РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015Справа №910/5777/15-г
За позовом Прокуратури Довгинцівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності міста

виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразійський Енерго Сервіс -

Україна"

про відшкодування збитків 4 423 610,40 грн.

Суддя Головатюк Л. Д.

Представники :

Від прокуратури Дергунов Д. С. (посвід. № 004715)

Від позивача Дроннікова М. С. (дов. № 1799 від 15.05.2015)

Романовський Д. С. (дов. № 4806 від 25.12.2014)

Від відповідача не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 19.05.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Прокуратура Довгинцівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області звернулася до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача збитків у розмірі 4 423 610,40 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.03.2015 порушено провадження у справі №910/5777/15-г та призначено до розгляду на 31.03.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 розгляд справи було відкладено на 21.04.2015, в зв'язку з нез'явленням в судове засідання представників прокуратури, позивача та відповідача та неподання ними витребуваних судом документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 розгляд справи відкладено на 19.05.2015, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представників прокуратури та відповідача та неподання ними витребуваних доказів.

12.05.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва позивачем подано клопотання про проведення судового засідання 19.05.2015 без участі його представника.

В судове засідання 19.05.2015 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Представники прокуратури та позивача в судове засідання з'явилися, надали суду усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем його зобов'язань за договором купівлі - продажу об'єкта незавершеного будівництва № 3377 від 09.08.2006, в частині закінчення об'єкта будівництва у строк обумовлений договором. Розмір збитків визначений позивачем у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 "Про затвердження Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі - продажу таких об'єктів".

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, викладеного позивачем та прокурором не спростував,в судове засідання жодного разу не з'явився.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку прокурора та представника позивача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2006 між Управлінням комунальної власності міста Кривий Ріг, як продавець та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євразійський Енерго Сервіс - Україна", як покупцем укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі під № 3377 (надалі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю об'єкт незавершеного будівництва - громадсько-торговельний центр за адресою: 50038, м. Кривий Ріг, вул. Симонова, 1 "Б". Будівельна готовність недобудованого будівництва складає 61%. Покупець зобов'язується прийняти та сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в договорі.

Відповідно до п. 1.5 договору згідно протоколу № 1 від 28.06.2006 проведення аукціону по приватизації об'єкта незавершеного будівництва - громадсько-торговельний центр за адресою: 50038, м. Кривий Ріг, вул. Симонова, 1 "Б", затвердженого наказом управління комунальної власності міста № 469 від 28.07.2006 ціна продажу становить 3 135 662, 40 грн., в тому числі податок на додану вартість - 522 610, 40 грн.

Вказаний в договорі об'єкт продано за 3 135 662,40 грн. (п. 1.6 договору).

Пунктами 3.1, 3.2 договору встановлено, що передача об'єкта приватизації здійснюється продавцем покупцю після сплати 50% вартості об'єкта. Передача об'єкта приватизації та проектно-кошторисної документації продавцем і прийняття об'єкта приватизації та проектно-кошторисної документації покупцем посвідчується актами приймання-передачі, що підписуються сторонами.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв придбаний шляхом продажу через аукціон об'єкт незавершеного будівництва, що підтверджується актом прийому-передачі об'єкта незавершеного будівництва - громадсько-торгівельного центру від 22.09.2006.

Згідно з п. 4.1 договору кожна сторона зобов'язується виконувати обов'язки, покладені на неї договором, належним чином та сприяти іншій стороні у виконання її обов'язків.

Відповідно до п. 5.3 договору покупець зобов'язаний закінчити будівництво об'єкта за початковим призначенням або зі зміною профілю не пізніше п'яти років з дня підписання договору.

Додатковим договором від 27.09.2011 до договору від 09.08.2006 сторонами продовжено термін закінчення будівництва до 09.08.2013.

Із актів поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва - громадсько-торговельного центру за адресою 50038, м. Кривий Ріг, вул. Симонова, 1 "Б", датованих 21.12.2012 та 03.10.2013, вбачається, що на момент перевірки об'єкт не добудовано, відповідачем будівництво не ведеться, документація стосовно будівництва об'єкта відсутня.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2014 по справі № 910/21895/13 за позовом прокурора Довгинцівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Євразійський Енерго Сервіс - Україна" про розірвання договору купівлі - продажу, позовні вимоги було задоволено повністю, розірвано договір купівлі - продажу незавершеного будівництва від 09.08.2006 зареєстрований в реєстрі за № 3377 та зобов'язано передати об'єкт незавершеного будівництва до комунальної власності міста в особі Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області шляхом складання акту прийому - передачі.

На підставі рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2014 по справі № 910/21895/13 та наказу Господарського суду міста Києва від 10.02.2014 було складено акт прийому-передачі об'єкта незавершеного будівництва від 08.04.2014, відповідно до якого Довгинцівським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції було передано, а управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради прийнято об'єкт незавершеного будівництва - громадсько-торговельний центр за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Симонова, 1 "Б", вартістю 3 135 662,40 грн.

Рішенням виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 26.06.2014 № 356 "Про внесення змін до рішення виконкому районної ради від 15.03.2006 № 100 "Про впорядкування адресного господарства" у зв'язку з виявленням подвійної нумерації будинку, на підставі повідомлення комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" щодо уточнення поштової адреси двоповерхової нежитлової будівлі громадсько-горгівельного центру, незавершеної будівництвом, яка розташована на вул. Симонова, 1 "Б", було вирішено внести зміни до рішення виконкому районної ради від 15.03.2006 №100, а саме: присвоїти поштову адресу: вул. Симонова, 1 "Г" - об'єкту нежитлової будівлі громадсько-торговельного центру літ. "А-2", незавершеного будівництвом.

07.08.2014 за територіальною громадою м. Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради було зареєстровано право власності на об'єкт незавершеного будівництва - громадсько-торговельний центр за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Симонова, 1 "Г".

Відповідно до зазначеного в Звіті про незалежну оцінку майна: об'єкту незавершеного будівництвом: громадсько - торгівельного центру розташованого за адресою: вул. Симонова, 1 "Г", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області для визначення розміру збитків, нанесених територіальній громаді, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Оціночна фірма "Погляд" на замовлення Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області 06.10.2014, об'єкт оцінки неможливо фізично відновити для подальшого використання. Оскільки об'єкт незавершений будівництвом, то його залишкова вартість заміщення може бути прийнята як ринкова вартість. Ринкова вартість незавершеного будівництвом громадсько - торгівельного центру, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Симонова, 1 "Г" для визначення розміру збиків завданих територіальній громаді станом на 06.10.2014 складає: без ПДВ - 3 686 342, 00 грн., ПДВ (20%) - 737 268, 40 грн.

Вказаний вище звіт, згідно рецензії рецензента Герасюка Євгена Геннадійовича визнано таким, що в цілому відповідає вимогам нормативно - правових актів по оцінці майна, але має незначні недоліки, які не вплинули на достовірність оцінки.

На підставі вищезазначеного, прокурор стверджує, що позивачу внаслідок невиконання відповідачем умов договору в частині завершення будівництва були завдані збитки, які підлягають відшкодуванню в розмірі 3 686 342, 00 грн., а також ПДВ (20%) - 737 268, 40 грн.

Отже, предметом спору у справі є матеріально - правова вимога позивача до відповідача про стягнення з останнього збитків в розмірі 4 423 610, 40 грн. (3 686 342, 00 грн., ПДВ (20%) - 737 268, 40 грн.) завданих невиконанням умов договору.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Положення ст. 623 Цивільного кодексу України кореспондуються з приписами статті 224 Господарського кодексу України, згідно яких боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредитору у повному обсязі завдані порушенням збитки, включаючи реальні збитки.

Згідно з частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до частини 2 статті 217 названого Кодексу відшкодування збитків є господарською санкцією.

Частиною 1 статті 218 Господарського кодексу України, унормовано, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Приписами статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Таким чином, юридичною підставою для усіх видів цивільно-правової чи господарсько-правової відповідальності є наявність певних умов, що у своїй сукупності утворюють склад цивільного (господарського) правопорушення. Необхідними умовами цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності за загальним правилом є: протиправність поведінки особи; шкода як результат протиправної поведінки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, що заподіяла шкоду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2014 у справі № 910/21895/13 встановлено порушення відповідачем п. п. 5.3. (завершення будівництва), 5.4. (оформлення оренди земельної ділянки), 5.7. (забезпечення вимог охорони навколишнього середовища) договору. Відтак протиправність поведінки відповідача, яка полягала в невиконанні останнім умов договору, в тому числі зобов'язань по завершенню будівництва, була встановлена рішенням господарського суду при вирішенні спору, в якому брали участь ті самі сторони, і відповідно приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не доводяться знову.

Відповідно до п. 7 Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі-продажу таких об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 32 від 18.01.2001, оцінка об'єкта приватизації (крім пакета акцій), що повертається у державну власність, станом на день набрання чинності відповідним рішенням суду проводиться згідно з методикою оцінки майна, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

З метою виявлення збитків, що могли бути завдані об'єкту приватизації під час володіння ним покупцем, результати інвентаризації та оцінки об'єкта приватизації, отримані згідно з пунктами 6 і 7 цього Порядку, звіряються з відповідними результатами, отриманими на день відчуження цього об'єкта державним органом приватизації.

Порядок проведення звіряння та визначення наявності збитків визначається Фондом державного майна. При цьому враховуються всі результати господарювання покупця на об'єкті. У разі виявлення збитків, завданих державі покупцем об'єкта приватизації за час володіння ним, їх розмір визначається згідно з методикою оцінки майна, затвердженою Кабінетом Міністрів України (п. п. 8, 9 Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі - продажу таких об'єктів).

Як встановлено судом, позивачем після повернення йому майна - об'єкта незавершеного будівництвом громадсько - торгівельного центру, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Симонова, 1 "Г" (придбаного відповідачем за результатами проведення аукціону по приватизації об'єкта незавершеного будівництва) у відповідності до приписів Порядку повернення у державну власність об'єктів приватизації у разі розірвання або визнання недійсними договорів купівлі - продажу було проведено оцінку відповідного майна, за результатами якої виявлено нанесення збитків завданих державі відповідачем, як покупцем об'єкта приватизації за час володіння ним, оскільки оцінкою було встановлено неможливість фізичного відновлення об'єкта оцінки для подальшого використання.

Відповідно до п. 108 Методики оцінки майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10.12.2003, у разі неможливості фізичного відновлення пошкодженого майна або коли вартість його відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу його складових, які зазнали пошкодження, та знос, що не підлягає усуненню під час ремонту, в сумі не менші за ринкову вартість такого майна до завдання майнової шкоди, розмір реальних збитків дорівнює ринковій вартості неспеціалізованого майна, визначеній із застосуванням порівняльного та (або) дохідного підходів, або залишковій вартості відтворення (заміщення) спеціалізованого майна, визначеній із застосуванням витратного підходу, виходячи з його стану до розкрадання, нестачі, знищення (псування). За умови повернення пошкодженого майна особі, якій завдано збитків, розмір реальних збитків дорівнює вартості такого майна, визначеній на дату оцінки виходячи з його стану до розкрадання, нестачі, знищення (псування), зменшеній на вартість пошкодженого майна, визначену виходячи з його стану після розкрадання, нестачі, знищення (псування).

За результатами проведеної незалежної оцінки встановлено, що розмір збитку від розкрадання, нестачі, знищення (псування) пошкодження майна - об'єкта незавершеного будівництва - громадсько - торгівельного центру, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Симонова, 1 "Г", дорівнює ринковій вартості об'єкта, визначеній витратним підходом станом на 06.10.2014 в складає 3 686 342, 00 грн., ПДВ (20%) - 737 268, 40 грн., про що зазначено у звіті.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб.

Укладаючи договір відповідач взяв на себе зобов'язання завершити будівництво громадсько - торгівельного центру, розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Симонова, 1 "Г", яке не виконав, в результаті чого об'єкт незавершеного будівництва в цілому та його конструктивні елементи впродовж 2006 - 2014 років піддавалися впливу завищеної вологості та температурних коливань, внаслідок чого фізичний знос об'єкту став складати 65 %.

Вказане свідчить про наявність причинно - наслідкового зв'язку між діями відповідача - невиконання ним п. 5.3. договору та завданими збитками від таких дій.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. ст. 33, 43, 34 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що наявні у матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість вимог прокуратури та позивача, та зважаючи на те, що сума збитків, спричинених порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку, що вимоги прокуратури в інтересах держави в особі Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області про стягнення збитків з відповідача у розмірі 4 423 610, 40 грн. (3 686 342, 00 грн., ПДВ (20%) - 737 268, 40 грн.) підлягають задоволенню.

Судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи (ст. 44 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

Як зазначено в п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

Прокуратура та позивач просять суд покласти на відповідача витрати на проведення незалежної оцінки у сумі 975, 00 грн. та витрати на рецензування звіту про оцінку майна у сумі 292, 16 грн. При цьому, ні прокурором ні позивачем в матеріали справи не надані документально підтверджені відомості про таку вартість та про фактичні витрати (копії платіжних доручень, копії банківських виписок, тощо).

Згідно положень Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 у разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Враховуючи, що докази понесення позивачем витрат на проведення незалежної оцінки та на рецензування звіту про оцінку майна відсутні в матеріалах справи, у суду відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача витрат на проведення незалежної оцінки в розмірі 975, 00 грн. та витрат на рецензування звіту про оцінку майна в розмірі 292, 16 грн.

Відповідно до п. 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відповідач пільгами щодо сплати судового збору не наділений.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, з огляду на задоволення позовних вимог, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Прокуратури Довгинцівського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразійський Енерго Сервіс - Україна" (02217, м. Київ, вулиця Закревського, будинок 22; ідентифікаційний код 32614654) на користь Управління комунальної власності міста виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, площа Радянська, будинок 1; ідентифікаційний код 32614654) збитки у розмірі 4 423 610 (чотири мільйони чотириста двадцять три тисячі шістсот десять) грн. 40 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євразійський Енерго Сервіс - Україна" (02217, м. Київ, вулиця Закревського, будинок 22; ідентифікаційний код 32614654) на користь Державного бюджету України (отримувач платежу: ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримавача: 37993783, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку: 820019, р/р 3001) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення розіслати сторонам.

Дата підписання повного тексту рішення - 26.05.2015.

Суддя Л. Д. Головатюк