КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2015 р. Справа№ 910/17379/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Гришковець О.О. - дов. № 14 від 01.04.2015р.

від відповідача: Шевченко Є.В. - дов. № 26-09/2014 від 26.09.2014р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна юридична бібліотека «ЕКС ЛІБРИС» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014р. (повний текс підписано 12.11.2014р.)

у справі № 910/17379/14 (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Комунального підприємства «Чоколівське» Солом'янської

районної в місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна

юридична бібліотека «ЕКС ЛІБРИС»

про стягнення 55 965, 35 грн.

В судовому засіданні 20.05.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014р. Комунальне підприємство «Чоколівське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна юридична бібліотека «ЕКС ЛІБРИС» про стягнення 55 965, 35 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 3526 про надання послуг з водо, - теплопостачання, водовідведення та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території від 08.04.2008р., а саме щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, а тому просив стягнути з відповідача 41 032, 03 грн. заборгованості, 1 318, 82 грн. інфляційних втрат, 1 653, 15 грн. 3% річних та 11 961, 35 грн. пені.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.11.2014р. у справі №910/17379/14 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна юридична бібліотека «ЕКС ЛІБРИС» на користь Комунального підприємства «Чоколівське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації заборгованість за спожиті комунальні послуги та витрати по утриманню будинку та прибудинкової території в розмірі 41 032, 03 грн., пеню в розмірі 11 961, 35 грн., 3 % річних в розмірі 1 653, 15 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 318, 82 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827, 00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального та матеріального права, рішення прийнято з неправильним з'ясуванням фактичних обставин справи, оскільки на думку апелянта, позивачем не надано доказів отримання відповідачем рахунків на оплату комунальних послуг за умовами спірного договору, а матеріалами справи не підтверджується заборгованість в заявленій сумі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна юридична бібліотека «ЕКС ЛІБРИС» 03.02.2015р. передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 11.03.2015р.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався, розгляд справи відкладався, останній раз на 20.05.2015р.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 20.05.2015р. підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 20.05.2015р. заперечував проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначав про невиконання відповідачем своїх зобов'язань по оплаті комунальних послуг з 01.01.2012р. по 31.03.2014р., у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 41 032, 03 грн. При цьому, факт надання відповідачеві послуг протягом спірного періоду, та їх розмір, на думку позивача, підтверджується договором та рахунками-фактурами. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1 318, 82 грн. інфляційних втрат, 1 653, 15 грн. 3% річних та 11 961, 35 грн. пені.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача 20 109, 05 грн. основного боргу, від штрафних санкцій відмовився.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з п. 3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Місцевий господарський суд, отримавши до початку судового засідання 06.11.2014р. заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (а. с. 93-98), не розглянув її по суті, що призвело до порушення норм процесуального права.

Так, оскільки згідно чинного законодавства право позивача на зменшення розміру позовних вимог може бути реалізоване до прийняття рішення судом першої інстанції, а в заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач відмовився від заявлених штрафних санкцій, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 1 318, 82 грн. інфляційних втрат, 1 653, 15 грн. 3% річних та 11 961, 35 грн. пені підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 20 109, 05 грн. основного боргу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що 08.04.2008р. між Комунальним підприємством «Чоколівське» Солом'янської районної у м. Києві ради, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Чоколівське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністанції, (позивач, виконавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна юридична бібліотека «ЕКС ЛІБРИС» (відповідач, орендар (власник) за договором) укладено договір № 3526 про надання послуг з водо, - теплопостачання, водовідведення та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території, предметом якого, відповідно до п. 1.1., є надання виконавцем за плату орендарю (власнику) комунальних послуг (холодне, гаряче водопостачання, центральне опалення і водовідведення) в приміщення, будівлю, далі приміщення (будівля), загальною площею 306,20 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Соціалістична, 21/10 і участь орендаря (власника) в витратах по утриманню будинку і прибудинкової території. Приміщення використовується для розміщення бібліотеки (кафе).

Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що орендар (власник) щомісячно сплачує виконавцю вартість фактично отриманих комунальних послуг згідно виставлених постачальниками табуляграм.

Згідно п. 2.2. договору відповідач користується послугами: опалення, гаряче водопостачання, холодне водопостачання.

Крім плати за комунальні послуги відповідач сплачує позивачу експлуатаційні витрати, розмір яких на день укладення договору становить 232, 71 грн. (0,76 х 306, 20) (п. 2.6. договору).

Пунктом 2.7. договору передбачено, що відповідач також сплачує за встановленими тарифами розмір відшкодування витрат на технічне та аварійне обслуговування внутрішньобудинкових мереж гарячого водопостачання та опалення (відшкодування внутрішньобудинкових мереж в розмірі 0, 051 х 306, 20 =15,62 грн./міс). Тарифи можуть бути змінені за рішенням відповідних державних органів і застосовуються при розрахунках по цьому договору без додаткового погодження сторін.

Відповідно до п. 4.1. договору орендар (власник) повинен сплачувати всі платежі, які передбачені цим Договором незалежно від результатів господарської діяльності щомісячно, до 1 числа місяця, наступного за звітним.

Строк дії договору, згідно п. п. 5.1., 5.2., встановлено з 08.04.2008р. до 08.04.2009р. Дія договору продовжується на наступний строк, якщо жодна із сторін до його закінчення не попередить інші сторони про припинення договору.

Згідно ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Отже внаслідок укладення договору між сторонами виникли цивільні права та обов'язки.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли зобов'язання, які мають ознаки договору про надання послуг, згідно якого, відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, колегія суддів звертає увагу на умови спірного договору, невиконання яких і стало підставою для звернення позивача до суду, а саме п. 4.1. договору, відповідно до якого орендар (власник) повинен сплачувати всі платежі, які передбачені цим Договором незалежно від результатів господарської діяльності щомісячно, до 1 числа місяця, наступного за звітним.

Отже, умовою виникнення у відповідача обов'язку з оплати вартості комунальних послуг є, по-перше, їх фактичне надання за адресою: м. Київ, вул. Соціалістична, 21/10 (площа договірного приміщення 306,20 кв.м.) з відповідним підтвердженням факту надання таких послуг, як-от акт наданих послуг, платіжна вимога-доручення, рахунок із зазначенням вартості та обсягів отриманих послуг у приміщенні тощо.

Разом з тим, в підтвердження надання відповідачеві послуг за спірним договором позивачем до матеріалів справи долучено копії нарахувань зовсім по іншому договору № 05/4-1 від 25.11.2008р. КП «Чоколівське» за комунальні послуги за адресою: вул. Соціалістична, 21 (а. с. 76-91), та копії рахунків-фактур під № 3526 (усі) за період з січня 2012р. по березень 2014р. без підписів уповноважених осіб, що їх склали, доказів направлення (вручення) їх відповідачеві для проведення оплат.

По-друге, на основі аналізу норм чинного законодавства та умов договору, колегія суддів дійшла висновку про те, що для виникнення у відповідача обов'язку з оплати вартості наданих послуг необхідним є отримання останнім розрахункового документу з метою визначення суми, яка підлягає сплаті до 1 числа місяця, наступного за звітним. При цьому, з огляду на те, що умовами спірного договору не передбачено обов'язку орендаря (власника) самостійно отримувати розрахункові документи із підтвердженням наданих йому послуг, сам позивач повинен забезпечувати їх надсилання чи отримання відповідачем іншим чином.

Відповідно, за відсутності в матеріалах справи первинних (відносно спірного договору) документів на підтвердження отримання відповідачем у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Соціалістична, 21/10 комунальних послуг за договором № 3526 про надання послуг з водо, - теплопостачання, водовідведення та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території від 08.04.2008р. та їх розміру, відсутні і докази надіслання таких документів позивачем відповідачеві протягом спірного періоду.

Натомість, за даними позивача, відповідачем з січня 2012р. по березень 2014р. включно сплачено 72 215, 62 грн. за договором № 3526 від 01.04.2008р.

Отже, доводи позивача про існування у відповідача заборгованості по сплаті комунальних послуг на підставі спірного договору в розмірі 20 109, 05 грн. за період з січня 2012р. по березень 2014р. включно не підтверджуються матеріалами справи, оскільки несплата відповідачем імовірно нарахованих, не відомих йому сум коштів без жодних вказівок на періоди, обсяги та власне предмет надання послуг у приміщенні площею 306,20 кв.м. не можуть вважатися невиконанням ним умов договору.

За відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження надання відповідачеві послуг за спірним договором та передання йому первинних документів на підтвердження їх надання, несплата відповідачем заявленої позивачем суми не вважається невиконанням умов спірного договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 20 109, 05 грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) за договором № 3526 про надання послуг з водо, - теплопостачання, водовідведення та участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території від 08.04.2008р. не підлягають задоволенню у зв'язку з недоведеністю.

При цьому доводи позивача щодо наявності доказів отримання послуг відповідачем та їх розміру не підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, оскільки позивач відмовився від позову в частині стягнення штрафних санкцій, в тому числі в частині вимог про стягнення пені, клопотання відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності відносно вимог про стягнення пені, подане до суду першої інстанції, не підлягає розгляду по суті.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна юридична бібліотека «ЕКС Лібрис» з підстав, викладених у ній, підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014р. у справі № 910/17379/14 прийняте із неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права (не розглядом заяви про зменшення позовних вимог, що призвело до прийняття неправильного рішення), підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 913, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна юридична бібліотека «ЕКС ЛІБРИС» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014р. у справі № 910/17379/14 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014р. у справі №910/17379/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким провадження у справі № 910/17379/14 в частинні стягнення 1 318, 82 грн. інфляційних втрат, 1 653, 15 грн. 3% річних та 11 961, 35 грн. пені - припинити.

4. В іншій частині позову відмовити повністю.

5. Стягнути з Комунального підприємства «Чоколівське» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації (03087, м. Київ, вул. Волинська, буд. 4а, ідентифікаційний код 35756971) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна юридична бібліотека «ЕКС ЛІБРИС» (01004, м. Київ, вул. Горького, буд. 5-Б, ідентифікаційний код 34568741) 913, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

7. Матеріали справи № 910/17379/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Р.І. Самсін