П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Київ

Судова палата у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоКолесника П.І.,
суддів:Барбари В.П., Берднік І.С., Гуля В.С., Ємця А.А., Жайворонок Т.Є., Потильчака О.І., Шицького І.Б., -

за участю представника:

Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» -

Мєльнік О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Сумської дирекції

УДППЗ «Укрпошта» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р. у справі № 920/48/14 за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» до управління майном комунальної власності Сумської міської ради про спонукання укласти договір оренди, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (далі - Сумська дирекція УДППЗ «Укрпошта») звернулося до господарського суду Сумської області із позовом до управління майном комунальної власності Сумської міської ради про спонукання укласти договір оренди частини нежитлового приміщення, розташованого на 1 поверсі приміщення за адресою: м. Суми, вул. Л.Українки, 2, площею 85,2 м. кв. з орендною платою 1,00 грн, встановивши строк дії договору з 16.04.2013 р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач неправомірно відмовив підприємству зв'язку у наданні в оренду нежитлового приміщення.

Рішенням господарського суду Сумської області від 21.05.2014 р. залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 р. у справі № 920/48/14, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р. касаційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 р. залишено без змін.

У постанові від 02.12.2014 р. суд касаційної інстанції визнав обґрунтованими висновки судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову про спонукання відповідача укласти з Сумською дирекцією

УДППЗ «Укрпошта» договір оренди частини нежитлового приміщення в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

ІІри цьому суд касаційної інстанції, застосовуючи до спірних правовідносин положення Закону України «Про державну підтримку інформації та соціальний захист журналістів», Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначив, що позивач, заявляючи про здійснення підтримки засобів масової інформації шляхом розповсюдження періодичних друкованих видань, не довів належними доказами наявності у нього права на отримання в оренду комунального майна на тих самих умовах, зі сплатою оренди в розмірі 1 грн на рік, як бюджетна установа, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про державну підтримку засобів інформації та соціальний захист журналістів».

У заяві про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р. Сумська дирекція УДППЗ «Укрпошта» посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції положень ч. 3 ст. 6 Закону України

«Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та ч. 4 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

На обґрунтування неоднаковості застосування касаційним судом норм матеріального права заявником надано копію постанови Вищого господарського суду України від 14.10.2013 р. у справі № 920/13/13.

У постанові Вищого господарського суду України від 14.10.2013 р. у справі № 920/13/13, на яку посилається заявник, суд касаційної інстанції, за подібних обставин справи та однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, дійшов протилежного висновку, а саме погодився з висновками місцевого суду щодо наявності підстав для задоволення позову про зобов'язання відповідача укласти з Сумською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» договір оренди частини нежитлового приміщення в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що річна орендна ставка за спірним договором оренди повинна становити 1 грн на рік, оскільки діяльність позивача підпадає під дію Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786, а тому відноситься до категорії суб'єктів господарювання, на яких поширюється дія положень ч. 4 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Ухвалою Вищого господарського суду України від 18.03.2015 р. у справі

№ 920/48/14 вирішено питання про допуск справи до провадження для перегляду Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», дослідивши викладені у заяві доводи, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що спірне приміщення за адресою: м. Суми. вул.

Л. Українки, 2, перебувало в оренді у позивача на підставі договору оренди

від 01.11.1999 р. № ФМ - 925, строк дії якого закінчився 16.01.2012 р.

08.04.2013 р позивач звернувся з листом № 13-11-127 до управління майна комунальної власності Сумської міської ради з проханням надати йому в оренду частину нежитлового приміщення на 1-му поверсі, що знаходиться за адресою:

м. Суми, вул. Л. Українки, 2 площею 85,2 м. кв. шляхом підписання запропонованого проекту договору оренди.

Відповідач листом від 16.04.2013 р. № 09.01-16/1000 відмовив у наданні в оренду зазначеного нежитлового приміщення, посилаючись, зокрема на необхідність проведення зонування об'єкта з подальшим застосуванням для кожної зони відповідних орендних ставок та наявності у позивача заборгованості з орендної плати за попереднім договором оренди від 01.11.1999 р. № ФМ - 925.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_149/ed_2014_08_14/pravo1/T226900.html?pravo=1> України «Про оренду державного та комунального майна» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_77/ed_2014_08_14/pravo1/T226900.html?pravo=1> фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, визначеним Фондом державного майна України відповідному орендодавцеві, зазначеному у ст. 5 цього Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_77/ed_2014_08_14/pravo1/T226900.html?pravo=1>.

Відповідно до ст. 5 зазначеного Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_77/ed_2014_08_14/pravo1/T226900.html?pravo=1>орендодавцями є органи місцевого самоврядування щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності. Порядком передачі в оренду майна комунальної власності територіальної громади м. Суми затвердженим рішенням Сумської міської ради від 26.10.2011 р.

№ 896-МР, визначено, що орендодавцем комунального майна є уповноважений орган Сумської міської ради - управління майна комунальної власності Сумської міської ради.

Згідно з ч. ч. 1 та 3 ст. 6 Закону України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_64/ed_2013_05_16/pravo1/Z970540.html?pravo=1>«Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_64/ed_2013_05_16/pravo1/Z970540.html?pravo=1> засобам масової інформації у встановленому порядку передаються у безстрокову оренду приміщення загальнодержавної і комунальної власності, якими вони користуються для здійснення виробничої діяльності. Державні та комунальні телерадіоорганізації, редакції державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємства зв'язку, що їх розповсюджують, користуються орендою та послугами поштового, телеграфного і телефонного зв'язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_05_16/pravo1/Z970540.html?pravo=1> норми цього Закону поширюються також на телерадіоцентри та підприємства поліграфії і зв'язку тією мірою, наскільки вони забезпечують діяльність цих засобів масової інформації.

Однак ніякого юридичного механізму реалізації цього положення Законом не передбачено.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно п. 2.2.3 статуту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта», затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від

09.04.2010 р. № 176, розповсюдження періодичних друкованих видань з передоплати або продаж їх у роздріб є одним із видів діяльності підприємства.

Аналогічні положення щодо цього виду діяльності містяться і в положенні Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта».

Вирішуючи спір, суди керувалися рекомендаціями Фонду державного майна України, викладеними у його наказі від 22.08.2000 р. № 1765 та листі від 01.10.2002 р. № 10-16-12130, що у разі використання орендарем нерухомого майна об'єкта оренди за кількома цільовими призначеннями для визначення орендної плати можуть використовуватись такі підходи : 1) зонування об'єкта оренди (визначення площі для здійснення кожного з видів діяльності орендаря) з подальшим застосуванням для кожної зони відповідних орендних ставок і фіксуванням площ зон у договорі оренди; 2) при використання однієї і тієї самої площі для різних цілей може враховуватись внесок кожного виду діяльності у річну виручку від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) орендаря; 3) при періодичному (сезонному) використання однієї і тієї самої площі для різних виді діяльності може враховуватись структура напрямів використання майна у часі, з подальшим застосуванням для кожної зони відповідних орендних ставок.

Ці рекомендації Фонду державного майна України не можуть застосовуватися у даному спорі, оскільки встановлюють обмеження, які суперечать закону.

Ст. 9 Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_149/ed_2014_08_14/pravo1/T226900.html?pravo=1> України «Про оренду державного та комунального майна» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_77/ed_2014_08_14/pravo1/T226900.html?pravo=1> та

ст. 6 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_05_16/pravo1/Z970540.html?pravo=1> не передбачають необхідності узгодження у договорі оренди цільового призначення орендованого майна за кожним із видів господарської діяльності.

Поширення заходів державної підтримки засобів масової інформації на підприємства зв'язку пов'язуються лише зі здійсненням підприємствами зв'язку діяльності з розповсюдження періодичних друкованих видань, що перелічені у

ч. ч. 1 та 3 ст. 6 Закону України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_64/ed_2013_05_16/pravo1/Z970540.html?pravo=1>«Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_64/ed_2013_05_16/pravo1/Z970540.html?pravo=1>

Тому, Вищий господарський суд України дійшов незаконного висновку, що позивач здійснюючи підтримку засобів масової інформації шляхом розповсюдження періодичних друкованих видань, не має права на отримання в оренду комунального майна, на тих самих умовах, що і бюджетні установи, зі сплатою оренди в розмірі 1 грн на рік.

Таке право підприємств зв'язку прямо і без обмежень передбачене

ч. 3 ст. 6 Закону України «Про державну підтримку засобів інформації та соціальний захист журналістів».

З огляду на викладене постанова Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р. у справі № 920/48/14 підлягає скасуванню як незаконна і необґрунтована, прийнята внаслідок неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а справа - направленню на новий касаційний розгляд до Вищого господарського суду України.

Керуючись ст.ст. 11123, 11124, 11125, 11128 Господарського процесуального кодексу України, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р. у справі

№ 920/48/14 задовольнити.

Постанову Вищого господарського суду України від 02.12.2014 р. у справі № 920/48/14 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій п. 2 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий:П.І. Колесник
Судді: В.П. Барбара

І.С. Берднік

В.С. Гуль

А.А. Ємець

Т.Є.Жайворонок

О.І. Потильчак

І.Б. Шицький

Правова позиція по справі № 3-55гс15

Ст. 9 Закону <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_149/ed_2014_08_14/pravo1/T226900.html?pravo=1> України «Про оренду державного та комунального майна» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_77/ed_2014_08_14/pravo1/T226900.html?pravo=1> та

ст. 6 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2013_05_16/pravo1/Z970540.html?pravo=1> не передбачають необхідності узгодження у договорі оренди цільового призначення орендованого майна за кожним із видів господарської діяльності.

Поширення заходів державної підтримки засобів масової інформації на підприємства зв'язку пов'язуються лише зі здійсненням підприємствами зв'язку діяльності з розповсюдження періодичних друкованих видань, що перелічені у

ч. ч. 1 та 3 ст. 6 Закону України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_64/ed_2013_05_16/pravo1/Z970540.html?pravo=1>«Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_64/ed_2013_05_16/pravo1/Z970540.html?pravo=1>

Тому, Вищий господарський суд України дійшов незаконного висновку, що позивач здійснюючи підтримку засобів масової інформації шляхом розповсюдження періодичних друкованих видань, не має права на отримання в оренду комунального майна, на тих самих умовах, що і бюджетні установи, зі сплатою оренди в розмірі 1 грн на рік.

Суддя

Верховного Суду України І.Б.Шицький