ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.05.2015 Справа № 908/3362/15

Суддя господарського суду Запорізької області Давиденко І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Відкритого акціонерного товариства «Азовкабель» (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, 3)

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області 25.05.15. за вх. № 3724/09-05/15 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Азовкабель» про визнання права власності на 95/100000 частки комплексу будівель та споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, що складається із: будівля компресорної станції, літера Ж-1, загальною площею 190,60 кв.м., будівля трансформаторної підстанції-11, літера № №-1, загальною площею 38,3 кв.м., будівля насосної станції оборотки, літера И-1, загальною площею 128,0 кв.м.

Відповідно до протоколу розподілу справ між суддями, справа № 908/3362/15 призначена до розгляду судді Давиденко І. В.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд відмовив у її прийнятті, виходячи з наступного:

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Згідно із вимогами ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені в ст. 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, згідно із приписами ст.ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України вказано, що сторонами у господарському спорі можуть бути юридичні особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

З урахуванням вищевикладеного вбачається, що фізична особа може виступати стороною у господарському процесі лише в корпоративних спорах.

Пунктом 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.11. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» передбачено, що господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з: приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин.

З огляду на приписи ч. 2 ст. 1 та ст. 12 Господарського процесуального кодексу України зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Справи, що виникають з корпоративних відносин, - це спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), в тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами), що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними актів органів управління господарського товариства, визнання недійсними установчих документів товариства або договорів про відчуження майна тощо. Виняток становлять трудові спори за участю господарського товариства.

В даному випадку, предметом спору є визнання права власності на 95/100000 частки комплексу будівель та споруд, тобто правовідносини не є корпоративними, що унеможливлює участь фізичних осіб у якості сторін у справі в господарських судах України.

Таким чином, в даному випадку, фізичні особи не можуть бути сторонами у справі в господарському процесі, а отже, спір за їх участю не підлягає розгляду господарськими судами України.

За таких обставин, суд відмовляє ОСОБА_1 в прийнятті позовної заяви.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сума судового збору повертається, зокрема, в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Оскільки судом відмовлено в прийнятті позовної заяви ОСОБА_1, сплачений судовий збір в розмірі 1218,00 грн. на підставі квитанції № 0.0.389255121.1 від 22.05.15. підлягає поверненню заявнику, про що судом винесено відповідну ухвалу.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 відмовити.

Додаток: матеріали позовної заяви на 31 аркушах, у тому числі оригінали: позовної заяви від 22.05.15., фіскального чеку від 22.05.15. з описами вкладення, квитанції № 0.0.389255121.1 від 22.05.15.

Суддя І.В. Давиденко