РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015Справа №910/6206/15-г
За позовом Фізико-технологічного інституту металів та сплавів Національної академії наук України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Мрія» про стягнення 16527,59 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Михальченко В.О., Юрченко О.П. (представники за довіреностями);

від відповідача - не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Фізико-технологічний інститут металів та сплавів Національної академії наук України (далі - Позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Мрія» (далі - Відповідач) про стягнення 19424 грн. заборгованості та санкцій за Договорами оренди № 205/12 від 01.08.2012 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором.

Заявою від 13.05.2015 Позивачем було фактично зменшено позовні вимоги та Позивач заявляє до стягнення 16527,59 грн. Судом дана заява прийнята, тому відповідно до ст. 55 ГПК України має місце нова ціна позову.

У судові засідання Відповідач своїх представників не направляв, відзиву на позов не подавав, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей, які містяться у ЄДРЮО та ФОП та у матеріалах справи, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такої неявки покладаються на Відповідача.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась. Відповідач також не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) надати, якщо вважав за потрібне, відзив на позов та/або будь-які додаткові пояснення і докази заздалегідь до судового засідання в письмовому вигляді через канцелярію суду, направити поштою, кур'єром тощо.

Клопотань про відкладення розгляду справи до початку та під час судового засідання не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем, як орендодавцем, та Відповідачем, як орендарем, 01.08.2012 було укладено Договір оренди № 205/12 (далі - Договори), за умовами яких в оренду Відповідачу було передано з метою використання для виробництва побутові приміщення в будівлі технологічного корп. к. 11, площею 23,72 кв.м на 2му поверсі за адресою: Київ. Бульвар Академіка Вернадського 34/1, що перебуває на балансі Позивача. Факт передачі приміщень підтверджується залученим до справи актом. Строк дії Договору до 31.12.2014, докази продовження в матеріалах справи відсутні.

Орендна плата за умовами Договору становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку, червень 2012 року, 26,39 грн. за 1 кв. м., а за всю орендовану площу 626,04 грн., ПДВ 125,21 грн., разом 751,25 грн., та перераховуються Орендарем за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 30 числа поточного місяця, і її розмір за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування на індекс інфляції.

Позивач заявляє до стягнення заборгованість за Договором з орендної плати, що виникла з серпня 2012 по березень 2014 року, та станом на 01.04.2014 у зв'язку з неповною оплатою орендних платежів за Договором становить 16224,45 грн. Доказів погашення цієї суми заборгованості матеріали справи не містять. Судом розрахунок 16224,45 грн. заборгованості, наведений в заяві від 13.05.2015, перевірений, визнаний обґрунтованим і арифметично правильним.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог. При цьому в матеріалах справи відсутні докази, що між сторонами існує спір або розбіжності щодо обсягів та/або якості наданих Позивачем Відповідачу передбачених умовами Договору послуг у вищевказаний період, а відтак, згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України та 193 ГК України, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 16224,45 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення: інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України за весь період прострочення; пені відповідно до п. 3.6 Договору, статей 546, 549 ЦК України, та з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Суд перевірив доданий Позивачем до заяви від 13.05.2015 розрахунок вищевказаних санкцій, та дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку, його арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договорів, зокрема оскільки розраховані Позивачем розміри санкцій не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, тому позовні вимоги про стягнення 50,38 грн. інфляційних, 39,58 грн. 3% річних та 213,18 грн. пені визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Мрія» (м. Київ, вул. Сім'ї Хохлових, 8; ідентифікаційний код 31732339) на користь Фізико-технологічного інституту металів та сплавів Національної академії наук України (м. Київ, бульвар Вернадського, 34/1; ідентифікаційний код 05417153) 16224 (шістнадцять тисяч двісті двадцять чотири) грн. 45 коп. заборгованості, 50 (п'ятдесят) грн. 38 коп. інфляційних, 39 (тридцять дев'ять) грн. 58 коп. 3% річних, 213 (двісті тринадцять) грн. 18 коп. пені, а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.05.2015

Суддя Сташків Р.Б.