ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 р. Справа№ 914/1234/15

Суддя О.Запотічняк при секретарі М.Драгус розглянула справу

За позовом: Державного університету телекомунікацій, м.Київ.

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю комерційної науково-інженерної фірми "Композит", м.Львів.

Про: стягнення 2 532,98 грн.

За участю представників:

Від позивача: Пелещак О.Р. - представник;

Від відповідача: Шатула О.Г. - представник;

Суть спору: Державний університет телекомунікацій звернувся у Господарський суд львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю комерційної науково-інженерної фірми "Композит" про: стягнення 2 532,98 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за умовами договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.03.2010року №50 укладеного між Регіональним відділенням фонду державного майна України у Львівській області (Орендодавець) з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-інженерною фірмою «Композит» (орендар) останній прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - вбудовані нежитлові приміщення, загальною площею 184,2 м2, які знаходяться на четвертому поверсі п'ятиповерхової будівлі гуртожитку Львівського коледжу Державного університету телекомунікацій, за адресою: м. Львів, вул. В. Великого,33, що перебуває на балансі Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій.

Згідно із п.п. 1.1., 3.6., 5.3. і 5.13. договору оренди № 50 від 19.03.2010 року,- користування орендованим майном є платним, орендар зобов'язаний своєчасно (не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним) та в повному обсязі (50% до державного бюджету і 50% на рахунок Балансоутримувача) сплачувати орендну плату.

Станом на 11.03.2015р. за відповідачем числиться заборгованість по договору в сумі 2532,98 грн. (з яких: 2319,34 грн.- орендна плата, 213,64 грн.- відшкодування витрат на утримання орендованого майна), яка виникла за період з 01.09.2013р. по 11.09.2013р.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 20.04.15р. порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 28.04.15р.

В судовому засіданні 28.04.15р. розгляд справи відкладався на 14.05.15 р. у зв'язку з неявкою представників сторін.

В судове засідання 14.05.15р. з'явились представники сторін, надали пояснення по суті предмету спору.

Представник позивача пояснив, що згідно договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.03.2010року №50 укладеного між Регіональним відділенням фонду державного майна України у Львівській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-інженерною фірмою «Композит» (орендар) останній прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - вбудовані нежитлові приміщення, загальною площею 184,2 м2, які знаходяться на четвертому поверсі п'ятиповерхової будівлі гуртожитку Львівського коледжу Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій, за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 33, що перебуває на балансі Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій.

За умовами договору відповідач зобов'язався своєчасно (не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним) та в повному обсязі (50% до державного бюджету і 50% на рахунок Балансоутримувача) сплачувати орендну плату.

Однак протягом дії договору оренди відповідач постійно порушував терміни оплати за орендоване майно.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.09.2013р. у справі №914/2853/13 задоволено позовні вимоги Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій, правонаступником якого є Державний університет телекомунікацій, та стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю комерційної науково-інженерної фірми "Композит" заборгованість в сумі 27 123,33 грн.

Станом на 11.03.2015р. за відповідачем числиться заборгованість по договору в сумі 2532,98 грн. (з яких: 2319,34 грн.- орендна плата, 213,64 грн.- відшкодування витрат на утримання орендованого майна), яка виникла за період з 01.09.2013р. по 11.09.2013р.

Позовні вимоги просив задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача подав суду відзив на позов в якому просив суд відмовити в його задоволенні. Пояснив, що договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.03.2010року №50 припинив свою дію 18.02.2013р., що встановлено судовими інстанціями під час розгляду справи №914/2108/13, а відтак відносини щодо користування приміщенням в період з 01.09.13р. по 11.09.13р. не ґрунтуються на договорі та не є орендними відносинами. Вважає, що такі відносини можуть трактуватись лише як відносини з підстав заподіяння збитків, що не є предметом даного спору.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 19.05.2015р. для надання сторонам можливості подати додаткові докази по справі.

В судове засідання 19.05.2015р. з'явилися представники сторін.

Представник позивача надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що орендна плата за 11 днів вересня розрахована згідно п. 3.4, п. 3.6, та п. 3.11 договору №50 від 19.03.2010року, та роз'яснив, що саме включають в себе витрат на утримання орендованого майна. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача додаткових доказів чи письмових пояснень не подав, підтримав заперечення викладені в попередньому судовому засіданні, просив у позові відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

19 березня 2010 року між Регіональним відділенням фонду державного майна України у Львівській області (далі - Орендодавець) з однієї сторони та товариством з обмеженою відповідальністю науково-інженерною фірмою «Композит» було укладено договір №50 оренди індивідуально-визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності.

Згідно з п. 1.1 Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - вбудовані нежитлові приміщення, загальною площею 184,2 м2, які знаходяться на четвертому поверсі п'ятиповерхової будівлі гуртожитку Львівського коледжу Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій, за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 33, що перебуває на балансі Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами Договору.

Факт передачі майна в оренду підтверджується Актом приймання-передавання нерухомого державного майна № 50/2010 від 19.03.2010 року (а.с.17).

Факт повернення майна балансоутримувачу підтверджується актом приймання-передачі від 11.09.13р. (а.с. 32).

Окрім того 19.03.2010 року між Державним університетом інформаційно-комунікаційних технологій (балансоутримувач) та товариством з обмеженою відповідальністю науково-інженерною фірмою «Композит» (орендар) було укладено договір №50/1 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого орендованого майна.

За умовами даного договору балансоутримувач зобов'язався забезпечувати обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 33, загальною площею 184,2 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар зобов'язався брати участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі.

Відповідно до п.5.1 договору №50/1 він є невід'ємною частиною договору оренди №50 від 19.03.2010р., набирає чинності з моменту його підписання сторонами і припиняє свою чинність разом з договором оренди.

Львівський коледж Державного університету інформаційно-комунікаційних технологій було реорганізовано у Львівський коледж Державного університету телекомунікацій, що вбачається з наказу Міністерства освіти і науки України від 08.08.2013р. №1134/543 та наказу Державного університету телекомунікацій від 05.09.2013р. №11.

Згідно із п.п. 1.1., 3.6., 5.3. і 5.13. Договору оренди № 50 від 19.03.2010 року,- користування орендованим майном є платним, Орендар зобов'язаний своєчасно (не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним) та в повному обсязі (50% до державного бюджету і 50% на рахунок Балансоутримувача) сплачувати орендну плату.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Позивач стверджує, що на 11.03.2015р. за відповідачем числиться заборгованість по договору в сумі 2532,98 грн. (з яких: 2319,34 грн. - орендна плата, 213,64 грн.- відшкодування витрат на утримання орендованого майна), яка виникла за період з 01.09.2013р. по 11.09.2013р.

В письмових поясненнях наданих суду 19.05.2015р. представник позивача пояснив, що орендна плата за 11 днів вересня розрахована згідно п. 3.4, п. 3.6, та п. 3.11 договору №50 від 19.03.2010року, а витрати балансоутримувача на утримання нерухомого майна згідно договору від 19.03.2010р. №50/1.

Однак відповідач заперечуючи позовні вимоги стверджує, що договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.03.2010року №50 припинив свою дію 18.02.2013р., що встановлено судовими інстанціями під час розгляду справи №914/2108/13, а відтак відносини щодо користування приміщенням в період з 01.09.13р. по 11.09.13р. не ґрунтуються на договорі та не є орендними відносинами. Вважає, що такі відносини можуть трактуватись лише як відносини з підстав заподіяння збитків, що не є предметом даного спору.

В обґрунтування заперечень відповідачем надано суду копію постанови Вищого господарського суду України від 17.07.14р. по справі №914/4757/13 якою залишено в силі рішення Господарського суду Львівської області від 24.02.14р. у даній справі.

Як вбачається з копії Постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.09.13р. по справі №914/2108/13, судом встановлено, що договір оренди від 19.03.10р. №50 припинив свою дію 18.02.13р.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином Договір оренди № 50 від 19.03.2010 року припинив свою чинність 18.02.2013 року, а разом з ним і договір від 19.03.2010 року №50/1 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого орендованого майна.

Отже нарахування відповідачу орендної плати за період з 01.09.13р. по 11.09.13р. в порядку передбаченому п.3.4, п.3.6, та п.3.11 договору №50 від 19.03.2010року, і вартості відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна згідно договору від 19.03.2010р. №50/1, є безпідставним, оскільки дані договори втратили чинність в лютому 2013р, і відносини, які виникли між позивачем та відповідачем у вересні 2013р. не ґрунтуються на умовах згаданих договорів.

В силу положень ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.. 526 ЦК України, ст.193 ГК України,, ст. ст.28, 33, 35 ,43, 44, 48, 49,80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.В задоволенні позовних вимог Державного університету телекомунікацій до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю комерційної науково-інженерної фірми "Композит" про: стягнення 2 532,98 грн. - відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 21.05.2015р.

Суддя Запотічняк О.Д.