали суду від 22.05.2015, подав заяву про вжиття запобіжних заходів із усуненими недоліками та підтримав доводи, викладені у заяві.

Представники УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явились.

Розглянувши заяву ТОВ «КБ-БУД» про вжиття запобіжних заходів, суд дійшов висновку, що вказана заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник вказав на те, що рішенням Господарського суду м. Києва від 12.05.2014 у справі № 910/4722/14 з УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на користь ТОВ «КБ-БУД» стягнуто заборгованість за договором підряду.

Зазначене рішення суду, яке набрало законної сили 24.05.2014, УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації було виконано лише 15.04.2015 в межах процедури примусового виконання, внаслідок чого заявник виявив намір звернутися до суду з позовом про стягнення з УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації інфляційних втрат та 3% річних за порушення строків сплати заборгованості, встановленої рішенням суду.

Всі інші доводи заявника, викладені в заяві, зводяться до обґрунтування можливих позовних вимог, які ТОВ «КБ-БУД» має намір пред'явити до УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації шляхом звернення з позовною заявою до суду після розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів.

Обставинами, які можуть призвести до невиконання у подальшому судового рішення, на думку заявника є: великий термін прострочення оплати заборгованості, небажання боржника вести переговори, значний розмір суми боргу, наявність інших кредиторів.

На підставі викладеного просить накласти арешт на все майно, що належить до УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Згідно зі ст. 43-2 ГПК України, запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Таким чином, запобіжні заходи забезпечують вимогу, яка ще не оформлена у вигляді позову, та надають додаткову гарантію збереження доказів чи запобігання порушення права. При цьому заявник має подати докази, достатні для впевненості в тому, що його право порушується або невідворотно буде порушено.

Як передбачено ч. 3 ст. 43-3 ГПК України, після подання заявником позовної заяви, запобіжні заходи діють як заходи забезпечення позову, тобто застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду та задоволення законних вимог позивача.

Наведене пердбачає наявність зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Крім того, заява про вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить особі, щодо якої просять вжити запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб, має містити посилання на яке саме майно слід накласти арешт, кому воно належить і на яких правових підставах, у кого і за якою адресою воно знаходиться.

Як вбачається з поданих заявником матеріалів, зокрема заяви про вжиття запобіжних заходів, заявником не визначено конкретний перелік майна, на яке слід накласти арешт, не зазначено його місцезнаходження та доказів належності УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації кому.

Крім того, вжиття такого запобіжного заходу, як накладення арешту на все майно УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації не є співвідносним з захистом порушеного права заявника щодо можливого стягнення інфляційних втрат та 3% річних в орієнтовному розмірі 62360,44 грн.

Наявність судового рішення про стягнення з УЖКГ Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації грошових коштів не свідчить про загрозу невиконання ним в майбутньому рішення суду та не є підставою для вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на майно.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, саме лише посилання заявника на те, що невжиття запобіжних заходів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких запобіжних заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття запобіжних заходів (необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову) не може бути підставою для винесення ухвали про накладення запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки що доводи, викладені заявником в заяві про вжиття запобіжних заходів є лише припущеннями заявника без посилання на фактичні обставини, які б підтверджували порушення його прав чи існування реальної загрози їх порушення.

Керуючись ст.ст. 43-1, 43-2, 43-3, 43-4 та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «КБ-БУД» в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Суддя Я.В. Маринченко