ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" травня 2015 р.Справа № 916/1616/15-г

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНІНТАЛЬ"

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Одеський олійножировий комбінат"

про стягнення 491 970,00 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: Цулукідзе Г.А. (за довіреністю)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕНІНТАЛЬ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з публічного акціонерного товариства "Одеський олійножировий комбінат" грошових коштів в сумі 491 970,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.04.2015р. позовну заяву (вх.№1708/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно №916/1616/15-г та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції, відзив на позов та витребувані документи суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

23 березня 2009р. між публічним акціонерним товариством "Одеський олійножировий комбінат" (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕНІНТАЛЬ" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу №99, згідно п.1.1. якого Продавець зобо'язується на умовах передбачених цим Договором передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити дизельне паливо, в кількості 101 тонна, надалі "Товар".

Відповідно до п.2.1. Договору загальна сума Договору складає 501 970,00 (п'ятсот одна тисяча дев'ятсот сімдесят грн., 00 коп.) в т.ч. ПДВ - 83 661,66 грн.

Пунктом 2.2. Договору встановлено, що оплата товару проводиться Покупцем на умовах 100% передоплати, на підставі виставленого рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця. Будь-яка зміна порядку та/або форми оплати, вартості товару має бути узгоджено з Покупцем та оформлено Додатковою угодою до Договору. У будь-якому випадку зміна порядку та/або форми оплати має проводитись виключно з письмової згоди Покупця.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2009р., в частині зобов'язань, до їх повного виконання сторонами (п.8.1. Договору).

На виконання умов вищенаведеного договору купівлі-продажу позивачем 23.03.2009р. та 24.03.2009р. було перераховано на рахунок відповідача 501 970,00 грн. передоплати, що підтверджується копією банківської довідки №Р2-В4/58-346 від 13.05.2015р., копією банківської виписки та актом звірки взаєморозрахунків

Додатковою угодою від 28.12.2009р. до договору купівлі-продажу №99 сторонами було погоджено внесення змін до п.2.1. та до п.8.1. договору, виклавши їх у наступній редакції:

Пункт 2.1. загальна сума Договору складає 491 970,00 (чотириста дев'яносто одна тисяча дев'ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Пункт 8.1. цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014р. У разі невиконання свого зобов'язання по поставці товару, Продавець зобов'язується протягом 10 календарних днів після закінчення Договору повернути суму передополати на поточний рахунок Покупця.

21.04.2011р. відповідачем було повернуто позивачу надмірно сплачені грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн.

Однак, протягом дії договору купівлі-продажу №99 відповідачем договірні зобов'язання щодо здійснення поставки товару залишені без виконання, у зв'язку з чим позивач звернувся до публічного акціонерного товариства "Одеський олійножировий комбінат" з претензією №3 від 15.01.2015р., відповідно до якої просив повернути сплачені 491 970,00 грн. передоплати.

Відповідь на зазначену претензію позивач не отримав, а 491 970,00 грн. передоплати відповідач не повернув.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу №99 в частині повернення 491 970,00 грн. і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Стаття 620 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання. Кредитор втрачає право на витребування у боржника речі, визначеної індивідуальними ознаками, у разі, якщо ця річ вже передана третій особі у власність або в користування. Якщо річ, визначену індивідуальними ознаками, ще не передано, переважне право на її одержання має той з кредиторів, зобов'язання на користь якого виникло раніше, а коли це неможливо визначити, - кредитор, який першим пред'явив позов.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Приписами ст.663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Умовами ст.665 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Із змісту ст.693 Цивільного кодексу України вбачається, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов'язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст. 656 Цивільного Кодексу України).

Як вбачається з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві та не спростованого відповідачем, останнім в порушення вищезазначених приписів чинного законодавства України та договору - зобов'язання щодо повернення 100% передоплати на загальну суму 491 970,00 грн. не виконані, у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума передоплати, встановлена судом в розмірі 491 970,00 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНІНТАЛЬ", у зв'язку з чим стягненню з публічного акціонерного товариства "Одеський олійножировий комбінат" на користь позивача підлягає сума передоплати за договором купівлі-продажу №99, встановлена судом в розмірі 491 970,00 грн.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 9 839,40 грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНІНТАЛЬ" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Одеський олійножировий комбінат" (65039, Одеська обл., м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 16, код ЄДРЮОФОП 00376509) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕНІНТАЛЬ" (67811, Одеська обл., Овідіопольський район, с. Йосипівка, вул. Леніна, буд. 79, код ЄДРЮОФОП 30800512) грошові кошти в сумі 491 970 (чотириста дев'яносто одна тисяча дев'ятсот сімдесят) грн. 00 коп., витрати на оплату судового збору в сумі 9 839 (дев'ять тисяч вісімсот тридцять дев'ять) грн. 40 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України

Повний текст рішення складено 25 травня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський