КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" травня 2015 р. Справа № 910/1891/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Самсіна Р.І.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання - Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпровська пристань"

про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014

у справі № 910/1891/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Призма Бета"

до 1. Приватного акціонерного товариства "Дніпровська пристань"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілф"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності

за участю представників:

від позивача: Козлова Д.Д.,

від відповідача 1: Кокосадзе Н.М.,

від відповідача 2: Захожа Т.В.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Призма Бета" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Дніпровська пристань" та ТОВ "Стілф" про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва від 10.08.2012, а також визнання за позивачем права власності на об'єкт незавершеного будівництва - багаторівневий паркінг, який знаходиться за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна Генерала, буд. 2 т, ІІ черга (літ. К 1), готовністю 26%.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.06.2014 (колегія суддів у складі: Васильченко Т.В., Бойко Р.В., Босий В.П.) позов задоволено повністю, на підставі ч. 2 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України визнано недійсним договір купівлі-продажу від 10.08.2012 та визнано за позивачем як інвестором право власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 (колегія суддів у складі: Тищенко О.В., Іоннікової І.А., Тарасенко К.В.), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2014, рішення суду першої інстанції скасовано, в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що право власності на даний об'єкт позивач не набув, оскільки не здійснив фінансування об'єкту інвестиційної діяльності, яке передує будуванню (створенню) об'єкту інвестування - паркінгу, участі в його створенні позивач не приймав та передбаченого ч. 5 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" права не набув.

12.03.2015 ПрАТ "Дніпровська пристань" (відповідач-1) звернулось із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 у справі № 910/1891/14, якою відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Призма Бета". Відповідач-1 просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 у справі № 910/1891/14 за нововияленими обставинами та залишити без змін рішення господарського суду міста Києва від 20.06.2014.

Заява мотивована тим, що заявник не знав, що договір укладено на вкрай невигідних для нього умовах та в умовах порушення прав інвестора будівництва, про що заявник довідався лише 25.02.2015 після отримання доступу до листування електронною поштою між колишнім менеджментом ПрАТ "Дніпровська пристань", юристами юридичної компанії "Andreas Neocleous & Co" та співробітниками компанії "Arricano Real Estate LLC", яка раніше опосередковано контролювала діяльність ПрАТ "Дніпровська пристань". Та стосуються питань оформлення права власності ПрАТ "Дніпровська пристань" на спірний об'єкт незавершеного будівництва та підготовки до укладення оспорюваного договору купівлі-продажу. Ці матеріали були вилучені за результатами проведення Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України комп'ютерно-технічної експертизи вилученого в ході виїмки в межах розслідування кримінальної справи № 06-15922 серверу та передані слідчим Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві представнику ТОВ "Призма Бета", який передав ці матеріали заявнику із листом від 04.03.2015.

За твердженням заявника, з'ясовані ПрАТ "Дніпровська пристань" факти спростовують висновки суду щодо правомірності укладення оспорюваного договору. Так, матеріалами листування підтверджується, що ціна продажу багаторівневого паркінгу була визначена сторонами не ринковим шляхом, а виключно з урахуванням наявності у ПрАТ "Дніпровська пристань" кредиторської заборгованості перед ТОВ "Стілф" та подальшого прагнення мінімізації бази оподаткування при виконанні оспорюваного договору. При цьому на момент укладення спірного договору існували тяжкі для ПрАТ "Дніпровська пристань" обставини, що підтверджується звітом незалежної аудиторської фірми "Сампіта" та ухвалою господарського суду міста Києва від 12.11.2012 у справі № 5011-50/11240/12 про банкрутство ПрАТ "Дніпровська пристань", порушеної за заявою колишнього виконуючого обов'язки генерального директора ПрАТ "Дніпровська пристань".

Сукупність з'ясованих обставин, на думку заявника, дозволяє констатувати, що ПрАТ "Дніпровська пристань" уклало з ТОВ "Стілф" оспорюваний договір купівлі-продажу від 10.08.2012 через неможливість своєчасного погашення боргів перед кредиторами, в тому числі перед ТОВ "Стілф", за значно заниженою ціною.

За твердженням заявника, занизька ціна незавершеного будівництва та відсутність фактичних розрахунків між сторонами, укладення оспорюваного договору за існування у ПрАТ "Дніпровська пристань" тяжких обставин на момент його укладення є достатніми підставами для визнання його недійсним з тих підстав, що спірний договір укладеного на вкрай невигідних умовах та під впливом тяжких обставин.

Листування електронною поштою, яке надало заявнику ТОВ "Призма Бета" підтверджує також, що багаторівневий паркінг являв собою невід'ємну частину другої черги будівництва, інвестування якого на підставі інвестиційного договору № ДИ-10/08 від 10.08.2007 здійснювалось ТОВ "Призма Бета", та за умови належного і повного виконання ПрАТ "Дніпровська пристань" умов інвестиційного договору (завершення будівництва паркінгу) ТОВ "Призма Бета" його б повністю проінвестувало та отримало б у власність.

В судовому засіданні 21.05.2015 представник ПрАТ "Дніпровська пристань" вимоги та доводи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційної інстанції підтримав та просив задовольнити її в повному обсязі.

Представник ТОВ "Призма Бета" також підтримав вимоги та доводи заяви відповідача-1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційної інстанції.

Представник відповідача-2 заперечив вимоги та доводи заяви відповідача-1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови апеляційної інстанції та підстави її скасування.

Дослідивши доводи заяви відповідача-1, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Відповідно до приписів ст. 112 ГПК України господарський суд вправі переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

При цьому перегляд за нововиявленими обставинами постанов і ухвал апеляційної інстанції, якими змінено або скасовано судове рішення суду першої інстанції, здійснюється судом тієї інстанції, якими змінено або прийнято нове судове рішення (ст. 114 ГПК України).

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є, в тому числі, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 № 17 зазначено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до п. 5 вказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (п. 8.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №17).

За висновком колегії суддів, ПрАТ "Дніпровська пристань" у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду не навів жодних обставин, які б можна було вважати нововиявленими для заявника, оскільки ПрАТ "Дніпровська пристань" як сторона інвестиційного договору був обізнаний про його умови та ступінь його виконання. Не міг не бути обізнаним заявник і про власний фінансовий стан, що мав наслідком його звернення до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, та про вартість об'єкта незавершеного будівництва. Заявник не міг не знати обставини укладення ним договору купівлі-продажу з ТОВ "Стілф".

Листування, на яке вказує заявник, це лише нові докази обставин, про існування яких не могли не знати позивач та відповідач-1. На обставини, які ці докази підтверджують і посилався позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги. Проте дане листування не спростовує висновку постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 про те, що оспорюваний договір не порушує прав позивача, оскільки передбаченої інвестиційним договором діяльності (фінансування в об'єкт інвестиційної діяльності) позивач не здійснив - не перерахував повністю інвестицію у розмірі ціни договору, яка дорівнює 610 275 090 грн., що еквівалентно 125 822 132,65 дол. США по курсу НБУ, то у позивача відсутнє право, визначене ч. 5 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність", щодо володіння, користування і розпорядження об'єктами та результатами інвестицій.

Залучені до матеріалів заяви докази (роздруківки повідомлень електронною поштою із вкладеннями, копія рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04.04.2014 у справі № 752/3471/14-ц, копія заяви про порушення справи про банкрутство ПрАТ "Дніпровська пристань" від 14.08.2012; роздруківки з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвал господарського суду міста Києва від 20.08.2012 та від 12.11.2012 у справі № 5011-50/11240-2012; роздруківка з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали господарського суду міста Києва від 25.05.2012 у справі № 5011-67/6775-2012; копія звіту незалежної аудиторської фірми "Сампіта" про виконання узгоджених процедур щодо аналізу фінансового стану ПрАТ "Дніпровська пристань" станом на 30.06.2012; копія звіту про оцінку майна, виконаного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ "Будфінансінг-Консалт") не підтверджують існування нововиявлених у розумінні ст. 112 ГПК України обставин, які можуть бути підставою для перегляду постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 у справі № 910/1891/14.

До того ж недійсність договору у зв'язку із його укладенням під впливом тяжкої для ПрАТ "Дніпровська пристань" обставини, на яку вказує заявник, не була підставою спору у даній справі. Зміна ж підстави звернення з позовом є виключним правом позивача, яке він може реалізувати до початку розгляду господарським судом справи по суті відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України.

Колегія суддів також звертає увагу, що ПрАТ "Дніпровська пристань" в порушення вимог ч. 3 ст. 22 ГПК України недобросовісно користується своїми правами на перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки ПрАТ "Дніпровська пристань" як відповідач при вирішенні спору не потребує судового захисту шляхом перегляду постанови, якою відмовлено ТОВ "Призма Бета" у визнанні недійсним договору, укладеного ПрАТ "Дніпровська пристань" з ТОВ "Стілф", та визнанні права власності за позивачем на майно, передане за цим договором ТОВ "Стілф".

За встановлених обставин у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Дніпровська пристань" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 у справі № 910/1891/14, тому вказана заява залишається без задоволення, а постанова Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 - без змін.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд заяви про перегляд за нововиявленими обставинами покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 112 - 114 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Дніпровська пристань" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 у справі № 910/1891/14 залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 у справі № 910/1891/14 залишити без змін.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Р.І. Самсін

С.Р. Станік