ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" травня 2015 р.Справа № 916/992/15-г

За позовом: Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси";

До відповідача: Мале приватне підприємство "ТЕПЛОКОМ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна фінансова інспекція в Одеській області

про стягнення 3822,86 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: Пашала М.О. по довіреності №21/11-119 від 20.02.2015р.

Від відповідача: -не з'явився;

3-я особа позивача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Малого приватного підприємства "ТЕПЛОКОМ" про стягнення заборгованості у розмірі 3822,86грн., що становить суму завищеної вартості

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.03.2015р. порушено провадження по справі

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.04.2015р. строк розгляду справи продовжено відповідно до ст. 69 ГПК України

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.05.2015р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державна фінансова інспекція в Одеській області.

Відповідач в судове засідання не з'являвся, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про поважність причин відсутності не повідомив, своє право на захист не використав, у зв'язку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалами у порядку ст.75 ГПК України.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, письмові пояснення по справі не надав.

У судовому засіданні 25.05.2015р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи , суд встановив.

04.09.2012р. між КП «Теплопостачання міста Одеси» (далі - позивач, замовник) та МПП «Теплоком» (далі - відповідач, підрядник) укладено Договір підряду № 04/09-12/ТГО-306/12, за умовами якого виконавець приймає на себе зобов'язання по виконанню комплексу робіт по об'єкту «Котельня 10-го кварталу м. Одеси. Ремонт технополля», а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно пункту 3.1 договору, ціна договору становить 92583,22 грн., в тому числі ПДВ - 15430,54 грн. та визначається договірною ціною (додаток № 1), що складається на підставі об'єктного та локальних кошторисів, які є невід'ємними частинами даного договору.

Відповідно до п. 3.2. договору замовник здійснює попередню оплату протягом п"яти банківських днів з моменту підписання договору в розмірі 27774,96, остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюються протягом п'яти банківських днів з моменту підписання обома сторонами акту прийому -передачі виконаних робіт на підставі виставленого рахунку.

Згідно з п. 4.1.1. договору, підрядник зобов'язаний виконати визначені роботи якісно і в строк, не дозволяти відхилень від кошторисної документації.

Роботи за вказаним договором прийняті КП «ТМО» на підставі акту приймання виконаних робіт та сплачені у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями від 20.11.2012 р. № 15776 на суму 92194,66 грн.

Державною фінансовою інспекцією в Одеській області на виконання п. 1.2.4.1. плану роботи Державної фінансової інспекції в Одеській області на II квартал 2014 року, та на підставі направлень проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» за період з 1 червня 2012 року по 30 червня 2014 року.

За результатами проведеної ревізії Державною фінансовою інспекцією в Одеській області складено акт від 19 вересня 2014 року № 06-11/170, яким, зокрема, встановлено наступне:

безпідставне завищення вартості виконаних та оплачених «Замовником» робіт на загальну суму 3 822,86 грн. (з ПДВ). Так, проведеним співставленням обсягів та вартості робіт врахованих в акті ф. КБ-2в за вересень 2012 року на суму 92 194,66 грн. по об'єкту «Котельня 10 квартал. Ремонт техпідпілля» з локальним кошторисом до договірної ціни, встановлено відхілення між вартістю цін на будівельні матеріали, що є порушенням п.3.3.9 «Правил визначення вартості будівництва» ДБН Д. 1.1-1-2000, пунктів 3.1. та 4.1.1. договору підряду від 04.09.2012р. №04/09-12/ТГО-30б/12, ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. 321 Господарського кодексу України та п.24 «Загальних умовах укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668

Зазначене порушення призвело до завищення вартості виконаних робіт у сумі 3822,86 гривень.

З метою усунення порушень виявлених під час ревізії Державною фінансовою інспекцією в Одеській області 17.11.2014р. вручено КП «Теплопостачанню міста Одеси» вимогу від 10 листопада 2014 року № 15-06-23-14/10098, щодо усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності порушень законодавства.

Пунктом 2 вимоги Державна фінансова інспекція в Одеській області зобов'язала КП «Теплопостачання міста Одеси» відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість МПП «Теплоком» на загальну суму 3822,86 грн. та стягнути з МіШ «Теплоком» 3822,86 грн. шляхом проведення претензійно-позовної роботи щодо забезпечення у повному обсязі стягнення зазначеної вище суми.

Так, на виконання вищезазначеної вимоги КП «ТМО» була направлена МПП «Теплоком» №02/01-01-863 від 25.11.2014р. з вимогою підписати акт звірки взаєморозрахунків та повернути суму завищення вартості виконаних робіт.

Враховуючи вищевикладене, Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси", звернулось до суду з даним позовом про стягнення з відповідача Малого приватного підприємства "ТЕПЛОКОМ" встановленої перевіркою завищеної вартості виконаних робіт у розмірі 3822,86грн.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно п.п.1, 3 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків. Відшкодування збитків передбачено і ст.224 Господарського кодексу України, якою встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

За ст.614 Цивільного кодексу України підставою відповідальності за порушення зобов'язання є вина особи, яка порушила зобов'язання, якщо інше на встановлено договором або законом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач посилається на положеннями ст.623 Цивільного кодексу України відповідно якої, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Породжуючи настання цивільних прав та обов'язків згідно ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, відповідальність у вигляді відшкодування збитків вимагає для її застосування наявності складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи), шкідливого результату такої поведінки, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіяними збитками, вини особи, яка заподіяла збитки.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків (шкоди).

Відповідно до ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до ч.2 ст.224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою порушника та збитками полягає, передусім, у прямому (безпосередньому) зв'язку між протиправною поведінкою та настанням негативного результату.

Вказані обставини підлягають доведенню позивачем належними та допустимими у справі доказами.

Стягнення збитків як вид цивільно-правової відповідальності можливе у випадку наявності таких збитків та обґрунтованості їх розміру.

З аналізу вищевказаних норм законодавства, вбачаться, що об'єктивною стороною правопорушення є наявність збитків в майновій сфері кредитора, протиправна поведінка, яка втілилась в невиконанні або неналежному виконанні боржником взятого на себе зобов'язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками. Відсутність хоч би одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що 04.09.2012р. між КП «Теплопостачання міста Одеси» (далі - позивач, замовник) та МПП «Теплоком» (далі - відповідач, підрядник) укладено Договір підряду № 04/09-12/ТГО-306/12, за умовами якого виконавець приймає на себе зобов'язання по виконанню комплексу робіт по об'єкту «Котельня 10-го кварталу м. Одеси. Ремонт технополля», а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

На виконання умов договору відповідачем було виконано підрядні роботи, що не заперечується позивачем.

Позивачем було сплачено за виконані роботи у повному обсязі в розмірі 92194,66грн.

Так, позивачем не надано доказів заподіяння йому збитків в заявленій сумі саме внаслідок неправомірних дій Малого приватного підприємства "ТЕПЛОКОМ", що свідчить про недоведеність позивачем факту заподіяння йому збитків внаслідок протиправних дій відповідача, тобто наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки відповідача, збитків, безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, вини).

Так судом встановлено, що відповідач виконав зобов'язання за договором належним чином та в повному обсязі, що підтверджується актом приймання-передачі робіт оформлено без будь-яких зауважень і претензій. Представниками КП «Теплопостачання міста Одеси» при здійснення приймання наданих послуг не заявлено претензій до якості виконаних робіт, надані Малим приватним підприємством "ТЕПЛОКОМ" послуги оплачені в повному обсязі.

Виходячи з матеріалів справи суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факту наявності у нього прямих збитків внаслідок дій відповідача.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Крім того, відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

З наявних матеріалів справи вбачається, що у даному випадку правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору, в якому сторони вільно на власний розсуд визначили вид та обсяг послуг, які підлягають виконанню, їх вартість, оскільки відповідно до наведених вимог законодавства ці умови є обов'язковими для сторін, тому вони були ними виконані, що підтверджується актом прийому виконаних будівельних робіт.

Як встановлено в судових засіданнях, позивач та відповідач не оспорювали договір підряду № 04/09-12/ТГО-306/12 від 04.09.2012р. року та не визнавали його недійсним.

Отже, суд вважає, що виявлені Інспекцією порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт та оплатами.

Відтак, оскільки між сторонами у справі було укладено договір підряду, а кошти, які позивач просить стягнути з відповідача отримано як оплату належно виконаних за договором робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору, у зв'язку із чим позовні вимоги є необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 16.04.2014 року у справі № 918/1564/13, від 07.05.2014 року у справі № 924/560/13.

Так, судом встановлено що позивачем належними та допустимими доказами не обґрунтована позовна вимога, щодо надмірного завищення вартості виконаних робіт у розмірі 3822,86грн., у зв'язку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача встановленого перевіркою боргу у розмірі 3822,86грн., що зафіксовано в акті ДФІ в Одеській області №06-11/170 від 19.09.2014р. не обґрунтована та не підлягає судом задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, позовна вимога КП «Теплопостачання міста Одеси» про стягнення з відповідача фізичної особи-підприємця Малого приватного підприємства "ТЕПЛОКОМ" перевіркою завищеної вартості виконаних робіт у розмірі 3822,86грн., не обґрунтована, матеріалами справи не підтверджена, тому задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 28 травня 2015 р.

Суддя С.В. Літвінов