ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.05.15р. Справа № 904/3779/15

За позовом Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг", м. Дніпропетровськ

про стягнення 236 800,98 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Дмитренко С.Г., довіреність № 05/05 від 19.05.2015 року, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Спільне українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг" заборгованості у сумі 236 800,98 грн. Судовий збір у сумі 4 736,02 грн. позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором постачання товарів № 81/4758 від 02.09.2010 року в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар (алкогольні напої).

Відповідач письмового відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав, у судове засідання свого повноважного представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові та яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з ЄДР станом на 21.04.2015 року (а.с. 43 - 44 том 1).

Доказом належного повідомлення відповідача про судовий розгляд справи є наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення представнику відповідача поштового відправлення (а.с. 66 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За вказаних обставин неявка представника відповідача у судове засідання не є перешкодою у розгляді справи за його відсутності.

Розгляд справи призначався на 25.05.2015 року.

У судовому засіданні 25.05.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.09.2010 року між Спільним українсько-німецьким підприємством "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудторг" (далі - покупець, відповідач) було укладено договір постачання товарів № 81/4758 (далі - договір) відповідно до пункту 1.1. якого постачальник передає, а покупець приймає й оплачує на умовах і в порядку, визначеному даним договором, алкогольні напої, що поставляються (далі - товар), в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними у накладних, що свідчать про приймання-передачу товару від постачальника до покупця і які є невід'ємною частиною даного договору.

Постачальник передає покупцю товар за умови, що він є ексклюзивним дистриб'ютором на території м. Донецька і Донецької області, м. Луганська та Луганської області, в мережі супермаркетів "Амстор" на території всієї України (пункт 1.2. договору).

Постачання товару здійснюється на умовах DDU склад покупця (м. Донецьк, вул. Рогачевська, 1в або м. Луганськ, 8-й Лутугінський проїзд, 5) у редакції Інкотермс-2000. Точна адреса доставки товару зазначається покупцем у відповідному замовленні (пункт 2.1. договору).

Право власності на товар, а з ним і ризик випадкової загибелі переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладних, що свідчать про передачу товару (пункт 2.3. договору).

Пунктом 2.7. договору сторони погодили, що постачання товару покупцю проводиться окремими партіями на підставі замовлення покупця у терміни, зазначені в замовленні.

Згідно з пунктом 2.10. договору постачальник зобов'язався надати разом з кожною партією товару наступні документи:

- товарну (товарно-транспорту накладну);

- податкову накладну;

- у разі повернення товару - корегувальну накладну;

- замовлення;

- санітарно-гігієнічний висновок;

- посвідчення якості товару;

- ветеринарне свідоцтво (на товари, що підлягають ветеринарному контролю);

- копію сертифікату відповідності;

- інші документи на товар, надання яких передбачено чинним законодавством України;

- довіреність на представника постачальника або перевізника, що надає право передачі товару, складання актів невідповідності товару умовам договору або вимогам законодавства.

Постачальник зобов'язаний постачати товар за умови наявності у документах, згідно з якими товар передається покупцю (у товарних накладних та/або товарно-транспортних накладних), реєстраційних номерів сертифіката відповідності чи свідоцтва про визнання відповідності та/або декларації про відповідність, якщо це встановлено технічним регламентом на відповідний вид товару.

Якщо зазначені документи не будуть надані разом з товаром або будуть надані в неналежному вигляді, то покупець має право відстрочити дату розрахунку з постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів.

Згідно з пунктами 4.1., 4.2., 4.3. договору загальна сума договору визначається згідно з накладними, що свідчить про приймання-передачу товару від постачальника до покупця. Форма оплати - безготівкова. Покупець сплачує за поставлений товар протягом 90 календарних днів з моменту отримання товару.

Покупець зобов'язаний прийняти товар і оплатити його на умовах даного договору (пункт 6.1. договору).

(Відповідно до пункту 10.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

У випадку невиконання однієї зі сторін прийнятих на себе зобов'язань по виконанню умов даного договору і при наявності доказів невиконання умов договору, інша сторона має право виступити з ініціативою про розірвання договору, письмово повідомивши про це іншу сторону не менш ніж за 30 днів (пункт 10.3. договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві товар на загальну суму 247270,92 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- № 6У003515 від 24.12.2014 року на суму 97 786,86 грн.;

- № ЗУ017394 від 26.12.2014 року на суму 149 484,06 грн. (а.с. 37 - 40 том 1).

За розрахунком позивача за поставлений товар відповідач заборгував 236 800,98 грн, частково сплативши 10 469,94 грн. за поставлений товар за видатковою накладною №ЗУ017394 від 26.12.2014 року, що і є причиною виникнення спору.

Згідно з частинами першою та другою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною першою статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

За умовами пункту 4.3. договору поставлений позивачем товар мав бути повністю оплачений відповідачем у наступні строки:

- за видатковою накладною № 6У003515 від 24.12.2014 року на суму 97 786,86 грн. - до 25.03.2015 року;

- за видатковою накладною № ЗУ017394 від 26.12.2014 року на суму 149 484,06 грн. - до 27.03.2015 року.

На порушення умов договору отриманий відповідачем товар було оплачено частково у сумі 10 469,94 грн. за видатковою накладною № ЗУ017394 від 26.12.2014 року на суму 149484,06 грн., у зв'язку з чим несплачений залишок грошових коштів за цією накладною складає 139 014,12 грн. (149 484,06 - 10 469,94 = 139 014,12), а за видатковою накладною №6У003515 від 24.12.2014 року - 97 786,86 грн.

Викладене підтверджується банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи (а.с. 30 - 36 том 1.

Отже, неоплачена частина отриманого відповідачем товару за видатковими накладними на загальну суму 247 270,92 грн. складає 236 800,98 грн. (247 270,92 -10 469,94 = 236 800,98).

Відповідно до пункту 4.3. договору строк оплати є таким, що настав.

За статтею 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Належних та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості відповідач не надав, хоча з огляду на свої процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 22, 33 Господарського процесуального кодексу України, таку можливість мав.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 236 800,98 грн. заборгованості за поставлений товар підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 4 736,02 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг" (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, буд. 27, ідентифікаційний код 37133981) на користь Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (04053, м. Київ, пров. Нестеровський, 7/9, ідентифікаційний код 14364757) основний борг у сумі 236 800,98 грн., судовий збір у сумі 4 736,02 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2015 року.

Суддя І.І. Колісник