ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.05.2015 р. Справа № 914/4160/14

Господарський суд Львівської області, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „Тиса - Транс", с. Крайниково, Хустський район, Закарпатська область, про грошові вимоги до боржника Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат", м. Жидачів Львівської області в сумі 23820,62 грн.

у справі за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю „Тетра-Агро", м. Червоноград Львівської області

про: банкрутство Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (вул. Фабрична, 4, м. Жидачів, Львівська область, 81701, )

Суддя Артимович В.М.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

17.03.2015 р. до господарського суду Львівської області за вх. № 1146/15 від Товариства з обмеженою відповідальністю „Тиса - Транс" поступила заява з вимогами до Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" на суму 23820,62 грн.

При перевірці заяви ТзОВ „Тиса - Транс" відповідності вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", судом встановлено, що до заяви не подано належного доказу сплати судового збору.

Ухвалою суду від 19.03.2015 р. повідомлено ТзОВ „Тиса - Транс", що до заяви з вимогами до Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" на суму 23820,62 грн. не надано належного доказу сплати судового збору за подання заяви про грошові вимоги та зобов'язано усунути зазначені недоліки та подати до господарського суду Львівської області належний доказ сплати судового збору до 30.03.2015 р.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; ім'я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); ім'я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, які підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, які додаються до заяви. До заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог частини третьої статті 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

31.03.2015 р. від заявника надійшлов лист з проханням долучити до матеріалів справи копію платіжного доручення від 04.12.2014 р. за № 954 на суму 1287,00 грн.

Проте, як вбачається з матеріалів справи № 914/4461/14, дане платіжне доручення було долучене як додаток до позовної заяви, що перебувала на розгляді в господарському суді Львівської області (суддя Кітаєва С.Б.).

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 4 Закону України „Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом підлягає сплаті судовий збір в 1 розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. п. 2.21., 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 р. за № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Натомість, як вбачається із наявних в матеріалах справи доказів, заявником не було дотримано вимог процесуального закону, якими визначено форму та зміст заяви, зокрема, не надано належного доказу на підтвердження факту сплати судового збору у справі № 914/4160/14.

Подане заявником платіжне доручення від 04.12.2014 р. за № 954 не може бути прийняте судом до уваги в якості доказу про сплату судового збору, адже останнє було подано на підтвердження факту сплати судового збору станом на 04.12.2014 р. у справі № 914/4461/14.

Таким чином, за рахунок вказаного платіжного доручення заявником було дотримано вимоги закону в частині оформлення позовної заяви у зовсім іншій справі, а тому останнє не може слугувати належним доказом на підтвердження виконання вимог закону щодо сплати судового збору у справі № 914/4160/14.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви.

У зв'язку з тим, ТзОВ „Тиса - Транс" не усунуто недоліків заяви, зокрема до заяви не додано належного доказу сплати судового збору у строк, встановлений судом, суд дійшов висновку, що заяву ТзОВ „Тиса - Транс" з вимогами до ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" в сумі 23820,62 грн. слід повернути заявнику.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 23, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Тиса - Транс", с. Крайниково, Хустський район, Закарпатська область, про грошові вимоги до боржника Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат", м. Жидачів Львівської області, в сумі 23820,62 грн. повернути заявнику.

Додаток: заява з вимогами до боржника з долученими документами на 29 арк.

Суддя Артимович В.М.