ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" травня 2015 р.Справа № 916/1260/15-г

За позовом: Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт"

До відповідача: Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів"

про стягнення 30351,86 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Плакушко О.С., представник за довіреністю

Від відповідача: Хлопко В.Ф., представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Державне підприємство "Миколаївський морський торговельний порт" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" суму основної заборгованості у розмірі 27841,50 грн. та суму пені у розмірі 2510,36 грн.

Відповідач - Державне підприємство "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" проти задоволення позовних вимог у справі заперечує, зазначає на пропуску Державним підприємством "Миколаївський морський торговельний порт" визначеного ст. 257 Цивільного кодексу України трирічного строку позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами, у зв'язку з чим просить суд відмовити в позові у повному обсязі.

25.05.2015р. до господарського суду Одеської області надійшла заява Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт", у якій заявник просить суд поновити строк на право звернення до суду з даним позовом, як такий, що пропущено з поважних причин та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

22 липня 2005 року між Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" (Замовник) та Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" (Підрядник) було укладено Договір № 21СП-116/220705 на проведення днопоглиблювальних робіт по реконструкції підхідного каналу ДП „ДБМТП", згідно п. 1.1 якого Підрядник зобов'язався виконати днопоглиблювальні роботи на підхідному каналі ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" (розтрубі) самовідвізним землесосом, з транспортуванням вилученого ґрунту у відповідний відвал на відстань до 6 км, згідно проектної документації та виданому Замовником технічному завданню та згідно з умовам даного договору.

Як вбачається з письмових пояснень представника позивача, з метою забезпечення своєчасного виконання днопоглиблювальних робіт по реконструкції підхідного каналу, Державне підприємство „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" виступило поручителем Державного підприємство "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" у його зобов'язаннях з третіми особами - постачальниками палива та паливно-мастильних матеріалів.

10 лютого 2006 року між Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" (Поручитель), Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" (Управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ранг" (Кредитор) було укладено договір поруки № 100206, згідно п. п. 1.1, 1.2 якого Державне підприємство „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" прийняло на себе зобов'язання відповідати перед Товариством з обмеженою відповідальністю „Ранг" за виконання зобов'язань Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" за умовами укладеного договору на постачання паливно-мастильних матеріалів шляхом обміну листами від 09.02.2006р. № 032/96 та від 09.02.2006р. № 8-09/2.

Згідно п. 2.1 договору поруки, передбачене договором зобов'язання Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою суми основного боргу в розмірі не більше 30000 грн.

На виконання умов Договору на постачання паливно-мастильних матеріалів шляхом обміну листами від 09.02.2006р. № 032/96 та від 09.02.2006р. № 8-09/2, 10.02.2006р. (видаткова накладна №РН-0001034) Товариством з обмеженою відповідальністю „Ранг" поставлено Державному підприємству "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" дизельне пальне зимове на загальну суму 27841,50 грн., що підтверджується копією названої видаткової накладної, копією довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей та копією акту приймання-передачі нафтопродуктів від 10.02.2006р., залучених до матеріалів справи (а.с. 29,31,32).

10.03.2006р. за вх № 409 Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" було отримано письмову вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю „Ранг" від 16.02.2006р. вих. № 16-02/03, у якій товариство вимагало від порту сплати заборгованості Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" на виконання умов договору поруки № 100206 від 10 лютого 2006 року, у зв'язку з не виконанням Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" своїх зобов'язань за Договором на постачання паливно-мастильних матеріалів шляхом обміну листами від 09.02.2006р. № 032/96 та від 09.02.2006р. № 8-09/2 на загальну суму 27841,50грн.

На підставі платіжного доручення № 317 від 14.03.2006р. (копія а.с. 35) Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю „Ранг" 27841,50 грн. на виконання договору поруки № 100206 від 10 лютого 2006 року.

Відповідно до залученої до матеріалів справи письмової вимоги від 20.03.2006р. №531/01-09/02-03 Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" інформувалось Державне підприємство "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" про наявність несплаченої заборгованості та про необхідність її погашення.

Відповідно до актів звірки взаєморозрахунків від 04.04.2006 р. та від 06.09.2006р. між Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" та Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів", відповідачем визнавалась за собою заборгованість перед Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" у сумі 424647,88 грн. (з яких 27841,50 грн. заборгованість, що становить предмет спору у даній справі).

Відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 01.08.2008р. №972 „Про реорганізацію ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" було вирішено реорганізувати Державне підприємство „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" шляхом його приєднання до Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" та встановлено, що Державне підприємство "Миколаївський морський торговельний порт" є правонаступником усіх прав та обов'язків ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт".

Як вбачається з загальних положень статуту Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" (в редакції від 17.03.2009р.), позивач є правонаступником Державного підприємства „Дніпро-Бузький морський торговельний порт".

В подальшому, на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 23.01.2008р. порушити провадження у справі №2/6-08-285 про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне Управління морських шляхів", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Публікацію оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне Управління морських шляхів" було проведено в газеті "Урядовий кур'єр", N 139 від 4 серпня 2009 року

В ході розгляду справи про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне Управління морських шляхів" згідно ухвали від 03.06.2010р. судом було визнано кредиторські вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" на суму 429372,94 грн. (з яких 27841,50 грн. заборгованість, що становить предмет спору у даній справі). При цьому, як вбачається з ухвали суду від 03.06.2010р. по справі №2/6-08-285, грошові вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" на суму 429372,94 грн. були визнані боржником та розпорядником майна боржника.

Згідно ухвали господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. провадження у справі №21-2/6-08-285 про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" припинено, скасовано мораторій та інші заходи по забезпеченню заяви, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2008р. Ухвала суду від 18.11.2014р. у справі №21-2/6-08-285 оскаржувалась в апеляційному та касаційному порядку та постановами Одеського апеляційного господарського суду від 29.12.2014р. та Вищого господарського суду України від 10.03.2015р. залишена без змін.

Письмовою вимогою від 19.12.2014р. № 09/1658 адресованою Державному підприємству „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" позивачем вимагалось сплату загальної заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 463983,32 грн., з яких 424647,88 основний борг, 3930569,69 грн. пені, 4,60 грн. 3%річних та 25,15 грн. збитків від інфляції, у тому числі 27841,50 грн. основного боргу та пені у сумі 2510,36 грн., що становлять предмет спору у даній справі.

Відповідно до даних розрахунку позивача, проведеного на підставі п. 5.1 договору поруки № 100206 від 10 лютого 2006 року за відповідачем рахується пеня, розрахована позивачем за період з 29.03.2006р. по 29.03.2006р. у сумі 2510,36 грн.

В обґрунтування позовних вимог представником Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" звертається увага суду на те, що заборгованість Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" у сумі 27841,50 грн. основного боргу та пені у сумі 2510,36 грн. залишається непогашеною. Позовні вимоги у справі направлені на стягнення вказаної заборгованості.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Державним підприємством „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" прийнятих на себе зобов'язань, що випливають з договору на постачання паливно-мастильних матеріалів шляхом обміну листами від 09.02.2006р. №032/96 та від 09.02.2006р. № 8-09/2 та договору поруки № 100206 від 10 лютого 2006 року.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" про стягнення основної заборгованості в розмірі 27841,50 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем, суд вважає їх обґрунтованими та правомірними.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 5.1 договору поруки № 100206 від 10 лютого 2006 року за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань сторона, яка прострочила, сплачує стороні - одержувачу платежу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період за який нараховується пені, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем пені в сумі з 29.03.2006р. по 29.09.2006р. у сумі 2510,36 грн., вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про їх стягнення правомірними.

При цьому, при оцінці заперечень Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів", що полягають у пропуску Державним підприємством "Миколаївський морський торговельний порт" визначеного ст.257 Цивільного кодексу України трирічного строку позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями ч. 2-4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється в три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як встановлено судом, позовна давність переривалась 04.04.2006 р. та 06.09.2006р. при підписанні актів звірки взаєморозрахунків між Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" та Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів".

В подальшому, як було встановлено судом Державне підприємство "Миколаївський морський торговельний порт" звернулось до суду як кредитор у справі про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне Управління морських шляхів" в місячний строк після публікації оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне Управління морських шляхів" в газеті "Урядовий кур'єр", N 139 від 4 серпня 2009 року, у зв'язку з чим заяву кредитора Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" було прийнято судом до розгляду та ухвалою суду від 03.06.2010р. судом було визнано кредиторські вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" на суму 429372,94 грн. (з яких 27841,50 грн. заборгованість, що становить предмет спору у даній справі). При цьому, як вбачається з ухвали суду від 03.06.2010р. по справі №2/6-08-285, грошові вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" на суму 429372,94 грн. були визнані боржником та розпорядником майна боржника (що вказує про наступне переривання перебігу позовної давності у розумінні положень ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України).

Між тим, на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. провадження у справі №21-2/6-08-285 про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" провадження у справі було припинено, скасовано мораторій та інші заходи по забезпеченню заяви, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2008р., що свідчить про те, що раніше визнані судом боргові зобов'язання Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" перед Державним підприємством "Миколаївський морський торговельний порт" на суму 429372,94 грн. (з яких 27841,50 грн. заборгованість, що становить предмет спору у даній справі) не були задоволені судом у кінцевому рішенні суду по справі №21-2/6-08-285, відповідно право Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" за рахунок майна боржника не було відновлено.

Як це вбачається з п. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Дослідивши обставин спору, які вказують на те, що Державним підприємством "Миколаївський морський торговельний порт" реалізовувалось у встановленому порядку своє право на задоволення своїх кредиторських вимог в межах справи про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів", в ході якого такі кредиторські вимоги було визнано судом законними, однак з урахуванням того, що на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. провадження у справі №21-2/6-08-285 про банкрутство (яке тривало з 23.01.2008р.) було припинено, а кредиторські вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" не були погашені, суд вважає поважними причини пропущення позовної давності позивачем, у зв'язку з чим таке порушене право підлягає захисту. При цьому судом також враховується встановлене судом неодноразове переривання перебігу позовної давності у відповідності до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача основної заборгованості у розмірі 27841,50 грн. та суми пені у розмірі 2510,36 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" (68000, Одеська область, м. Іллічівськ, смт. Олександрівна, вул. Судоремонтна, 35; ідентифікаційний код 01125637) на користь Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" (54020, м.Миколаїв, вул. Заводська, 23/14, ідентифікаційний код 01125608; р/р 1311 в ПАТ „ПУМБ" м.Донецьк, МФО 334851) 27841 (двадцять сім тисяч вісімсот сорок одна) грн. 50 коп. основної заборгованості, 2510 (дві тисячі п'ятсот десять) грн. 36 коп. пені та 1827 (тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 27 травня 2015 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко