ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2015 року Справа № 915/605/15

за позовом: Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївські парки" /вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027; Смагін В.В. вул. Садова, 42-А, кв. 45, 54000/

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційної фірми "Самаритянка" /вул. Космонавтів, 48, м. Миколаїв, 54018/

про розірвання договору та стягнення 88835,88 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Герасименко О.А., довіреність від 01.04.2015 № 3)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про:

- розірвання договору оренди від 01.08.2012 № 3, укладеного між сторонами;

- стягнення з відповідача 88835,88 грн. заборгованості з орендної плати.

Заявлений позов позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань зі сплати орендної плати за період з квітня 2014 року по березень 2015 року (включно) за спірним договором.

Ухвалою суду від 14.04.2015 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 22.05.2014 о 10 год. 30 хв.

Відповідач свого представника в судове засідання 22.05.2015 не направив, вимоги ухвали суду від 14.04.2015 не виконав, відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, згідно з ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутнього представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2012 між сторонами був укладений договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, № 3 (далі - договір), за яким позивач зобов'язався передати, а відповідач, в свою чергу, прийняти в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення площею 100 кв. м., розміщене за адресою: м. Миколаїв, вул. Бутоми, 3, що знаходиться на балансі позивача.

Згідно з п.п. 2.1., 2.7., 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору:

- відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту прийому-передачі майна;

- майно вважається поверненим позивачу з моменту підписання сторонами акта прийому-передачі;

- орендна плата визначається на підставі Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, затвердженого рішенням міської ради від 20.10.2011 № 10/15, і становить, без ПДВ, за перший місяць оренди - 5200 грн.;

- нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством;

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць;

- орендна плата перераховується позивачу щомісячно, не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір укладено строком на 2 роки 10 місяців, що діє з 01.08.2012 до 01.06.2015 включно.

На виконання умов договору, 01.08.2012 позивач передав, а відповідач прийняв в оренду вищевказане нерухоме майно, що підтверджується актом прийому-передачі від 01.08.2012, поясненнями позивача та не заперечується відповідачем.

За період дії договору з квітня 2014 року по березень 2015 року (включно) відповідач мав сплатити позивачу орендну плату в розмірі 88835,88 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками-фактури, актами виконаних послуг, розрахунком заборгованості, поясненнями позивача та не заперечується відповідачем.

Проте відповідач свої зобов'язання за договором в частині сплати вказаної суми орендної плати за період з квітня 2014 року по березень 2015 року (включно) не виконав, що підтверджується поданими позивачем розрахунками та поясненнями позивача.

Таким чином, за час оренди майна за договором з квітня 2014 року по березень 2015 року (включно) сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 88835,88 грн., що підтверджується позивачем та жодним чином не спростовується відповідачем.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позов позивача підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом за час оренди майна за договором з квітня 2014 року по березень 2015 року (включно) сума основного боргу відповідача перед позивачем з орендних платежів становить 88835,88 грн., а отже позов позивача в частині стягнення з відповідача 88835,88 грн. боргу з орендної плати підлягає повному задоволенню господарським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Господарським судом встановлено, що відповідач систематично порушує свої зобов'язання за договором в частині вчасної та повної сплати орендної плати, станом на час вирішення даного спору заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі за договором рахується з квітня 2014 року по березень 2015 року (включно) та складає 88835,88 грн.

Господарський суд вважає, що дане порушення відповідачем умов договору є істотним, а отже позов позивача в частині розірвання спірного договору ґрунтується на фактичних обставинах справи та чинному законодавстві України, а тому підлягає задоволенню судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач жодним чином не спростував обставини, доведені суду позивачем.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Самаритянка" (вул. Космонавтів, 48, м. Миколаїв, 54018, код 20908747) на користь Комунального підприємства Миколаївської міської ради "Миколаївські парки" (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027, код 32884306) основний борг в сумі 88835 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять п'ять) грн. 88 коп. та судовий збір в сумі 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп.

3. Розірвати договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, від 01.08.2012 № 3, укладений між Комунальним підприємством Миколаївської міської ради "Миколаївські парки" та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо - комерційною фірмою "Самаритянка".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 27.05.2015.

Суддя Д.О.Бездоля