номер провадження справи 6/48/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

18.05.2015 Справа № 908/1683/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027)

До Громадської організації „Ліга моніторингу діяльності органів виконавчої влади та місцевого самоврядування" (вул. Димитрова, буд. 42, м. Бердянськ Запорізької області, 71118)

Про стягнення 25 635 грн. 80 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: Суберляк Д.В. - дов. №4007-О від 31.10.2012р.

Від відповідача: Бетін М.В. - дов. від 06.04.2015р.

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК" м. Дніпропетровськ до Громадської організації „Ліга моніторингу діяльності органів виконавчої влади та місцевого самоврядування" м. Бердянськ Запорізької області, про стягнення 25 635 грн. 80 коп., суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача на підставі підписаної сторонами 17.04.2013 року заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка приєднується „Умов та правил надання банківських послуг" та тарифів банку, разом з якими складає Договір банківського обслуговування б/н від 17.04.2013 року, заборгованість за кредитом в сумі 14 000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6 922 грн. 11 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 3 206 грн. 97 коп. та заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1 506 грн. 72 коп.

За клопотанням позивача строк розгляду справи був продовжений на 15 днів. Розгляд справи двічі відкладався.

18.05.2015р. розгляд справи продовжено і прийнято рішення.

Позивач надав суду відзив на заперечення відповідача від 18.05.2015р., де вказав наступне: згідно п. 4 Постанови правління НБУ від 01.06.2011 року №172 "Про затвердження порядку відшкодування банками України Безнадійної заборгованості за рахунок резерву" Банк відшкодовує (списує) за рахунок резерву безнадійну заборгованість за всіма активними банківськими операціями з пов'язаними особами, за операціями з пайовими цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, а також безнадійну дебіторську заборгованість за розрахунками з працівниками банку та за господарською діяльністю банку за умови їх відповідності хоча б одній з ознак безнадійної заборгованості, визначених Податковим кодексом України. Відповідно до ст. 14.1.11 Податкового кодексу України, встановлено, що безнадійною заборгованістю є заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення; в) прострочена заборгованість oci6, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими; г) заборгованість фізичних oci6, прощена кредитором, за винятком заборгованості oci6, пов'язаних з таким кредитором, та oci6, які перебувають (перебували) з таким кредитором у трудових відносинах; г)заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних oci6 - 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних oci6). Така заборгованість визнається безнадійною у разі, якщо відповідні заходи, передбачені законодавством України, які вживав кредитор, не призвели до її стягнення; д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв'язку з його ліквідацією; е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року; е) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності; ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством. 3 урахуванням ст. 14.1.11 Податкового кодексу України, заборгованість за Договором банківського обслуговування № Б/Н від 17.04.2013 р. ГРОМАДСЬКОЮ ОРГАНІЗАЦІЄЮ "ЛІГА МОНІТОРИНГУ ДІЯЛЬНОСТІ ОРГАНІВ ВИКОНАВЧОЇ ВЛАДИ ТА МІСЦЕВОГО САМОВРЯДУВАННЯ" не відповідає переліченим ознакам, а тому не може бути відшкодована Банком за рахунок страхового резерву. Крім того, навіть у paзi відшкодування Банком заборгованості за рахунок страхового резерву Банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості, а відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента ( п. 7 Постанови правління НБУ від 01.06.2011 року №172 "Про затвердження порядку відшкодування банками України Безнадійної заборгованості за рахунок резерву") .

Відповідач письмових пояснень по позов не надав, в судовому засіданні пояснив, що між відповідачем та ПАТ "СК "Інгосстрах" був укладений договір страхування відповідальності перед третіми особами № ZPBDZKL - 13552 IG від 05.06.2013р., яким були застраховані страхові випадки.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

17.04.2013 р. відповідач (клієнт за договором) звернувся до позивача (банк за договором) із заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (ар. с. 14).

На підставі даної заяви відповідачу було відкрито поточний рахунок № 7726 у національній валюті.

Згідно цієї заяви позивач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом із заявою становлять договір банківського обслуговування.

В заяві також зазначено, що підписавши її відповідач приєднався та зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, що розміщені на офіційному сайті банку www.privatbank.ua.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов, при укладенні договорів та угод, або вчиненні інших дій, які свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правилами надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ Інтернет клієнтбанк, або у формі обміну паперової чи електронної інформації, або в будь-якій іншій формі), банк та клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до їх укладення договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За своєю правовою природою правовідносини сторін фактично є договором банківського рахунка.

Частиною 1 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

За приписами ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У пункті 3.2.1.1.1 Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок клієнта надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших).

Згідно п. 3.2.1.1.6. Умов, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює згоду на те. що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта (система клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інш.).

Згідно з п. 3.2.1.1.3. Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

За приписами пункту 3.2.1.1.8 Умов, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та правилами надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперової чи електронної інформації, або в будь-якій іншій формі).

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов визначено, що договору - тобто обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором.

Порядок розрахунків встановлений розділом 3.2.1.4.

Так, у пункті 3.2.1.4.1 Умов зазначено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Порядок розрахунку процентів є наступним: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати його обнулення в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку творилось з 21-го до кінцевого числа поточного місяця ("період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки у розмірі 36 (тридцяти шести) % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У разі непогашення кредиту на протязі 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. (п. п. 3.2.1.4.1.1., 3.2.1.4.1.2., 3.2.1.4.1.3.).

Згідно з п. 3.2.1.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов банк при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, має право вимагати від клієнта, у т.ч. дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом у повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Позивач на виконання умов договору 17.04.2013 року надав відповідачу кредитний ліміт з 17.04.2013 року в сумі 1 000 грн., з 20.05.2013 року - в сумі 3 000 грн., з 21.06.2013 року - в сумі 14 000 грн., з 01.03.2014 року - в сумі 14 000 грн., а з 02.03.2014 року - 0 (нуль) гривень, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів № 08.7.0.0.0/48 від 02.02.2015р. (ар. с. 30).

Відповідач скористався наданими йому кредитними коштами 03.02.2014 року на загальну суму 14 000 грн., про що свідчить банківська виписка по рахунку відповідача з 01.02.2014р. по 12.12.2014р. (ар. с. 31).

Претензією вих. № 30417ZPBDS0NW від 10.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за договором.

Претензія була надіслана відповідачу поштою, що підтверджується фіскальним чеком поштового відділення № 9638 від 16.11.2014р., списком згрупованих поштових відправлень № 18509 від 16.11.2014 року та описом вкладення до поштового відправлення з відбитком календарного штемпеля за 16.11.2014 року.

Згідно до статті 526 ЦК України та 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач виконав умови договору належним чином, надав відповідачу на визначених договором умовах кредитні кошти.

Відповідач, в свою чергу, свої зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті процентів та комісії не виконував належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 12.12.2014р., у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язання за договором, утворилась заборгованість по кредиту в сумі 14 000 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6 922 грн. 11 коп. та заборгованість з комісії за користування кредитом в сумі 1 506 грн. 72 коп.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суду не було надано доказів сплати відповідачем заборгованості по кредиту в сумі 14 000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6 922 грн. 11 коп. та заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 1 506 грн. 72 коп.

З супровідним листом від 06.04.2015р. відповідач надав суду копії квитанцій об оплаті , але вказані в цих квитанціях суми оплати були зараховані позивачем в рахунок оплати пені, про що прямо вказано в розрахунку, наданому позивачем суду.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 14 000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6 922 грн. 11 коп. та заборгованості з комісії за користування кредитом в сумі 1 506 грн. 72 коп., заявлені правомірно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 3 206 грн. 97 коп., згідно надано суду розрахунку.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні клієнтом будь-яких зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п. п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який виплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А у разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит надається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У даному випадку сторонами було погоджено інший строк нарахування штрафних санкцій.

Так, згідно з п. 3.2.1.5.4 Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3., здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконано клієнтом.

За умовами п. 3.2.1.5.7 Умов, термін позовної давності щодо вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів, встановлюються сторонами тривалість п'ять років.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що розрахунок здійснений вірно.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 3 206 грн. 97 коп.

Заперечення відповідача не приймаються судом на підставі викладеного, а також у зв'язку із наступним:

Згідно п. 4 Постанови правління НБУ від 01.06.2011 року №172 "Про затвердження порядку відшкодування банками України Безнадійної заборгованості за рахунок резерву" Банк відшкодовує (списує) за рахунок резерву безнадійну заборгованість за вciмa активними банківськими операціями з пов'язаними особами, за операціями з пайовими цінними паперами та іншими, ніж цінні папери, корпоративними правами, а також безнадійну дебіторську заборгованість за розрахунками з працівниками банку та за господарською діяльністю банку за умови їx відповідності хоча б одній з ознак безнадійної заборгованості, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 14.1.11 Податкового кодексу України, встановлено, що безнадійною заборгованістю є заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового

майна, на яке може бути звернено стягнення;

в) прострочена заборгованість oci6, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

г) заборгованість фізичних oci6, прощена кредитором, за винятком заборгованості oci6, пов'язаних з таким кредитором, та oci6, які перебувають (перебували) з таким кредитором у трудових відносинах;

ґ) заборгованість особи, poзмip сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у cпpaвi про банкрутство, а для фізичних oci6 - 50 відсотків oднієї мінімальної зapoбітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у paзi відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних oci6). Така заборгованість визнається безнадійною у paзi, якщо відповідні заходи, передбачені законодавством України, які вживав кредитор, не призвели до її стягнення;

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких

визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв'язку з його ліквідацією;

е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

е) заборгованість за зобов'язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством.

3 урахуванням ст. 14.1.11 Податкового кодексу України, заборгованість відповідача за договором банківського обслуговування № б/н від 17.04.2013 р. не відповідає переліченим ознакам, а тому не може бути відшкодована банком за рахунок страхового резерву.

Крім того, навіть у paзi відшкодування Банком заборгованості за рахунок страхового резерву Банк зобов'язаний продовжувати роботу щодо відшкодування списаної за рахунок резерву безнадійної заборгованості, а відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості не є підставою для припинення вимог банку до позичальника/контрагента ( п. 7 Постанови правління НБУ від 01.06.2011 року №172 "Про затвердження порядку відшкодування банками України Безнадійної заборгованості за рахунок резерву") .

В п. 6 договору страхування відповідальності перед третіми особами № ZPBDZKL - 13552 IG від 05.06.2013р., укладеному між відповідачем та ПРАТ "СК "Інгосстрах" ( далі - договір страхування), вказані страхові випадки.

Відповідач не надав доказів, що вказані в п. 6 договору страхування страхові випадки настали. Також відповідач не надав суду доказів вимушеної зупинки господарської діяльності. Відповідач не довів суду, що або позивач, або відповідач звертались до ПРАТ "СК "Інгосстрах" з повідомленням про страховий випадок, чи з заявою про виплату страхового відшкодування.

ПРАТ "СК "Інгосстрах" надав суду довідку від 05.05.2015р., в який вказав, що станом на теперішній час виплат страхового відшкодування не здійснювалось. Ані вигодонабувач ані Страхувальник за договором страхування відповідальності перед третіми особами № ZPBDZKL - 13552 IG від 05.06.2013р. з повідомленнями про страховий випадок, чи заявою про виплату страхового відшкодування, чи з будь - якими іншими документами на адресу ПРАТ "СК "Інгосстрах" не звертались.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з Громадської організації „Ліга моніторингу діяльності органів виконавчої влади та місцевого самоврядування" (вул. Димитрова, буд. 42, м. Бердянськ Запорізької області, 71118; ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027; ) заборгованість за кредитом в сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6 922 (шість тисяч дев'ятсот двадцять дві) грн. 11 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1 506 (одна тисяча п'ятсот шість) грн. 72 коп., пеню в сумі 3 206 (три тисячі двісті шість) грн. 97 коп. та судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. Надати наказ.

Повне рішення складено: 18.05.2015р.

Суддя Л.С. Місюра