ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 925/712/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача - Зборовська С.Є. - представник за довіреністю,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк

"ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи - підприємця Семиліта Олександра Григоровича,

м. Черкаси

про стягнення 52 856 грн. 09 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося з позовом публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" до фізичної особи - підприємця Семиліта Олександра Григоровича про стягнення заборгованості в розмірі 52 856 грн. 09 коп., в тому числі: 30 000 грн. 00 коп. борг зі сплати кредиту, 16 867 грн. 88 коп. - борг зі сплати відсотків за користування кредитом та 5 988 грн. 21 коп. пеня.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20 квітня 2015 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26 травня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Викликаний в судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20 квітня 2015 року було зобов'язано відповідача надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача, а також докази, що обґрунтовують відхилення позовних вимог.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, та оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 26 травня 2015 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/712/15.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час розгляду справи, 05 квітня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та фізичною особою - підприємцем Семиліт Олександром Григоровичем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які разом складають договір банківського обслуговування №б/н від 05 квітня 2013 року.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно даної статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.2. ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

В зв'язку з чим відповідач погодився виконувати вимоги встановлені умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті ПриватБанку - www.privatbank.ua.

05 квітня 2013 року відповідно до умов договору відповідачу було відкрито поточний рахунок 0335.

Регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж" передбачено розділом 3.2.2 зазначених умов.

Послугу "Гарантований платіж" публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" надає, для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк". Послуга надається у вигляді виконання публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" заявок на договірне списання коштів, згідно якої клієнт - платник доручає публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 умов).

Відповідно до 3.2.1.1. умов вказано, що кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати відсотків та винагороди.

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подасться заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 умов). Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках та довідці про перелік здійснених платежів.

Після отримання публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки (система Internet Banking Приват-24 - офіційний канал зв'язку між Банком та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91. умов), публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75. умов).

Позивач за заявкою відповідача від 19 грудня 2013 року на гарантований платіж (доручення на договірне списання) було списано грошових коштів за оплату по заявці на гарантований платіж №4 від 22 січня 2014 року у сумі 30 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3.2.2.2. умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за падання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30 червня 2014 року клієнт за користування кредитом сплачує публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01 липня 2014 року клієнт за користування кредитом сплачує публічному акціонерному товариству комерційний банк "ПриватБанк" відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31 -й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Після укладання договору відповідач активно почав користуватись послугою "Гарантований платіж", який надавався позивачем для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, укладеними з контрагентами, що підтверджується, виписками по рахунках та розрахунком заборгованості.

Свої зобов'язання позивач виконав належним чином, своєчасним проведенням Гарантованих платежів ініційованих клієнтом, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках відкритих для обслуговування рахунку відповідача.

Згідно виписок по рахунках та розрахунку заборгованості випливає, що Відповідач користувався кредитом за послугою "Гарантований платіж" неодноразово з наданням відповідних заявок.

Прострочена заборгованість на рахунку відповідача з'явилася 27 лютого 2014 року і не була погашена в момент, коли відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, тобто відповідач порушив умови договору.

Згідно ст. ст. 212, 651 Цивільного кодексу України при порушенні клієнтом якого - небудь із зобов'язань по кредиту, банк на власний розсуд, починаючи з 91 дня порушення якого - небудь із зобов'язань має право змінити дані умови, встановити інший строк повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати строку повернення кредиту. У випадку непогашення клієнтом заборгованості по даним умовам в термін, вказаний в повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, вказаної в повідомленні, вважається простроченою (п. 3.2.2.2. умов). При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості.

Розмір боргу з відсотків за користування кредитом складає 16 867 грн. 88 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, 05 лютого 2015 року на адресу відповідача позивачем було надіслано претензію від 21 січня 2015 року за № 40122СSVPS030, в якій банк вимагав негайного погашення заборгованості в повному обсязі, що підтверджується копією поштової квитанції від 05 лютого 2015 року та копією опису вкладення до цінного листа з описом (а.с. 47-48).

Тобто з урахуванням вищенаведеного, строк повернення кредитних коштів станом на день звернення позивача до суду настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення повернення отриманих кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином сума боргу по кредиту в розмірі 30 000 грн. 00 коп. та відсотків за користування кредитом в розмірі 16 867 грн. 88 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В пункті 3.2.2.10.1. умов та правил надання банківських послуг зазначено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1. - 3.2.2.9.3. даного договору, термінів повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.9.6 даного договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права, передбаченого п. 3.2.2.2. даного договору, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в заяві, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язання, передбачених п.п. 3.2.2.10.1-3.2.2.10.3 даного договору, здійснюється на протязі 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане клієнтом (п. 3.2.2.10.4 умов та правил).

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частина 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції.

Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки сторонами було визначено інший період нарахування неустойки, то нарахування пені понад строки встановлені ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України не суперечить вимогам чинного законодавства.

З урахування вимог п. 3.2.2.10.1. умов та правил надання банківських послуг позивачем також заявлено до стягнення пеню в розмірі 5 988 грн. 21 коп.

Нарахування пені здійснено позивачем вірно, відповідачем не спростовано, а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Відомостей щодо застосування норм п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до позичальника матеріали справи не містять.

Господарські витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Семиліт Олександра Григоровича, вул. Орджонікідзе, буд. 147, кв. 40, м. Черкаси, ідентифікаційний номер на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 14360570 - 30 000 грн. 00 коп. - заборгованості по кредиту, 16 867 грн. 88 коп. - заборгованості по відсоткам, 5 988 грн. 21 коп. пені та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 27 травня 2015 року.

Суддя А.В.Васянович