ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 травня 2015 р. Справа № 903/372/15

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до відповідачів: 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Іванівка АГ"

2) приватного підприємства "Волиньагротехсервіс"

про стягнення 31236грн. 25коп.

Суддя Сур'як О.Г.

Представники :

від позивача: н/з

від відповідачів: н/з

Суть спору: позивач - фізича особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів: ТОВ "Агрофірма Іванівка АГ" та ПП "Волиньагротехсервіс" 31 236грн.25коп., з них: 28 635грн.84коп. - інфляційних нарахувань за період з 16.07.2013р. по 31.01.2015р. на суму основного боргу в розмірі 97800грн., який стягнуто згідно рішення господарського суду Волинської області від 15.07.2014р. по справі №903/507/14 та донарахування 3% річних за період з 04.03.2014р. по 21.01.2015р. в розмірі 2600,41грн.

Позивач в судовому засіданні 27.04.2015р. позовні вимоги підтримав, надав суду оригінали документів для огляду.

Відповідачі в судове засідання двічі не з'явилися.

27.04.2015р. відповідач 2 - ПП "Волиньагротехсервіс" надіслав суду пояснення щодо позовних вимог у справі, в якому вказує, що стосовно позовних вимог у справі заперечень не має, вимоги вважає обґрунтованими, судові витрати просить покласти на відповідачів солідарно.

Також 27.04.2015р. на адресу суду надійшло клопотання від відповідача 1 - ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ", в якому він просить відкласти розгляд справи, в зв'язку із неможливістю представника з?явитися в судове засідання.

18.05.2015р. від відповідача 1 - ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ" повторно надійшло клопотання (вих..№14/05-15 від 14.05.2015р.) про відкладення розгляду справи, згідно якого останній просить відкласти розгляд справи в зв'язку із неможливістю представника з?явитися в судове засідання та повідомляє, що ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ" не отримала від позивача копії позовної заяви .

Слід зазначити, що позивачем до позовної заяви додано докази направлення ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ" копії позовної заяви з додатками, зокрема опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек поштового відділення.

Клопотання відповідача 1 про відкладення розгляду справи відхилено судом з наступних підстав.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Згідно п.3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р.у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд звертає увагу на те, що представництво інтересів в суді не обмежене певним колом осіб, а надання додаткових пояснень та доказів по справі в господарському судочинстві не ставиться в залежність від явки уповноважених представників у судове засідання.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Водночас, відповідач не позбавлений права надати суду письмові пояснення по суті поданого позову.

Статтею 77 ГПК України встановлені обставини, за яких господарський суд відкладає в межах строків, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Крім того, згідно ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Враховуючи те, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов'язковою, суд дійшов висновку щодо можливості розгляду справи в даному судовому засіданні за наявними в ній матеріалами згідно ст.75 ГПК України за відсутності представників сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

05.06.2013р. між позивачем - підприємцем ОСОБА_1 (Продавець) та відповідачем 1 - ТОВ "Агрофірма Іванівка АГ" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 13/61.

Згідно п.п 1.1. вказаного договору продавець зобов'язався передати у власність, а покупець прийняти і оплатити наступний товар (продукцію): запасні частини до сільськогосподарської техніки.

Відповідно до п.3.1., 3.4. договору передбачено, що оплата товару здійснюється у грошовій формі, шляхом перерахування коштів покупцем на розрахунковий рахунок продавця. Термін остаточної оплати товару згідно даного договору: не пізніше 15 липня 2013р.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що у разі несвоєчасної остаточної оплати отриманого товару покупець сплачує продавцю штрафні санкції в розмірі 0,5% суми неоплачених товарів за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

На виконання умов договору купівлі-продажу №13/61 позивач передав, а відповідач-1 прийняв товар на загальну суму 97 800грн.

Проте, відповідач взяті на себе, згідно договору купівлі-продажу №13/61 від 05.06.2013р., зобов'язання в частині проведення розрахунків за поставку товару не виконав, в зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість на суму 97 800 грн.

05 червня 2013р. між кредитором (позивачем) - підприємцем ОСОБА_1 та поручителем (відповідачем) - приватним підприємством "Волиньтехагросервіс" був укладений договір поруки №8/ПР.

Пункт 1.1 договору поруки передбачає, що предметом даного договору є зобов'язання поручителя (ПП "Волиньтехагросервіс") перед кредитором (підприємцем ОСОБА_1) відповідати за порушення боржником (ТОВ "Агрофірма " Іванівка АГ") його зобов'язань перед кредитором по договору купівлі-продажу № 13/61 від 05.06.2013р., укладеному між кредитором і боржником , що включає:

- зобов'язання щодо оплати товару;

- сплату процентів річних, інфляційних нарахувань на суму боргу та неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору ;

- відшкодування збитків, завданих кредиторові.

Згідно пункту 5.1 договору поруки № 8/ПР від 05.06.2013р., у разі порушення ТОВ "Агрофірма Іванівка АГ" зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні божники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник.

Рішенням господарського суду Волинської області від 15.07.2014р. по справі №903/507/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.09.2014р., постановлено позов задоволити повністю, стягнути солідарно з ТОВ "Агрофірма "Іванівка АГ" та ПП "Волиньтехагросервіс" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 106 106,31 грн. заборгованості, в т.ч. 97 800,00 грн. основної заборгованості, 6 449,45грн. - пені за період з 16.07.2013р. по 15.01.2014р., 1 856,86грн. - 3 % річних за період з 16.07.2013р. по 03.03.2014р., 2 123,00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору та 500грн. судових витрат пов'язаних з послугами адвоката.

30.07.2014р. на виконання рішення господарського суду видано наказ.

Згідно платіжних доручень № 1906 від 17.01.2015 року на суму 9702,57 грн. та № 154 від 22.01.2015 року на суму 99 026 ,74 грн. відповідачі погасили свою заборгованість.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно розрахунків позивача відповідачу нараховано 28635,84грн. інфляційних нарахувань за період з 16.07.2013р по 31.01.2015р. та 2600,41грн. 3% річних за період з 04.03.2014р. по 16.01.2015р. на суму боргу 97800грн. та за період з 17.01.2015р. по 21.01.2015р. на суму боргу 88007,43грн., а всього 31236,25грн.

Суд, перевіривши подані розрахунки, встановив, що до стягнення підлягає 28606,93грн. інфляційних нарахувань за період з серпня 2013р по січень 2015р. та 2600,41грн. 3% річних за період з 04.03.2014р. по 16.01.2015р. на суму боргу 97800грн. та за період з 17.01.2015р. по 21.01.2015р. на суму боргу 88007,43грн., а всього 31207,34грн. В решті позову слід відмовити, в зв'язку з помилкою в розрахунку.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 11, 509, 599, 625, 626, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Іванівка АГ" (15552, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, смт.Михайло-Коцюбинське, вул. Шевченка, 2-Б, ) та приватного підприємства "Волиньтехагросервіс" (43024, Волинська обл., м.Луцьк, пр. Соборності, буд. 20А, кв. 97, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (43026, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 31 207грн. 34коп. (в т.ч 28606,93грн. інфляційних нарахувань та 2600,41грн. 3% річних), а також 1825грн. 31коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено

22.05.2015

Суддя О. Г. Сур'як