ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 року Справа № 904/7864/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідач),

суддів - Широбокової Л.П., Чохи Л.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Івашков С.О. представник, довіреність № б/н від 02.04.15,

від відповідача: Жданенко В.О. представник, довіреність № 252 від 05.05.15,

розглянувши апеляційну скаргу фермерського господарства "Родник-1" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2015р. у справі №904/7864/14

за позовом фермерського господарства "Родник-1", с.Ботієве, Запорізька область

до публічного акціонерного товариства "АКТАБАНК", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання виконати певні дії

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2015р. у справі №904/7864/14 (головуючий суддя Ніколенко М.О., судді: Мартинюк С.В., Фещенко Ю.В.) фермерському господарству (далі-ФГ) "Родник-1" відмовлено в задоволенні позову про зобов"язання публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ)"Актабанк" виконати платіжне доручення №274 від 01.09.2014р. шляхом перерахування коштів в сумі 394155грн.80коп. на розрахунковий рахунок позивача в АТ"Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, МФО 380805;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо відкликання банківської ліцензії ПАТ"Актабанк" та початку процедури його ліквідації на підставі постанови Національного банку України №19 від 15.01.2015р., щодо регулювання порядку ліквідації банку розділом VІІІ Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також щодо відсутності у відповідача правосуб"єктності на вчинення дій по наданню послуг банківського рахунку;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ФГ"Родник-1" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального і процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги;

- у поданій скарзі йдеться про те, що платіжне доручення №274 на перерахування заявнику коштів з розрахункового рахунку, який обслуговує відповідач до іншої банківської установи було прийнято відповідачем 01.09.2014р., але відповідний платіж ним не було проведено, про те, що відповідач утримує у себе на рахунку грошові кошти безпідставно, про те, що під час прийняття рішення господарським судом було проігноровано ті обставини, що правовідносини і зобов"язання вчинити на користь господарства певні дії розпорядчого характеру, а саме виконати платіжне доручення, виникли у відповідача до введення в банку тимчасової адміністрації, тобто до 17.09.2014р., а також про те, що посилання відповідача на введення мораторію та відкликання банківської ліцензії не повинні були братися господарським судом до уваги, оскільки це суперечить приписам ст.41 Конституції України, відповідно до якої право власності є непорушним;

- відповідач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що позивач є кредитором банку і згідно з ч.5.ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації та ліквідації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, на те, що у зв"язку з застосуванням процедури ліквідації відповідно до ст.45 названого Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банка та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яку було опубліковано 22.01.2015р. в газеті "Голос України", всі кредитори банку набули право заявляти уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку, на те, що 02.02.2015р. позивач використав своє право кредитора та звернувся до відповідача з відповідними кредиторськими вимогами, у зв"язку з чим, господарським судом вірно встановлено, що відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" всім вклад-никам, кредиторам неплатоспроможного банку та позивачу потрібно звертатися саме з кредиторськими вимогами, що і було здійснено останнім.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2011р. ПАТ"Актабанк"(банком) та ФГ"Родник-1" (клієнтом) укладено договір №В12/0084/Т/304247, на підставі якого банк відкрив клієнту поточний рахунок у національній валюті для зберігання грошей та здійснення розрахунково-касового обслуговування клієнта (надання послуг, які пов"язані з переказом коштів з/на рахунок клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також із здійсненням інших розрахунково-касових операцій) за допомогою платіжних документів згідно з вимогами договору.

Відповідно до п.2.3 договору банк здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнта в межах залишку коштів на його рахунку станом на початок операційного дня за умови, що сума залишку коштів є достатньою для виконання поданого клієнтом розрахункового та/або касового документу та одночасної сплати клієнтом банку разової та/або щомісячної комісії за надання послуги, банк може виконувати доручення клієнта з урахуванням сум, що надходять на його рахунок протягом операційного дня.

Згідно з п.п.2.3.2 п.2.3 банк відмовляє клієнту у наданні послуг (проведенні операції) та/або відмовляє у виконанні наданих клієнтом розрахункових та/або касових документів у випадках:

а) якщо на рахунку клієнта недостатньо коштів для виконання поданого розрахункового, касового документу та одночасної сплати банку разової комісії за надання послуги/операції;

б) якщо запитувані клієнтом послуги/операції не передбачені тарифами банку або у банку відсутні технічні можливості щодо їх надання/проведення;

в) в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

В п.п.2.3.3 п.2.3 договору сторонами узгоджено, що банк відмовляє клієнту у наданні послуг у наступному порядку:

- з причин, зазначених у п.п."а", "б" п.п.2.3.2 договору шляхом повернення клієнту без виконання його розрахункового та/або касового документу, зробивши на зворотному боці такого документу в день його надходження напис про причину повернення документа без виконання з обов"язковим посиланням на п.п.2.3.2 договору та на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано;

- з інших причин, зазначених у п.п.2.3.2 договору - в порядку, передбаченому чинним законодавством України та/або нормативними актами Національного банку України.

Електронні документи на переказ, при цьому, повертаються банком без виконання згідно з умовами відповідного договору, укладеного між банком та клієнтом, за яким клієнту встановлено систему дистанційного обслуговування.

П.2.4 договору передбачено, що розрахунковий документ на переказ може бути паперовим або електронним. Електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим, подання такого документа здійснюється за допомогою системи дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк", "Інтернет-Банкінг" або іншої системи, про що укладається відповідний договір.

Згідно з п.2.5 договору розрахункові та касові документи клієнта приймаються протягом операційного дня. Розрахункові документи, які надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Документи, які надійшли після операційного часу банк виконує наступного робочого дня.

П.п.3.3.2 п.3.3 договору на банк покладено обов"язок вчасно виконувати розрахункові та касові операції відповідно до нормативних документів Національного банку України.

17.10.2011р. ПАТ"Актабанк"(банком) та ФГ"Родник-1"(клієнтом) укладено договір №В12/0085/Т/304247КБ, на підставі якого банк зобов"язався встановити клієнту систему дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк "іFOBS", виконати роботи по її обслуговуванню та здійснити розрахункове обслуговування клієнта на умовах, визначених договором на розрахунково-касове обслуговування банківського рахунка.

Матеріали справи свідчать також і про те, що 01.09.2014р. позивач надав відповідачу для виконання платіжне доручення №274 по перерахуванню 394155грн.80коп. на рахунок №9, відкритий ним в АТ"Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, код банку 380805.

Факт надання позивачем для виконання вказаного платіжного доручення відповідачем в установленому порядку не спростовано.

Між тим, в строки узгоджені в договорі №В12/0084/Т/304247 від 27.09.2011р. платіжний документ позивача на переказ грошей відповідач не виконав.

Належні та допустимі докази в обґрунтування наявності обставин, передбачених п.п.2.3.2 п.2.3 для відмови у наданні послуг відповідачем не надані.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.629 Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1066 Кодексу за договором банківського рахунка банк зобов'язу-ється приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Ч.3 ст.1068 Кодексу передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з ст.1074 Кодексу обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Таким чином, відповідачем порушені умови договору №В12/0084/Т/304247 від 27.09.2011р. в частині належного виконання розрахункових та касових операцій стосовно виконання платіжного доручення №274 від 01.09.2014р. на суму 394155грн.80коп..

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд послався на те, що постановою Національного банку України №19 від 15.01.2015р. відкликано банківську ліцензію ПАТ"Актабанк" та розпочато процедуру його ліквідації, а також на те, що після відкликання Національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вищенаведеними висновками господарського суду, оскільки вважає ці висновки зробленими всупереч положенням ст.43 Господарського процесуального кодексу України без ґрунтовного дослідження обставин справи.

Так, відповідно до ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється:1)задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2)примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3)нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4)зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5)нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Згідно з ч.ч.2, 5 ст.45 названого Закону Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку.

Абз.2 ч.3 ст.46 Закону передбачено, що вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Відповідно до п.4.ч.1 ст.48 Закону уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює повноваження по складанню реєстру акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів

У даному випадку, як зазначено вище, позивач звернувся до відповідача з вимогами здійснити переказ грошових коштів в сумі 394155грн.80коп. за договором розрахунково-касового обслуговування до запровадження у банку тимчасової адміністрації на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.09.2014р. №90 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Актабанк"", тобто до 17.09.2014р.. Виконання банком у цей період зазначених операцій не обмежувалося положеннями ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Тому платіжне доручення, надане позивачем до банку підлягало виконанню в строки, встановлені договором №В12/0084/Т/304247 від 27.09.2011р..

З позовом про зобов"язання банка виконати платіжне доручення №274 на вказану суму господарство звернулося 06.10.2014р., тобто до прийняття правлінням Національного банку України постанови від 15.01.2015р. №19 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Актабанк"" та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.01.2015р. №6, згідно з яким у ПАТ"Актабанк" розпочато процедуру ліквідації. Право господарства на таке звернення не обмежувалося положеннями ст.ст.45, 46, 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що вимоги позивача не є такими, що виникли під час проведення ліквідації банку, такими, що надійшли після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду і не є погашеними.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б спростовували порушення відповідачем умов вказаного договору в частині своєчасного надання послуг, пов"язаних з переказом грошей позовні вимоги визнані колегією суддів обґрунтованими, у зв"язку з чим, останні підлягають задоволенню.

Таким чином, рішення господарського суду слід скасувати внаслідок прийняття його при неповному з"ясуванні обставин, що мають значення для справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2015р. у справі №904/7864/14 скасувати;

- позов задовольнити;

- зобов"язати публічне акціонерне товариство "Актабанк" виконати платіжне доручення фермерського господарства "Родник-1" №274 від 01.09.2014р. по перерахуванню коштів в сумі 394155грн.80коп. фермерському господарству "Родник-1" на розрахунковий рахунок 9 в АТ"Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, МФО 380805, видати наказ;

- стягнути з публічного акціонерного товариства "Актабанк" на користь фермерського господарства "Родник-1" 609 грн. судового збору за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя Л.В.Чоха

Суддя Л.П.Широбокова

Повна постанова складена 26.05.2015р.