ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.15р. Справа № 904/7782/14

За позовом Товариство з обмеженою выдповыдальныстю "АКВЕДУК"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМСТАНДАРТ"

третя особа - 1 без самостійних позовних вимог на боці позивача фізична особа-підприємець Бескровной Олександр Миколайович

третя особа - 2 без самостійних позовних вимог на боці позивача фізична особа Тітка Вадим Михайлович

третя особа - 3 без самостійних позовних вимог на боці відповідача фізична особа Коваленко Наталя Олександрівна

про стягнення 125 252,56 грн.

Суддя Манько Г.В.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: Серебрякова І.В. - дов. від 21.10.2014р.

Третя особа-1: не з'явився.

Третя особа-2: не з'явився.

Третя особа-3: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВЕДУК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМСТАНДАРТ" (далі - відповідач) про стягнення 101 600,00 грн. - основного боргу, 1678,49 грн. - 3 % річних, 9995,77 грн. - пені, 11978,30 грн. - інфляційного збільшення суми боргу та витрат по сплаті судового збору.

Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду пояснення де зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просив суд розглянути справу без його участі. Позивач у поясненнях зазначає, що відповідно до договору №280312Х від 28.03.2013р. та специфікації до нього сплачена продукція вивозиться транспортом Покупця, однак, зазначає, що після здійснення оплати товару, відповідно до вимог укладеного договору він, як Покупець, звертався до Продавця з проханням узгодити термін та об'єми поставки оплаченого товару, на що отримав безпідставну відмову в виконанні зобов'язань по даному договору. Вказує, що звертався до відповідача з офіційною вимогою 12.04.2013р., на яку отримав вже офіційну відмову. Посилається також на те, що для виконання своїх зобов'язань по договору направляв автотранспорт з водієм для отримання оплаченого товару своїм представником із пакетом необхідних документів, але за місцем призначення відповідач без пояснень не надав оплачений товар і машина повернулась без товару. На підтвердження зазначеного, позивач долучив пакет супровідних документів.

Відповідач надав пояснення та у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Просив суд в позові відмовити. В обґрунтування своїх зазначив, що на підставі пункту 4.1. договору товар буде поставлятися у 2013 році. З огляду на умови пункті 1 Специфікації №1 від 28.03.2013р. до зазначеного договору - товар по даній специфікації вивозиться автотранспортом Покупця, однак позивач на протязі 2013 року та по закінченні цього року не надав автотранспорту для завантаження товару в рамках свого обов'язку. Вважає, що має місце зволікання позивача з прийняттям виконання його обов'язку. Вважає, що позивач завдав йому збитки, тому отримані від позивача грошові кошти в розмірі 101600,00 грн. в оплату товару за договором поставки продукції є відшкодуванням збитків, завданих позивачем в результаті порушення договірних зобов'язань.

Треті особи у судове засідання не з'явились. З заявами та клопотаннями до суду не звертались.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Справа розглядається в межах позовних вимог щодо основного боргу та пені.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2014р. у справі №904/7782/14 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Акведук" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімстандарт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акведук" 101600,00 грн. - основного боргу, 9995,77 грн. - пені та 2231,91 грн. - судового збору. В решті позовних вимог про стягнення суми 1678,49 грн. - трьох процентів річних та суми 11978,30 грн. інфляційного збільшення суми боргу - відмовлено.

Приймаючи означене рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач свої зобов'язання за договором в частині поставки товару не виконав, внаслідок чого у нього утворився основний борг перед позивачем, докази погашення якого в матеріалах справи відсутні. Відповідальність за порушення термінів поставки товару у вигляді сплати пені обумовлена умовами договору. Суд відмовив в задоволенні стягнення трьох процентів річних та інфляційного збільшення за безпідставністю і необґрунтованістю.

Постановою Дніпропетровського Апеляційного господарського суду від 09.02.2015р. у справі №904/7782/14 Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімстандарт" задоволено частково. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2014р. у справі №904/7782/14 скасовано частково, прийнято нове рішення: "Позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімстандарт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акведук" суму 101600 грн. 00 коп. - основного боргу, 2032 грн. 00 коп. - витрат на судовий збір за подання позовної заяви. В решті позовних вимог - відмовити". Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акведук" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімстандарт" суму 99 грн. 95 коп. - витрат на судовий збір за подання апеляційної скарги. Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати відповідні накази.

Постановою Вищого Господарського Суду України від 19.03.2015р. у справі №904/7782/14 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „Хімстандарт" задоволено частково. Прийняті у справі рішення щодо стягнення основного боргу та пені скасовані і справу в цій частині направлено на новий розгляд.

28.03.2013р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Акведук" та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімстандарт" укладено договір №280312Х ( далі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язується у встановлений строк поставити (передати у власність) Покупцю мінеральні добрива, що в подальшому іменується "товар" в кількості та якості відповідно до Специфікацій, які складають невід'ємну частину даного договору, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей товар. Товар поставляється партіями. На кожну партію товару сторони погоджують та підписують Специфікацію (п.п.1.1.-1.2. договору).

В пункті 1.3. договору сторони погодили, що відвантаження товару Постачальником здійснюється на підставі письмової заявки Покупця.

Строки поставки товару і об'єми кожної партії товару погоджуються сторонами окремо і зазначаються в Специфікаціях до даного договору (п.3.2. договору).

За п.4.1. договору товар по даному договору буде поставлятись у 2013р.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що оплата за товар, який буде поставлятись по даному договору, проводиться покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в розмірах і строки, що узгоджуються сторонами в Специфікаціях на кожну окрему партію товару.

В Специфікації № 1 від 28.03.2013р. до договору №280312Х від 28.03.2013р. сторони визначали найменування та кількість товару: амофос (мішок 50 кг) 20,00 тон. Загальна вартість товару, зазначеного в Специфікації, складає 101600,00 грн. з урахуванням ПДВ, ПДВ - 16933,33 грн. Умови поставки товару: товар по даній Специфікації вивозиться автотранспортом Покупця. Умови оплати: товар повинен бути оплачений Покупцем на умові повної (стовідсоткової) оплати. Транспортування товару здійснюється автотранспортом Покупця.

На виконання умов договору 02.04.2013р. позивач на підставі рахунку №18 від 02.04.2013р. перерахував відповідачу 101600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 452 .

12.04.2013р. за вих. 44/12-04 позивач звернувся до відповідача з вимогою, в якій повідомив, що сплатив за поставку 20 т амофосу згідно рахунку №18 від 02.04.2013р. (платіжне доручення №452 від 02.02.2013р.) на загальну суму 101600,00 грн. та, пославшись на ст.530 Цивільного кодексу України, просив відповідача виконати свої зобов'язання в семиденний строк та повернути ТОВ "Акведук" кошти в сумі 101600,00 грн.

Відповідач листом від 18.04.2013р. вих. №075 відповів позивачу, що вищезазначена копія листа, отримана на електронну адресу, не є вимогою відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України та звернув увагу позивача на те, що умови поставки товару за договором поставки продукції №280312Х від 28.03.2013р. передбачають здійснення поставки товару у 2013 році (п.4.1. договору), тобто в договорі строк поставки визначений роком, звідси останній день строку виконання зобов'язання за спірним договором є 31.12.2013р., що свідчить про дотримання ТОВ "Хімстандарт" умов зазначеного договору.

Враховуючи, що термін дії договору на поставку продукції закінчився 31.12.2013р., а зобов'язання ТОВ "Хімстандарт" по поставці 20 т амофосу на загальну суму 101600,00 грн. залишились невиконаними, 20.01.2014р. за вих. №1 позивач направив на адресу відповідача вимогу, в якій запропонував відповідачу повернути кошти, перераховані згідно з договором поставки.

19.08.2014р. за вих. №2/08 позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою (уточненою) повернути суму попередньої оплати у розмірі 101600, 00 грн., а також три проценти річних від простроченої суми - 1678,49 грн., пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 9995,77 грн., інфляційне збільшення суми боргу - 11978,30 грн. та повідомив відповідача, що у випадку невиконання вимоги, буде вимушений звернутися за захистом своїх прав до господарського суду.

Договір, на підставі якого виникли зобов'язання сторін, за правовою природою є господарським договором поставки.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно приписів ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу товарів.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Згідно з приписами ст. 665 Цивільного кодексу України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено загальний принцип обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, 02.04.2013р. позивач, на виконання своїх договірних зобов'язань та на підставі виставленого відповідачем рахунку №18 від 02.04.2013р., перерахував відповідачу 101600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №452 від 02.04.2013р.

Строк поставки певною календарною датою в умовах вказаного договору поставки та відповідній специфікації до нього сторонами визначений не був, що відповідно до положень ст.ст. 530 та 663 Цивільного кодексу України, надавало право позивачу звернутись до відповідача за отриманням товару на складі продавця.

Також встановлено, що відповідачем та фізичною особою Коваленко Наталією Олександрівною підписано договір зберігання № 1/04/01/13 від 01.04.2013р. зі строком дії з 01 квітня 2013 по 31 грудня 2013 року та договір зберігання № 1/04/01/14 від 01.01.2014р. зі строком дії з 01 січня 2014 по 31 грудня 2014 р. за умовами яких Зберігач зобов'язався за винагороду зберігати мінеральні добрива (амофос) в кількості 20 т, передані йому Поклажодавцем, і повернути ці товари у схоронності.

Позивач на підтвердження факту прибуття до відповідача з автотранспортом з метою отримання товару надав до суду копію заявки перевізнику №05-4 від 12.05.2013р.; оригінал акту здачі-прийняття транспортних послуг №БС-5018 від 16.05.2013р.; оригінал рахунку перевізника на оплату транспортних послуг №БС-5018 від 16.05.2013р.; дублікат платіжного доручення №498 від 28.05.2013р. на оплату транспортних послуг; оригінал довіреності №991026 від 13.05.2013р. на отримання товару.

Належних доказів, які б свідчили про прибуття позивача (його представника) безпосередньо до уповноваженої особи (керівник, матеріально відповідальна особа) відповідача за отриманням товару протягом часу розгляду справи судом не встановлено.

Підтверджено факт звернення позивача до відповідача у період дії договору поставки (до 31.12.2013р.) із вимогою про повернення суми 101600,00 грн. передплачених за товар грошових коштів та подальших неодноразових звернень позивача до відповідача після спливу строку дії договору про повернення зазначених коштів, що свідчить про відмову позивача, як покупця, від отримання товару.

Таким чином не підтверджений належними доказами факт порушення відповідачем своїх зобов'язань, що випливають із вказаного договору поставки, а саме факт відмови від передачі на вимогу позивача зазначеної кількості товару у період дії цього договору - до 31.12.2013р.

Згідно ст. 693 Цивільного кодексу України встановлює правило, за яким якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач, неодноразово, як до закінчення строку дії договору, так і після спливу цього строку, вимагав від відповідача повернення попередньої оплати, у зв'язку із чим у відповідача виникло перед позивачем відповідне грошове зобов'язання зі сплати суми 101600,00 грн. передплачених за товар грошових коштів. Це зобов'язання відповідачем у добровільному порядку не виконано.

Таким чином позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача в судовому порядку суми 101600,00 грн. основного боргу є обгрунтованими.

На підставі п. 9.4. вказаного договору поставки, позивачем була нарахована відповідачу пеня за період з 01.02.2014р. по 20.08.2014р. у розмірі 9995,77 грн. Матеріалами справи не доведено певної дати, з якої у відповідача протягом строку дії договору виникло зобов'язання передати позивачу товар, що є необхідною умовою для визначення початку періоду прострочення такого зобов'язання. Подальша відмова позивача від отримання товару у свою чергу звільняє відповідача від покладеного на нього умовами договору поставки зобов'язання з передачі товару. Відсутні також і підстави для покладення на відповідача відповідальності, передбаченої умовами п. 9.4. договору, у вигляді сплати пені за прострочення поставки товару.

У відповідності до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМСТАНДАРТ" (51900, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Пеліна, буд. 9, кім. 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АКВЕДУК" (19604, Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Першотравнева, 71; ) суму 101600 грн. 00 коп. - основного боргу, 2032 грн. 00 коп. - витрат на судовий збір за подання позовної заяви.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ коли рішення набере законної сили.

Повне рішення складено 02.06.2015р.

Суддя Г.В. Манько