ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р.Справа № 922/2421/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Акціонерна компанія "Харківобленерго", м. Харків
до Комунальне підприємство "Комсервіс", м. Куп'янськ
про стягнення коштів у розмірі 649 822,00 грн.
за участю представників:

позивача - Антипова С.Л., за дов. №01-42юр/8612 від 26.09.2014 року

відповідача - Глушко О.А., за дов. №01-а від 05.01.2015 року

за відсутності клопотання фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерна компанія "Харківобленерго", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Комунального підприємства "Комсервіс", про стягнення коштів у розмірі 649 822,00 грн., а також просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 12 997,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 60-686 від 01 жовтня 2012 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 квітня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/2421/15 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 28 квітня 2015 року.

12 травня 2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшли заперечення проти позову (вх. № 18430 від 12 травня 2015 року). В даних запереченнях відповідач вказує на те, що ним повністю погашено борг перед позивачем у розмірі 649 822,00 грн. та на підтвердження даного твердження надає до суду копії банківських виписок від 02 квітня 2015 року та 20 квітня 2015 року. Вказані документи судом долучено до матеріалів справи.

В призначене судове засідання 25 травня 2015 року представники сторін з'явилися.

Представник позивача вказує на те, що станом на 25 травня 2015 року відповідачем в повному обсязі погашено заборгованість у розмірі 649 822,00 грн. та просить суд долучити до матеріалів справи письмові пояснення з додатками, даний пакет документів судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 21171 від 25 травня 2015 року.

Представник відповідача проти позову заперечує в повному обсязі та вказує на те, що ним повністю сплачена сума заборгованості, заявлена до стягнення позивачем.

В судовому засіданні 25 травня 2015 року учасники судового процесу не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 жовтня 2012 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 60-686.

Відповідно до 1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатку № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами. Точка продажу електричної енергії зазначена у додатку № 18 "Точка продажу електричної енергії" до цього договору. Приєднана потужність у точці підключення зазначена у додатку № 3.1 "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію".

Споживач зобов'язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановок. Своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків" (п. п. 2, 2.2, 2.3.3 договору).

Відповідно до додатку № 2 до спірного договору, розрахунковий період встановлено споживачу з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Споживач здійснює повну оплату вартості спожитої електричної енергії один раз за одними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання.

Облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником шляхом розрахунку згідно з вимогами ПКЕЕ, "Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією", затвердженої відповідно постановою НКРЕ України, та додатку № 2 "Порядок розрахунків" (п. 7.1 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2012 року. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4 договору).

На підставі вказаного договору, позивач здійснював постачання електричної енергії відповідачу, але останній неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо оплати отриманої електричної енергії, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість з електроенергії в розмірі 649 822,00. (що складається з: тарифна складова - 541 518,33 грн. та ПДВ у розмірі 20 % - 108 303,67 грн.).

Факт постачання електричної енергії, а також виникнення вказаної заборгованості не заперечувався відповідачем.

15 квітня 2015 року позивач звернувся до відповідача із позовом про стягнення вказаної вище заборгованості.

Втім, під час розгляду справи, судом було встановлено, що 02 квітня 2015 року відповідач сплатив позивачу 427 915,00 грн. вартості отриманої електроенергії за січень-лютий 2015 року (копія банківської виписки (арк. спр. 36)).

21 квітня 2015 року відповідач сплатив на користь позивача 221 907,00 грн. вартість отриманої електроенергії за період лютий-березень 2015 року (копія банківської виписки (арк.спр. 35)).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Матеріали справи свідчать, що частина заборгованості, яка є предметом розгляду у даній справі (в розмірі 427 915,00 грн.) була сплачена відповідачем позивачу на виконання умов спірного договору ще до звернення останнього з відповідним позовом до суду.

З огляду на наведене, позовні вимоги щодо стягнення 427 915,00 грн. є необґрунтованими, а від так не підлягають задоволенню.

Частина заборгованості відповідача перед позивачем за договором в розмірі 221 907,00 грн. була сплачена відповідачем після звернення позивача з позовом у даній справі.

Пунктом 1.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З приводу вказаної підстави припинення провадження у справі Пленум Вищого господарського суду України у своїй Постанові від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 4.4) роз'яснив, під припиненням існування предмета спору слід розуміти, наприклад, сплату суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо.

Припинення провадження на підставі п. 1.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України можливе, якщо між сторонами у зв'язку з припиненням існування предмета спору не залишилося неврегульованих питань.

Встановлені судом обставини справи свідчать, що предмет спору (частина заявленої у позові до стягнення заборгованості в розмірі 221 907,00 грн.) припинив своє існування під час розгляду даної справи.

Наявні в матеріалах справи докази та надані представником позивач в судовому засіданні пояснення свідчать, що між сторонами не залишолось неврегульованих питань з приводу повернення відповідачем позивачу відповідної заборгованості.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення провадження у справі на підставі п. 1.1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в частині стягнення з відповідача 221 907,00 грн. заборгованості за спірним договором.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України та покладає судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 438,14 грн. на відповідача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 610, 612 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, п. 1.1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову у розмірі 427 915,00 грн. відмовити.

Провадження у справі в частині стягнення з Комунального підприємства "Комсервіс" (63705, Харківська область, місто Куп'янськ, вулиця Леніна, будинок 10, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) 221 907,00 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 60-686 від 01 жовтня 2012 року - припинити.

Стягнути з Комунального підприємства "Комсервіс" (63705, Харківська області, місто Куп'янськ, вулиця Леніна, будинок 10, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, ) 4 438,14 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 27.05.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/2421/15