ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2015 р. Справа № 921/156/13-г

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

Матущака О.І.

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-В" б/н і дати (вх. № 01-05/1186/15 від 16.03.2015 року)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2014 року

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.04.2013 року

у справі № 921/156/13-г

за позовом: Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Злагода-В", м. Тернопіль

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Добробуд", м. Тернопіль

до відповідача-2: Тернопільської міської ради, м. Тернопіль

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації", м. Тернопіль

до відповідача-4: Відділу Держземагентства у м. Тернополі, м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, м. Тернопіль

про - скасування державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Добробуд" на об'єкт незавершеного будівництва 6-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгово-офісного центру за адресою: м. Тернопіль, проспект С.Бандери (вул. Леніна);

- зобов'язання Реєстраційну службу Тернопільського міського управління юстиції внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Добробуд" на об'єкт незавершеного будівництва 6-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгово-офісного центру за адресою м. Тернопіль, проспект С.Бандери (вул. Леніна);

- визнання недійсним Договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою від 09.10.2003 року за реєстровим номером 4704, зареєстрованого у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 28.11.2003 року за № 998, укладеного 25.02.2011 року;

- скасування державної реєстрації Договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою від 09.10.2003 року за реєстровим номером 4704, зареєстрованого у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 28.11.2003 року за № 998, укладеного 25.02.2011 року та запису внесеного в Державний реєстр 17.12.2012 року № 00981;

- зобов'язання Управління Держкомзему у м. Тернополі провести реєстраційні дії про скасування державної реєстрації земельної ділянки, площею 223 кв.м. за адресою просп. С. Бандери за ТОВ "Компанія Добробуд" (м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 3а/каб. 101),

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: Пятковська І.П. - довіреність б/н від 26.06.2012 року;

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: не з'явився;

від відповідача-4: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Добробуд", м. Тернопіль, звернулося із заявою №450 від 14.12.2013р. про перегляд рішення господарського суду Тернопільської області від 04.04.2013р. у справі №921/156/13-г, яким позовні вимоги задоволено частково, за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 21.02.2014р. по справі №921/156/13-г (суддя Бурда Н.М.), залишеною без змін згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.04.2014р., у задоволенні заяви відповідача -1 - про перегляд судового рішення від 04.04.2013р. за нововиявленими обставинами, відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.10.2014 р. задоволено частково касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Добробуд"; ухвалу господарського суду Тернопільської області від 21.02.2014 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.04.2014 року у справі № 921/156/13-г скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до господарського суду Тернопільської області у іншому складі суду.

За наслідками нового розгляду, господарським судом Тернопільської області прийнято рішення від 18.12.2014р., яким задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія"Добробуд" про перегляд рішення господарського суду Тернопільської області від 04.04.2013 року у справі №921/156/13-г за нововиявленими обставинами, скасовано Рішення господарського суду Тернопільської області від 04 квітня 2013 року та в задоволенні позовних вимог відмовлено. Крім цього, стягнено з Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Злагода-В" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Добробуд" - 3315.00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з даним рішенням, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Злагода-В" подало апеляційну скаргу (вх. №01-05/1186/15 від 16.03.2015 року), в якій просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2014 року скасувати, а рішення Господарського суду Тернопільської області від 04.04.2013р. залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального та процесуального права. А саме скаржник стверджує, що суд першої інстанції перевіряючи наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Добробуд", не дослідив питання виділення земельної ділянки міською радою забудовнику на новий об'єкт площею 223 м.кв. в порядку передбаченому ЗК України, а також безпідставно посилається на рішення у справі №4/48/5022-411/12.

Відповідачем-1 було подано до суду відзив на апеляційну скаргу №97 від 31.03.2015 року, в якому просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Інші письмові пояснення чи відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням господарського суду Тернопільської області від 04.04.2013р. у справі №921/156/13-г позовні вимоги задоволено частково та скасовано державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Компанія Добробуд" (м. Тернопіль. вул. Микулинецька, 3а код 24633454) на об'єкт незавершеного будівництва 6-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгово-офісного центру за адресою м. Тернопіль, проспект С. Бандери (вул. Леніна); визнано недійсним Договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідчений Першою Тернопільською нотаріальною державною конторою від 09.10.2003р. за реєстровим номером 4704, зареєстрований у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 28.11.2003р. за № 998, який укладений 25.02.2011р.; скасовано державну реєстрацію Договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченого Першою Тернопільською нотаріальною державною конторою від 09.10.2003р. за реєстровим номером 4704, зареєстрованого у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 28.11.2003р. за № 998, який укладений 25.02.2011р. та запис, внесений в Державний реєстр 17.12.2012р. № 00981; зобов'язано Головне управління Держземагенства у Тернопільській області провести реєстраційні дії про скасування запису в Книзі записів щодо державної реєстрації земельної ділянки площею 223 кв.м. кадастровий номер 060020069 за адресою просп. С. Бандери за ТОВ "Компанія Добробуд" (м.Тернопіль, вул. Микулинецька, 3а код 24633454), внесений на підставі Договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченого Першою Тернопільською нотаріальною державною конторою від 09.10.2003р. за реєстровим номером 4704, зареєстрованого у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 28.11.2003р. за № 998, який укладений 25.02.2011р.; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ТзОВ "Компанія Добробуд" (м. Тернопіль. вул. Микулинецька, 3а, код 24633454) на користь Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку "Злагода-В" вул. С. Бандери, 81А, м. Тернопіль, код 34227170 - 917,60 грн., сплаченого судового збору. В частині зобов'язання Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції внести до Державного реєстру прав запис про скасування державної реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Компанія Добробуд" на об'єкт незавершеного будівництва 6-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгово-офісного центру за адресою м. Тернопіль, проспект Бандери (вул. Леніна) - в позові відмовлено;

Вказане судове рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили, оскільки залишено без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.2013р. та Вищого господарського суду України від 02.12.2013р.

За результатами перегляду даного рішення в порядку ст. 112 ГПК України за нововиявленими обставинами, ухвалою господарського суду Тернопільської області від 21.02.2014р. (суддя Бурда Н.М.), залишеною без змін згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 10.04.2014р., у задоволенні заяви відповідача -1, відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.10.2014 р. задоволено частково касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Добробуд"; ухвалу господарського суду Тернопільської області від 21.02.2014 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.04.2014 року у справі № 921/156/13-г скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до господарського суду Тернопільської області.

При цьому, Вищий господарський суд України вказав на те, що судами при розгляді заяви не було враховано, зокрема, рішень адміністративних судів про визнання протиправними дії ТОВ "Компанія Добробуд", скасування рішень Тернопільської міської ради від 12.02.2010 року №183, 30.09.2010 року № 5/33/128, від 30.09.2011 року № 6/14/59, від 05.01.2012 року 3 6/18/15, якими встановлено відсутність прав ОСББ "Злагода-В" на земельні ділянки, площею 4300кв.м. Дані обставини мають істотне значення для вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, прийняте судом рішення мотивовано зокрема тим, що державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва 6-ти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгово-офісного центру за адресою : м. Тернопіль, проспект Степана Бандери проведена БТІ за відсутності у ТОВ "Компанія Добробуд" виділеної у передбаченому чинним законодавством порядку земельної ділянки під будівництво нового об'єкту, площею 223 кв.м, що була закріплена за 35 - квартирним будинком за рішенням Тернопільської міської ради від 27.12.2002р. за №4/5/103, у яке зміни щодо цільового використання ділянки не вносились, а договір, що був укладений між Тернопільською міською радою та Товариством індивідуальних забудовників "Добробуд" 09.10.2003р. про надання останньому в оренду земельної ділянки, площею 4300 кв.м. під будівництво 35-квартирного з гаражами - стоянками за адресою: проспект Ст. Бандери у м. Тернополі припинив свою дію з моменту прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію.

При цьому зазначено, що дані обставини підтверджені рішенням господарського суду Тернопільської області від 31.07.2012р. у справі № 4/48/5022-411/2012 за позовом ОСББ "Злагода - В" до відповідачів: Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Тернопільської міської ради та ТІЗ "Добробуд". Рішення суду набрало законної сили на підставі постанови Вищого господарського суду України від 27.11.2012 р., яким визнано недійсним з моменту прийняття, рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12.02.2010р. №183 "Про розгляд звернення ТІЗ "Добробуд".

Так, судовим рішенням встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 09.10.2003р. припинив свою дію з моменту прийняття міською радою рішення від 21.03.2005р. №285, згідно якого фізичні особи стали власниками квартир та гаражів.

Визнано недійсним договір про внесення змін до договору оренди від 03.04.2007р., оскільки такий укладений без правових підстав, так як законодавство не передбачає випадків внесення змін до основного договору, що припинив свою дію. Встановлено факт належності земельної ділянки, площею 223 кв.м., на якій зведено об'єкт незавершеного будівництва, до земельної ділянки площею 4300 кв.м., закріпленої за 35-ти квартирним житловим будинком з гаражами - стоянками по пр. С.Бандери, 81-а, право користування якою визнано за ОСББ.

Факти, встановлені рішенням господарського суду у справі № 4/48/5022-411/2012, відповідно до ст.35 ГПК України, не потребують повторного доказування.

У рішенні від 04.04.2013 р. по справі № 921/156/13-г констатовано, що реєстрація за відповідачем №1 права власності на об'єкт незавершеного будівництва проведена за відсутності усіх, передбачених Тимчасовим положенням "Про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно", затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року N 7/5 документів, зокрема, що посвідчують право на земельну ділянку (договір оренди землі від 09.10.2003р. на той час вже припинив свою дію).

В частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним Договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченого першою Тернопільською нотаріальною державною конторою від 09.10.2003р. за реєстровим номером 4704, зареєстрованого у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 28.11.2003р. за № 998, який укладений між Тернопільською міською радою та ВК "Товариство індивідуальних забудовників "Добробуд" 25.02.2011р. та скасування його державної реєстрації проведеної шляхом внесення запису в Державний реєстр 17.12.2012р. за № 00981, то господарський суд Тернопільської області виходив з того, що умови спірного договору про внесення змін до основної угоди не містять істотних умов, обов'язковість яких встановлена ст.15 Закону "Про оренду землі", а саме предмету оренди, даних про площу земельної ділянки, її місцезнаходження, цільове використання, строки оренди та інше.

Рішенням суду у справі № 4/48/5022-411/2012 встановлено факт припинення в 2005 році дії основного договору оренди від 09.10.2003р. та відсутність правових підстав у сторін на внесення змін до нього шляхом укладення додаткових угод після припинення його дії.

Тому, укладений між сторонами договір визнано судом недійсним як такий, що укладений з порушенням чинного законодавства, яке не передбачає підстав внесення змін в договір, що припинив свою дію, відповідно скасовано державну реєстрацію даного договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Водночас зазначено, що державна реєстрація земельної ділянки площею 223 кв.м. за ТОВ"Компанія Добробуд" проведена з порушенням норм чинного, на момент проведення таких дій, законодавства, оскільки відповідно до технічного завдання, погодженого управлінням Держкомзему у м. Тернополі, наданих матеріалів замовником робіт, підставою для виконання робіт із землеустрою був: договір оренди земельної ділянки від 09.10.2003р. з додатками від 17.03.2004р. (припинив свою дію в 2005р.), додаток від 03.04.2007р. (визнаний недійсним рішенням суду у справі № 4/48/5022-411/2012), з врахуванням договору від 25.02.2011р.; рішення виконкому Тернопільської міської ради від 12.02.2010р. №183 та виданими на підставі рішення містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки (визнано недійсним рішенням суду у справі № 4/48/5022-411/2010); постанова Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2012р. у справі № 4/48/5022-411/2010 (скасована постановою Вищого господарського суду України від 21.08.2012р.) (том І а.с.212).

Аналізуючи викладене вище, при винесенні рішення 04.04.2013року у даній справі місцевий господарський суд в цілому керувався фактами та обставинами, встановленими судом при розгляді справи №4/48/5022-411/2012, за яким право землекористування за договором оренди землі від 09.10.2003 року перейшло до позивача - ОСББ "Злагода-В" і яке було чинним на момент розгляду справи №921/156/13-г.

Рішенням господарського суду Тернопільської області у справі №4/48/5022-411/2012 від 31.07.2012 року позовні вимоги задоволено частково: визнано за ОСББ "Злагода-В" право на землекористування земельною ділянкою площею 4300,00 кв.м., відведеною рішенням Тернопільської міської ради від 27.12.2002 року № 4/5/103 під будівництво 35-ти квартирного житлового будинку по проспекту С. Бандери; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 09.10.2003 року в редакції змін, внесених договором про внесення змін до договору оренди від 03.04.2007 року; в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 09.10.2003 року в редакції змін, внесених угодою від 06.02.2004 року - відмовлено; визнано недійсним з моменту прийняття рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12.02.2010 року № 183 "Про розгляд звернення ТІЗ "Добробуд" з питань будівництва за адресою просп. Степана Бандери". Дане рішення набрало законної сили у встановленому законом порядку.

Дане рішення переглядалося за нововиявленими обставинами за заявою ТОВ "Компанія "Добробуд", в якій заявник зокрема, стверджував про наявність обставин, що не були відомі заявнику на момент прийняття рішення, а саме : відповідно до реєстраційної справи ОСББ "Злагода-В", реорганізації СК "Злагода" в означене ОСББ не відбулось, відповідно ОСББ не є правонаступником СК "Злагода", а відтак прав на землекористування земельною ділянкою, площею 4300 кв.м., що була предметом спірного договору оренди та була передана від ТІЗ "Добробуд" до СК "Злагода", ОСББ "Злагода-В" не набуло.

Так, ухвалою господарського суду Тернопільської області від 25.07.2013 року в задоволенні заяви ТОВ "Компанія "Добробуд" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Тернопільської області від 31.07.2012 року - відмовлено, рішення господарського суду Тернопільської області від 31.07.2012 року - залишено без змін.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року ухвалу господарського суду Тернопільської області від 25.07.2013 року було скасовано, заяву ТОВ "Компанія "Добробуд" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Тернопільської області від 31.07.2012 року - задоволено, рішення господарського суду Тернопільської області від 31.07.2012 року - скасовано, в задоволенні позову ОСББ "Злагода-В" - відмовлено.

Постанову апеляційного господарського суду мотивовано тим, що вказані в заяві ТОВ "Компанія "Добробуд" обставини відповідають ознакам нововиявлених і мають істотне значення для справи, оскільки відсутність правовідносин правонаступництва між позивачем та СК "Злагода" вказує на повну відсутність у позивача прав та охоронюваних законом інтересів, які могли б бути порушені укладенням як спірного договору оренди землі у відповідних редакціях, так і прийняттям оспорюваного рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради, яким ТІЗ "Добробуд" надано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою пр. С.Бандери для будівництва 6-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгово-офісного центру; відтак, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що земельна ділянка, площею 4300 кв.м. (що включала в себе і ділянку, площею 223 кв.м., на якій відповідачем-3 здійснювалося будівництво) в будь-який спосіб надавалася безпосередньо позивачу, то тільки відносини правонаступництва між СК "Злагода" та ОСББ "Злагода-В" могли мати своїм наслідком наявність у позивача права на земельну ділянку, площею 4300 кв.м., в яку входить спірна земельна ділянка, площею 223 кв.м.; проте оскільки реорганізації СК "Злагода-В" в ОСББ не відбулося (СК "Злагода" припинено внаслідок ліквідації, що виключає факт правонаступництва), то і прав на землекористування земельною ділянкою, площею 4300 кв.м. позивач не має , в тому числі прав на земельну ділянку, площею 223 кв.м. чи охоронюваних законом інтересів щодо неї, а отже укладення правочинів щодо вказаної земельної ділянки та прийняття оспорюваного рішення міськвиконкому, яким врегульовано умови її забудови, не потягло порушення прав та інтересів позивача; до того ж, виділена позивачу у встановленому ст. 42 Земельного кодексу України порядку згідно з рішенням Тернопільської міської ради від 05.01.2012 року № 6/18/15 земельна ділянка, площею 0,5080 га не включає в себе спірну ділянку площею 223 кв.м., що спростовує висновки, покладені в основу рішення господарського суду Тернопільської області від 31.07.2012 року і свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.03.2014 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року було скасовано, а ухвалу господарського суду Тернопільської області від 25.07.2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 30.09.2014 року постанову Вищого господарського суду України від 11.03.2014 року було скасовано, а справу - направлено на новий касаційний розгляд до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.11.2014 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року - залишено без змін.

Отже, постанова Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року якою заявник мотивує заяву про перегляд рішення суду від 04.04.2013 р. за новивиявленими обставинами, є чинною.

Водночас, на час вирішення спору в суді, тобто станом на 04 квітня 2013 року ні суду, ані сторонам, не були відомі обставини щодо відсутності у позивача права на землекористування земельною ділянкою, площею 4300 кв.м, виділеною ТІЗ "Добробуд" для будівництва 35-квартирного житлового будинку з гаражами-стоянками з підстав відсутності відносин правонаступництва між СК "Злагода" та ОСББ "Злагода-В", за даними реєстраційної справи ОСББ, адже на таку обставину сторони не посилалися як на матеріально-правовий факт, а житловий будинок після завершення будівництва та земельну ділянку передано саме СК "Злагода" (договір оренди від 29.03.2005 року, акт приймання-передачі від 29.03.2005 року, рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 285 від 21.03.2005 р.) .

Дані реєстраційної справи ОСББ "Злагода-В" були отримані лише під час розгляду Тернопільським окружним адміністративним судом справи № 819/249/13-а за позовом ТОВ "Компанія "Добробуд" до Тернопільської міської ради, Головного управління Держземагентства в Тернопільській області, ОСББ "Злагода-В", про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, в процесі розгляду якої було винесено ухвалу про забезпечення доказів від 21.05.2013 року, після чого суду було надано реєстраційну справу ОСББ "Злагода-В", з якою зміг ознайомитись і представник заявника - ТОВ "Компанія "Добробуд".

Крім того, суд враховує, що рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12.02.2010 року № 183 "Про розгляд звернення ТІЗ "Добробуд" з питань будівництва за адресою просп. Степана Бандери" , яким Компанії надано містобудівні умови і обмеження відповідно до будівельних норм і правил , вже було предметом розгляду в адміністративних судах, де позовні вимоги були обґрунтовані порушенням прав ОСББ "Злагода-В", за результатами якого постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.11.2011 року у справі № 2-а-1970/3417/11, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.07.2012 року у справі № 23351/12/9104 у скасуванні вказаного рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради - відмовлено з мотивів, що право на спірну земельну ділянку в ОСББ "Злагода-В" відсутнє. Цією ж постановою відмовлено у скасуванні державної реєстрації декларації про готовність до експлуатації 6-ти квартирного житлового будинку з прибудовами по пр. С. Бандери у м. Тернопіль.

Також окружним адміністративним судом розглядалася справа за № 819/249/13-а за адміністративним позовом ТОВ "Компанія Добробуд" про визнання протиправними та скасування рішень Тернопільської міської ради від 30.09.2010 року № 5/33/128, від 30.09.2011 року № 6/14/59, від 05.01.2012 року № 6/18/15 і 04.06.2013 року прийнято постанову, якою рішення Тернопільської міської ради від 30.09.2010 року № 5/33/128 про надання ОСББ "Злагода - В" дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки , площею 0,4077 га, рішення Тернопільської міської ради від 30.09.2011 року № 6/14/59 щодо внесення змін до свого рішення від 30.09.2010 року № 5/33/128, а також рішення Тернопільської міської ради від 05.01.2012 року № 6/18/15 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,5080 га ОСББ "Злагода - В" -скасовано.

Таким чином, встановлений судом апеляційної інстанції у справі №4/48/5022-411/2012 (постанова від 14.11.2013р.) факт відсутності правонаступництва ОСББ "Злагода-В" прав та обов'язків споживчого кооперативу "Злагода" з огляду на скасування адміністративним судом редакції Статуту ОСББ, де містилося положення про таке правонаступництво, послугував підставою для висновку про відсутність у позивача в цілому прав на спірну земельну ділянку чи будь-яких охоронюваних законом інтересів щодо вказаної земельної ділянки, як і наявності будь-яких інших прав та охоронюваних законом інтересів позивача, які б порушувалися правочином від 09.10.2003 року, додатковими угодами до нього чи рішенням міськвиконкому.

Відповідно до приписів ст. 112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставнинами" від 26.12.2011 року № 17 роз'яснено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Водночас, нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду відносно яких при розгляді справи забезпечила би прийняття цим судом іншого рішення.

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)" від 09.04.2009 року № 01-08/204 господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, за своєю правовою природою нововиявлені обставини є фактичними даними, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Зважаючи на викладене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що скасування постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.13року рішення Господарського суду Тернопільської області від 31.07.12 р. по справі №4/48/5022-411/2012, якою відмовлено у задоволенні позову ОСББ "Злагода-В" є нововиявленою обставиною, оскільки визначена такою у п. 4 ст. 112 ГПК України (скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановления ухвали, що підлягають перегляду), так як приймаючи рішення у справі №921/156/13-г 04.04.2013 року господарський суд Тернопільської області посилався як на преюдиційне, на рішення господарського суду Тернопільської області від 31.07.12року по справі №4/48/5022-411/2012.

При перегляді рішення від 04.04.2013 року судом встановлено, що 12.02.2010 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради прийнято рішення № 183 "Про розгляд звернення ТІЗ "Добробуд" з питань будівництва за адресою проспект Степана Бандери", у відповідності до якого ТІЗ "Добробуд" надано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки за адресою проспект Степана Бандери для будівництва 6-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудинковими приміщеннями торгово-офісного центру; зобов'язано ТІЗ "Добробуд" погодити проектну документацію в управлінні містобудівного та архітектурного комплексу, та приступити до виконання робіт після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

На підставі зазначеного рішення, а також у відповідності до Тимчасового положення "Про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 (втратив чинність з 01.01.2013 року згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5) ТОВ "Міське бюро технічної інвентаризації', здійснило державну реєстрацію права власності на об'єкт незавершеного будівництва 6-квартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями торгово - офісного центру за адресою м. Тернопіль, проспект С.Бандери (вулиця Леніна).

На підтвердження реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва Товариством з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" видано витяг про державну реєстрацію прав серії СЕГ № 709526 від 07.12.2012 року.

Як вбачається із поданого Витягу підставою для виникнення права власності були:

- рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 12.02.2010 року № 183 "Про розгляд звернення ТІЗ "Добробуд" з питань будівництва за адресою просп. Степана Бандери",

- декларація про початок виконання будівельних робіт від 19 грудня 2011 року, яка зареєстрована інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у Тернопільській області 03.01.2012 року за № ТП 5, в п.14 якої зазначено інформацію про земельну ділянку (площа ділянки - 0,0223 га, кадастровий номер -10, розташування - вулиця Степана Бандери, користування - оренда, документ, що посвідчує право замовника на земельну ділянку - договір оренди земельної ділянки від 09.10.2003 року № 998);

- договір оренди земельної ділянки від 09.10.2003 року, укладений між Тернопільською міською радою та ТІЗ "Добробуд" (правонаступник ТОВ "Компанія Добробуд"), нотаріально посвідчений та зареєстрований в Тернопільській міській раді 28.11.2003 року за № 998, про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис, згідно якого земельна ділянка, площею 4300,00кв.м. по проспекту Степана Бандери передана в оренду терміном до 27.12.2027 року з цільовим призначенням - під розташування 35-ти квартирного житлового будинку з гаражами - стоянками із земель житлової та громадської забудови;

- додаткові угоди до договору оренди: Угода від 17.03.2004 року щодо грошової оцінки земельної ділянки станом на 06.02.2004 року, Договір про внесення змін від 03.04.2007 року, яким внесено зміни та доповнення до п.3.2 договору оренди в частині орендної плати та спірний Договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки, посвідченого першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 09.10.2003 року за реєстровим № 4704, зареєстрованого у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 28.11.2003 року за № 998, який укладений 25.02.2011 року.

Відповідно до Тимчасового положення "Про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно" право власності на об'єкт незавершеного будівництва підлягає державній реєстрації у разі необхідності укладення правочину щодо об'єкта незавершеного будівництва. При цьому, до заяви про державну реєстрацію прав заявником додаються документи, що посвідчують право на земельну ділянку та дозвіл на виконання будівельних робіт, їх копії, а також інші документи, визначені цим Положенням. Серед них договір, за яким відповідно до законодавства передбачається перехід права власності (п.1 Додатку №2 до Положення ).

Підставою скасування права власності на об'єкт незавершеного будівництва позивач зазначає здійснення такої реєстрації на підставі документів, котрі не мають юридичної сили (були визнані недійними в судовому порядку), без наявності виділеної земельної ділянки під будівництво та з порушенням законодавства.

Щодо вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки, площею 223 кв.м. - зазначено, що така реєстрація проведена на підставі документів (договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, посвідченого першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 09.10.2003 року за реєстровим № 4704, зареєстрованого у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 28.11.2003 року за № 998, який укладений 25.02.2011 року між Тернопільською міською радою та Виробничим кооперативом "Товариство індивідуальних забудівників "Добробуд" та виготовленої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ТОВ "Компанія Добробуд" для будівництва та обслуговування 6-ти квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями торгово-офісного центру по проспекту С. Бандери в м. Тернополі, розробленої ТОВ "Геодезія"), котрі не є такими, що підтверджують право користування земельною ділянкою та не є підставою для їх державної реєстрації.

У зв'язку із скасуванням рішення господарського суду Тернопільської області від 31.07.2012 року по справі № 4/48/5022-411/2012 договір оренди земельної ділянки від 09.10.2003 року, укладений між Тернопільською міською радою та Товариством індивідуальних забудовників "Добробуд" є чинним в редакції змін, внесених договором про внесення змін до договору оренди від 17.03.2004 року та від 03.04.2007 року.

Також є чинним рішення Тернопільської міської ради № 183 від 12.02.2010 року "Про розгляд звернення ТІЗ "Добробуд" з питань будівництва за адресою просп. Степана Бандери" та Декларація про початок виконання будівельних робіт від 19 грудня 2011 року, яка зареєстрована інспекцією Державного архітектурно - будівельного контролю у Тернопільській області 03.01.2012 року за № ТП 5, у зв"язку з чим, суд доходить висновку що державна реєстрація права власності на об"єкт незавершеного будівництва 6-квартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями торгово - офісного центру за адресою м. Тернопіль, проспект С.Бандери (вулиця Леніна ) проведена ТОВ "Міське БТІ" на підставі чинних документів і не порушує права позивача на землекористування, адже такі в ОСББ відсутні.

Таким чином відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині скасування державної реєстрації прав власності.

Безпідставними є також і вимоги позивача щодо визнання недійсним Договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 25.02.2011 року зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, тобто саме на момент вчинення правочину.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Згідно із п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" таке об'єднання є юридичною особою. Згідно із ч. 1 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Відсутність у позивача цивільної правоздатності на момент вчинення оспорюваного правочину унеможливлює задоволення позову у частині визнання недійсним правочину, що був укладений до створення позивача та з урахуванням доведеності відсутності правовідносин правонаступництва між позивачем та СК "Злагода". Наведене вказує на повну відсутність у позивача прав та охоронюваних законом інтересів, які могли б бути порушені укладенням як основного договору оренди землі так і спірної його редакції від 25.02.2011 року.

У постанові Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року, прийнятій за результатами перегляду рішення за нововиявленими обставинами у справі № 4/48/5022-411/2012 судом зроблено висновок про відсутність у матеріалах справи доказів, які б свідчили , що земельна ділянка, площею 4300 кв.м. (що включала в себе і ділянку, площею 223 кв.м., на якій ТОВ "Добробуд" здійснювало будівництво) в будь-який спосіб надавалася безпосередньо позивачу, відтак, враховуючи, що відносини правонаступництва були відсутні, то позивач не має права і на вказану земельну ділянку, площею 223 кв.м. чи охоронюваних законом інтересів щодо неї, а отже укладення правочинів щодо вказаної земельної ділянки та прийняття оспорюваного рішення міськвиконкому, яким врегульовано умови її забудови, не потягло порушення прав та інтересів позивача.

Згідно ч.2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарський спір), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до п. 5 Договору про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки, посвідченого Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 09.10.2003 року за реєстровим № 4704, зареєстрованого у виконавчому комітеті Тернопільської міської ради 28.11.2003 року за № 988, який укладено 25.02.2011 року - цей договір є невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки, посвідчений Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою 09.10.2003 року за реєстровим № 4704.

Договір від 09.10.2003 року на даний момент є чинним в редакції змін, внесених договором про внесення змін до договору оренди від 17.03.2004 року та від 03.04.2007 року, відтак, суд вважає, що позивачем не доведено наявність підстав для визнання додаткової угоди недійсною, з огляду на додержання сторонами договору всіх вимог, передбачених приписами Цивільного кодексу України, і відсутності порушень права позивача. При цьому, позивач звернувся з позовом про визнання недійсним Договору про внесення змін від 25.02.2011 р. до договору оренди від 09.10.2003 року, стороною якого він не є.

Зважаючи на те, що державна реєстрація права оренди спірної земельної ділянки площею 223 кв.м., яка розміщена по проспекту С.Бандери ТОВ "Компанія "Добробуд", проведена 17.12.2012 року Управлінням Держкомзему у місті Тернополі на підставі чинного Договору про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 09.10.2003 року за реєстровим номером 4704, який укладений 25.02.2011 року між Тернопільською міською радою та Виробничим кооперативом "Товариство індивідуальних забудовників "Добробуд", шляхом внесення запису в Державний реєстр за № 00981, (кадастровий номер ділянки № 060020069) і державну реєстрацію якого здійснено територіальним органом Держземагентства за місцезнаходженням земельної ділянки - Управлінням Держкомзему у місті Тернополі, на яке покладено повноваження, щодо здійснення реєстрації як договорів оренди так і земельних ділянок до 01.01.2013 року в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №1021 від 09.09.2009 року "Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі", що втратила чинність 01.01.2013 року, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, тому така реєстрація проведена у відповідності до чинного законодавства, і підстав для задоволення позову в частині скасування державної реєстрації земельної ділянки, суд не вбачає.

Згідно приписів ст. 43 ГПК України, визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а господарський суд, згідно ст. 43 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Підсумовуючи викладене, поданими суду доказами позивачем не доведено обґрунтованості підстав, з якими ОСББ пов'язує свої вимоги, а тому суд першої інстанції обґрунтовано та законно відмовив у задоволенні позову.

Щодо доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Покликання позивача на положення ст. 11 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирних будинків» на підтвердження виникнення у нього права на користування вказаною земельною ділянкою є безпідставним в силу того, що ОСББ «Злагода-В» не є належним балансоутримувачем житлового будинку з гаражами-стоянками по пр. С. Бандери, 81 а в м. Тернополі через відсутність належного та допустимого доказу в підтвердження передачі йому на баланс вказаного майна - відсутності акту приймання-передачі, складеного по формі затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2002р. №1521 «Про затвердження Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс».

Крім цього, у відповідності до ч. 2 ст. 35 та ст. 111-28 ГПК України, підлягають до обов'язкового застосування висновки господарського суду, викладені у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2013р., та висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 11.02.2105р. у справі №4/48/5022-411/2012, щодо «відсутності в матеріалах справи доказів, які б свідчили, що земельна ділянка, площею 4300 м. кв. (що включала в себе і ділянку, площею 223 м. кв., на якій ТзОВ «Компанія Добробуд» здійснювало будівництво) в будь-який спосіб надавалася безпосередньо ОСББ «Злагода-В». Відтак, враховуючи, що відносини правонаступництва відсутні, то ОСББ «Злагода-В» немає права і на вказану земельну ділянку площею 223 м. кв. чи охоронюваних законом інтересів щодо неї, а отже укладення правочинів щодо вказаної земельної ділянки та прийняття оспорюваного рішення міськвиконкому, яким врегульовано умови Ті забудови, не спричинило порушення прав та інтересів ОСББ «Злагода-В»».

Згідно із ст. 125 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

В обґрунтування своїх тверджень позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували реєстрацію позивачем права власності чи користування на земельну ділянку.

Таким чином, твердження позивача на предмет того, що у останнього є право на користування земельною ділянкою площею 4300 м. кв. в силу законує необґрунтованими.

Безпідставними є також твердження позивача про те, що у зв'язку з переданням у користування під забудову земельної ділянки площею 4300 м. кв. відповідачу-1, згідно рішення Тернопільської міської ради від 27.12.2002р. №4/5/103, саме така ділянка підлягає передачі у користування позивачу без зміни її цільового призначення згідно Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», з огляду на наступне.

Рішенням Тернопільської міської ради від 27.12.2002р. №4/5/103 земельну ділянку площею 4300 м. кв. передано у користування відповідачу-1 з цільовим призначенням - під розташування 35-ти квартирного житлового будинку з гаражами-стоянками.

Згадане вище рішення слугувало підставою для оформлення за ТІЗ «Добробуд» (забудовником) права користування земельною ділянкою площею 4300 м. кв. з конкретним цільовим призначенням - під забудову 35-квартирного житлового будинку.

Жодна норма матеріального права не передбачає (на таку позивач не здійснює покликання) автоматичного переходу до балансоутримувача житлового будинку, яким себе вважає позивач, права користування земельною ділянкою як прибудинковою територією такою ж площею та конфігурацією, що і земельна ділянка, котра надавалась забудовнику під забудову цього будинку.

Тому, згадане вище рішення Тернопільської міської ради не є та за жодних обставин не може бути правовою підставою для передання у користування саме такої площі земельної ділянки позивачу для обслуговування багатоквартирного будинку в силу того, що процедура передання на баланс житлового комплексу об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку (в тому числі і земельної ділянки) відбувається згідно з «Порядком передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс» затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002р. №1521.

Відповідно до п. 5 згаданого вище Порядку передача житлового комплексу або його частини з балансу на баланс проводиться разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж тощо) у двомісячний термін після надходження відповідного звернення від об'єднання.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 ЗК України розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Статтею 123 Земельного кодексу України передбачений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. Зокрема, отримання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Така технічна документація здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування.

Отже, для набуття права користування земельною ділянкою тою чи іншою площею та конфігурацією, з тим чи іншим цільовим призначенням в кожному випадку конкретному користувачу необхідним є: отримання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; складення такого проекту з подальшим його затвердженням; оформлення правовстановлюючого документу на землекористування; реєстрація права на користування земельною ділянкою в порядку, визначеному законом.

Підсумовуючи викладене, за відсутності у позивача відповідної землевпорядної документації та відсутності норми матеріального права, яка передбачає автоматичний перехід до останнього права на користування спірною земельною ділянкою, у нього (позивача) немає підстав вважати, що ділянка площею 4300 м. кв. підлягає передачі ОСББ «Злагода-В». Відтак, надання земельної ділянки під забудову відповідачу-1 у 2002 році немає за собою наслідком надання саме цієї земельної ділянки для обслуговування житлового будинку ОСББ «Злагода-В».

Помилковими є твердження позивача про те, що останній обслуговує земельну ділянку як прибудинкову територію з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

За відсутності у позивача правовстановлюючого документа право користування земельною ділянкою твердження щодо обслуговування позивачем прибудинкової території свідчать про самовільне захоплення вказаної земельної ділянки та жодним чином не підтверджують наявності у позивача права на ці дії.

Земельна ділянка площею 4300 м. кв., котра надавалась під забудову, та земельна ділянка з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку (прибудинкова територія), є різними за своїм правовим статусом, порядком оформлення, суб'єктом користування, а отже за правовими наслідками

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», об'єднання після набуття статусу юридичної особи може прийняти на власний баланс весь житловий комплекс.

Частиною 6 ст. 11 згаданого вище закону передбачено, що передача майна з балансу на баланс відбувається у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Однак позивачу земельна ділянка площею 4300 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. С. Бандери, 81 а, у будь-який спосіб не передавалась, належні та допустимі докази в підтвердження протилежного в матеріалах справи відсутні.

Безпідставними та необгрунтованими є твердження позивача про те, що судом залишено поза увагою п. 3.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011р. №6, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.4. згаданої вище постанови, за змістом статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій розміщено відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, перехід права власності чи права користування на земельну ділянку пов'язаний із наявністю права власності на житловий будинок, однак позивач не є, ніколи не був та не може бути власником житлового будинку. Відтак судом вірно не застосовано положення ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України та згаданої вище постанови Пленуму Вищого господарського суду України.

Таким чином, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі спростовуються викладеним вище аналізом обставин справи та чинного законодавства, а тому судом апеляційної інстанції відхиляються.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що господарським судом Тернопільської області належним чином досліджені обставини справи та оцінені докази, що мають значення для справи, при прийнятті рішення правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Тернопільської області від 18.12.2014 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складено і підписано 25.05.2015 року

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Матущак О.І.