ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2015 р. Справа № 911/1667/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ПРОВІТА»

про стягнення 8648,13 грн.

секретар судового засідання (пом. судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Михайловська І.Г., довір. № 0114/205 від 29.12.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - позивач, ПрАТ «Страхова компанія «УСГ») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ПРОВІТА» (далі - відповідач, ТзДВ «Страхова компанія «ПРОВІТА») про стягнення 8648,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2013 р. внаслідок порушення водієм Іщенком Ігорем Олександровичем Правил дорожнього руху України при керуванні транспортним засобом «Шевролет», державний реєстраційний номер ВВ 0327 СА по вул. Чорновола, 28/1 (електроопора б/н) у м. Києві, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль «Фольксваген», державний реєстраційний номер АА 3864 РВ, під керуванням Коберник Н.І., що був застрахований позивачем за договором добровільного страхування наземного транспорту № 28-0199-12-00398 від 10.04.2012 р., та автомобіль «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 0390 СС, під керуванням Ткача В.Г. Позивач у відповідності з договором страхування здійснив виплату страхового відшкодування вказаного автомобіля «Фольксваген», державний реєстраційний номер АА 3864 РВ, в сумі 8648,13 грн., у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача вказану суму страхового відшкодування, оскільки цивільно-правова відповідальність Іщенка І.О. застрахована відповідачем на підставі договору (полісу) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ № 9960200, а також судові витрати покласти на відповідача.

21.05.2015 р. до господарського суду Київської області ТзДВ «Страхова компанія «ПРОВІТА» було подано пояснення б/н, б/д (вх. № 11855/15 від 21.05.2015 р.), відповідно до яких відповідач зазначив, що ТзДВ «Страхова компанія «ПРОВІТА» визнає позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «УСГ».

У судовому засіданні 21.05.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав; представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У судовому засіданні 21.05.2015 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

10.04.2012 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик) та Коберник Наталією Іванівною (страхувальник) було укладено договір № 28-0199-12-00398 добровільного страхування транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, що може зазнати страхувальник у результаті настання страхового випадку.

21.09.2013 р. по вул. Чорновола, 28/1 (електроопора б/н) у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Шевролет», державний реєстраційний номер ВВ 0327 СА, під керуванням Іщенка І.О., транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер АА 3864 РВ, під керуванням Коберник Н.І., та транспортного засобу «Хюндай», державний реєстраційний номер АА 0390 СС, під керуванням Ткача В.Г.

У відповідності до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 07.10.2013 р. у справі № 761/251168/13-п винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, за фактом ДТП було визнано Іщенка І.О.

Судом з'ясовано, що згідно з умовами договору № 28-0199-12-00398 від 10.04.2012 р., на підставі страхового акту № СТОКА-303 від 25.09.2013 р., позивачем було розраховано та виплачено на користь страхувальника страхове відшкодування в сумі 8648,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18295 від 15.10.2013 р.

Зважаючи на той факт, що цивільно-правова відповідальність Іщенка І.О. була застрахована у ТзДВ «Страхова компанія «ПРОВІТА» на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ № 9960200, позивачем було відправлено на адресу відповідача заяву на виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 668 АПС від 19.07.2014 р. з проханням сплатити позивачу страхове відшкодування в сумі 8648,13 грн. Однак, вказана вимога була залишена відповідачем без реагування, у зв'язку з чим ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» і звернулось до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п. 37.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, у разі, коли такі витрати здійснюються за згодою страховика. Якщо страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована, здійснили такі витрати без попереднього погодження із страховиком, страховик має право відмовити у компенсації таких витрат або зменшити їх розмір з урахуванням вимог законодавства України про порядок відшкодування такої шкоди.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Також слід зазначити, що у відповідності з приписами ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

У відповідності до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ № 9960200 сума франшизи становить 0,00 грн.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається з пояснень б/н, б/д (вх. № 11855/15 від 21.05.2015 р.), адресованих суду, відповідач визнав позов у повному обсязі в сумі 8648,13 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Частиною 6 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Водночас, як передбачено ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За таких обставин позовні вимоги щодо стягнення суми страхового відшкодування з відповідача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ПРОВІТА» (07300, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Набережна, буд. 7, код 31704186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32А, код 30859524) - 8648 (вісім тисяч шістсот сорок вісім) грн. 13 коп. витрат зі страхового відшкодування, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 26.05.2015 р.

Суддя В.М. Бабкіна