ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р.Справа № 922/2025/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Шевляковою К.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротракс", м. Чернигів
до Приватного підприємства "Транспортно-експедиційна компанія "Успіх", смт. Васищеве
про стягнення коштів в розмірі 5066,33 грн.
за участю :

Представник позивача - не з"явився;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротракс" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Транспортно-експедиційна компанія "Успіх" про стягнення основної заборгованості у розмірі 3000,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 1860,93 грн. та 3% річних у розмірі 205,40 грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог). В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором про організацію перевезення автомобільним транспортом №Д-19072013-8 від 19.07.2013 року.

Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.04.2015 року за позовною заявою було порушено провадження по справі №922/2025/15 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.04.2015 року.

Ухвалою суду від 15.04.2015 року розгляд справи було відкладено на 28 квітня 2015 року.

Ухвалою суду від 28.04.2015 року розгляд справи було відкладено на 18 травня 2015 року.

Представник позивача в призначене судове засідання не з"явився, однак, через канцелярію суду 14.05.2015 року надав клопотання (вх.№19359) про відкладення розгляду справи у зв"язку із неможливістю його явки та необхідністю надання додаткових документів до матеріалів справи.

Вирішуючи це клопотання суд виходить з наступного.

Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

В даному разі на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи неодноразово відкладався). Проте, нових доказів позивачем не було надано.

Клопотання позивача є необґрунтованим і таким, що не відповідає принципу добросовісності в користуванні процесуальними правами, оскільки, позивачем не додано жодних доказів, якіб підтверджували викладені в ньому обставини.

Крім того, суд відмовляючи в задоволенні цього клопотання і вважаючи неповажними причини неявки представника позивача у судове засідання, керується ч.1 ст. 28 ГПК України. Згідно її положень справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Позивачем не надано суду доказів неможливості явки в судове засідання інших представників ТОВ "Євротракс".

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву, не надав, про причини неявки суд не повідомляв. Про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. с.44).

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

19 липня 2013 року між Приватним підприємством "Транспортно-експедиційна компанія "Успіх" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротракс" (Експедитор) було укладено Договір за №Д-19072013-8 про організацію перевезення автомобільним транспортом (далі - Договір), у відповідності до умов якого позивач зобов'язався на підставі письмових заявок від Експедитора (Відповідача) виконати транспортне перевезення вантажу шляхом залучення транспортних засобів, які належать виконавцю у відповідності з умовами даного Договору (п.1.2 Договору).

Перевезення здійснюється на підставі письмових заявок, які направляються відповідачем позивачу по пошті або факсом (п.2.5 Договору). Заявка повинна мати наступні дані: маршрут, дату подачі транспорту під завантаження та вивантаження, час та місце завантаження та вивантаження, повні дані про вантаж який буде перевозитись, адресу вивантаження та завантаження, телефони контактних осіб, місце митного оформлення вантажу, вимоги до автомобіля, вартість послуг перевезення (ставка перевезення), а також інші вимоги які необхідні для здійснення перевезення (п.2.6 Договору).

Позивач зобов'язався доставити ввірений йому вантаж в пункт призначення та видати його вантажоодержувачу з дотриманням умов п.2.15 Договору, а також здійснити відмітку в ТТН про отримання вантажу вантажоотримувачем (п. 3.1.7 Договору).

Згідно п. 4.3 Договору всі розрахунки між сторонами сторони домовились здійснювати в національній валюті України. Оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на протязі 7 банківських днів на розрахунковий рахунок позивача із сум грошових коштів, фактично отриманих від замовника, з моменту отримання від позивача оригіналів документів : акта виконаних робіт, податкової накладної, ТТН, та інших документів, які передбачені заявкою.

На виконання умов зазначеного Договору 19.07.2013 року між сторонами була підписана заявка за № 3- на перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом з України (м. Кременчук) до Росії (м. Набережні Челни) згідно міжнародної вантажної накладної А№048022 (арк.с. 19). Сума фрахту за погодженням сторін за автомобіль становил 17 200,00 грн., що також підтверджується рахунком на оплату за №184 від 03.08.2013 року на суму 17 200,00 грн. (арк.с. 20), які Відповідач повинен був перерахувати протягом 7 банківських днів після отримання оригіналів вищезазначених документів. Товариством з обмеженою відповідальнісю "Євротракс" рекомендованим листом 18 серпня 2013 року було направлено документи відповідачу, однак, як стверджується позивачем, акт виконаних робіт з підписом, або лист з причинами відмови від підписання, на адресу позивача не повернутий.

Крім того, в порушення умов Договору відповідач за виконане позивачем транспортне перевезення вантажу розрахувався лише частково у загальній сумі 10200,00 грн., про що свідчать відповідні виписки з банку.

04 червня 2014 року позивачем на адресу відповідача були надіслані Претензія від 23.05.2014 року з вимогою про сплату залишку боргу в розмірі 7000,00 грн. та повторно пакет документів згідно п.4.3. Договору, про що свідчить копія опису до цінного листа (арк.с. 26-27).

Проте, відповідач відповіді на Претензію не надав, а борг сплатив лише частково, у розмірі 2000,00 грн., про що свідчать виписки з банку від 09.07.2014 року, 11.07.2014 року та 17.07.2014 року,

Внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов"язань, станом на момент звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом, у відповідача виникла заборгованість у сумі 5000,00 грн. (сума основного боргу).

В ході розгляду справи відповідачем також було частково сплачено суму основної заборгованості за Договором у розмірі 2000,00 грн., в результаті чого позивачем було зменшено розмір позовних вимог, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов"язань за Договором щодо повної та своєчасної оплати транспортного перевезення вантажу, заборгованість Приватного підприємства "Транспортно-експедиційна компанія "Успіх" за надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротракс" послуги з перевезення вантажу становить 3000,00 грн..

Надаючи правову оцінку правовим вимогам, суд зазначає наступне.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що вказана сума боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в розмірі 3000,00 грн. є обгрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на порушення відповідачем зобов"язань за Договором, просить стягнути з нього інфляційні втрати в розмірі 1860,93 грн. та 3% річних у розмірі 205,40 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин суд визнав позовні вимоги позивача в сумі 1860,93 грн., нараховані за індексами інфляції на суму основного боргу, а також 205,40 грн. - 3% річних, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується п. 1 ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 65, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Транспортно-експедиційна компанія «Успіх» (62495, Харківська область, Харківський район, смт. Васищеве, вул. Кірова, буд. 2А, кв. 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротракс» (14005, м. Чернігів, вул. Самострова, буд. 11, кв. 149, , р/р 3736 в ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767) основну заборгованість за надані послуги з перевезення вантажу в розмірі 3000,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 1860,93 грн., 3% річних у розмірі 205,40 грн. та сплачений судовий збір за подачу позову в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.05.2015 р.

Суддя Т.С. Денисюк