ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Справа № 920/1801/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Плахов О.В.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників:

апелянта - не з'явився;

ліквідатора - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області (вх.2822С/2) та апеляційну скаргу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (вх.3030С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 20.04.2015 року у справі №920/1801/13,

за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Суми,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖМ Груп", с.Сад, Сумська обл.,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 20.04.2015 року (суддя Яковенко В.В.) у задоволенні заяви Сумської об'єднаної державної податкової інспекції до боржника ТОВ "ЖМ Груп" про визнання поточних кредиторських вимог у сумі 2210,00 грн. відмовлено. Відкладено розгляд скарги кредиторів на бездіяльність ліквідатора Кунцевича С.В. в судове засідання на 12.05.2015 р. на 10:30 год. Відкладено розгляд клопотання ліквідатора Кунцевича С.В. про зобов'язання передати документи в судове засідання на 12.05.2015 р. на 10:30 год. Явку голови ліквідаційної комісії Коробки Петра Степановича визнано обов'язковою. Відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора Кунцевича С.В. про визнання організатора аукціону з продажу майна банкрута Сумську Регіональну Біржу-Нова учасником провадження у справі. У задоволенні заяви Державної податкової інспекції у м. Сумах до боржника ТОВ "ЖМ Груп" про визнання поточних кредиторських вимог у сумі 8330,00 грн. відмовлено.

Кредитор, Державна податкова інспекція в м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить ухвалу господарського суду Сумської області від 20.04.2015 року по справі №920/1801/13 скасувати та прийняти постанову, якою визнати вимоги ДПІ у м.Сумах ГУ ДФС у Сумській області в сумі 8330,00 грн. як поточні та включити їх в реєстр вимог кредиторів банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖМ Груп".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області відкладено на 27.05.2015р.

Кредитор, Сумська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Сумській області, з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить ухвалу господарського суду Сумської області від 20.04.2015 року по справі №920/1801/13 скасувати та прийняти постанову, якою визнати вимоги Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області в сумі 2210,00 грн. як поточні та включити їх в реєстр вимог кредиторів банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖМ Груп".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р. апеляційну скаргу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Враховуючи, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції в м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області та апеляційна скарга Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області подані на одну і ту саму ухвалу господарського суду Сумської області від 20.04.2015р. у справі № 920/1801/13, колегія суддів дійшла висновку про прийняття вищезазначених апеляційних скарг до спільного розгляду.

В обґрунтування своїх вимог апелянти посилаються на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема: ст.1, ст.38, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції з 19.01.2013р.

26.05.2015р. від арбітражного керуючого Кунцевича С.В. електронною поштою надйшов відзив на апеляційну скаргу ( вх.912), в якому останній просить залишити апеляційну скаргу ДПІ в м.Суми на ухвалу господарського суду Сумської області від 20.04.2015р. по справі №920/1801/13 про банкрутство ТОВ «ЖМ Груп» без задоволення, а ухвалу - без змін.

Також, від арбітражного керуючого надійшло клопотання про відкладення розгляду справи ( вх. 913 від 26.05.2015р.) у зв'язку з неможливостю бути присутнім у судовому засіданні.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, відповідно до п.п. 1, 2 зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, та неподання витребуваних доказів.

Згідно з ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

За таких обставин, та враховуючи законодавчо встановлені обмежені строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності арбітражного керуючого, за наявними в ній матеріалами. Враховуючи наведене, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, а отже клопотання арбітражного керуючого про відкладення розгляду справи розгляду справи є таким, що не підлягає задоволенню.

Інші учасники процесу повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, проте не направили своїх представників для участі в судовому засіданні та не повідомили суд про причини їх неявки. За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників учасників процесу в даній справі, які не скористалися своїм диспозитивним правом на участь у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду від 03.12.2013 року було порушено провадження у справі № 920/1801/13 про банкрутство ТОВ "ЖМ Груп", введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Макаричева В.В., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою суду від 16.10.2014 р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кунцевича С.В.

В грудні 2014р. до господарського суду Сумської області від Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області надійшла заява (310229/9/1815-10-с від 04.12.2014р.) про визнання поточних кредиторських вимог до боржника в сумі 2210,00 грн.

У лютому 2015р. до господарського суду Сумської області від Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області надійшла заява (№ 9914/18-19-10.) про визнання кредиторських вимог до боржника в сумі 8330,00 грн.

Як свідчать матеріали справи, органом ДПІ були проведені перевірки. На підставі актів перевірки встановлено порушення норм Податкового кодексу України, у зв'язку з чим визначено суму грошового зобов'язання за штрафними санкціями та направлено боржнику податкові повідомлення-рішення.

20.04.2015 року постановлено оскаржувану ухвалу. При цьому, відмовляючи у задоволення вимог Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області та Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління ДФС у Сумській області, місцевий господарський суд виходив з того, що до боржника протягом дії мораторії не застосовуються фінансові санкції за невиконання або неналежне виконання зобов'язань.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

З моменту введення мораторію боржник не може виконувати як грошові зобов'язання та зобов'язання щодо сплати податків і зборів, що виникли до введення мораторію, так і заходи, спрямовані на забезпечення їх виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Тобто, вказана норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені протягом часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов'язаний з визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію. Тому неустойка за невиконання грошових зобов'язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на ненараховану неустойку, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин нарахування неустойки боржнику, щодо якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство.

Виходячи із змісту Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються.

Аналогічну правову позицію про те, що протягом здійснення провадження у справі про банкрутство встановлюється заборона на нарахування боржнику, щодо якого порушено справу про банкрутство та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, неустойки (штрафу, пені), а також інших санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань викладено у постанові Верховного Суду України №3-71гс12 від 12.03.2013р.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні вимог заявника щодо включення штрафних санкцій за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вимоги Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області у розмірі 8330,00 та вимоги Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області в розмірі 2210,00 грн. не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Сумської області від 20.04.2015 р. у справі № 920/1801/13 в частині оскаржених вимог органами державної податкової служби підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області та апеляційна скарга Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області маєть бути залишені без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Сумської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 20.04.2015 р. у справі №920/1801/13 в частині оскаржуваних вимог органами державної податкової служби залишити без змін.

Справу № 920/1801/13 направити до розгляду до господарського суду Сумської області.

Повний текст постанови складено 29.05.2015 року.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.В.Плахов