ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа № 909/1445/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Відкритого акціонерного товариства «Оріана» №359 від 06.04.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/1835/15)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.03.2015 р.

у справі №909/1445/14 (суддя - Рочняк О.В.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Оріана», м. Калуш, Івано-Франківська область

до Закритого акціонерного товариства «Меркурій Холдинг Групп», м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область

про стягнення 222 847,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Кондратова А.П. - юрисконсульт юридичного відділу (довіреність №1783 від 31.12.14 р.);

від відповідача: Щербінський Р.Л. - представник (довіреність №01/2015 від 03.02.15 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 16.03.2015 р. у справі №909/1445/14 відмовлено в задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Оріана», м. Калуш, Івано-Франківська область (надалі - Позивач) до Закритого акціонерного товариства «Меркурій Холдинг Групп», м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область (надалі - Відповідач) про стягнення 222 847,00 грн.

Дане рішення мотивоване відсутністю належних до допустимих доказів завдання Позивачеві збитків внаслідок протиправних дій Відповідача, а також є недоведеним безпосередній причинно-наслідковий зв»язок між діями Відповідача та заподіянням шкоди.

Позивач - ВАТ «Оріана», - не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу №359 від 06.04.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/1835/15), в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

- судом не в повній мірі дано оцінку тим обставинам справи, що договір оренди транспортних засобів №0794 від 08.10.2003 р. укладений для вилучення з них орендарем (Відповідачем) корисних властивостей. Термін дії даного договору закінчився 31.12.2009 р., а відтак згідно п.4.1.договору транспортні засоби повинні були бути повернуті Орендодавцю. Однак, в зв»язку з тим, що більшість транспортних засобів на момент передачі з оренди, знаходились в незадовільному, розкомплектованому стані, транспортні засоби в кількості 14 одиниць не прийняті з оренди та залишились на території ЗАТ «Меркурій Холдинг Групп». Незадовільний стан транспортних засобів підтверджується актами технічного стану та порівняльною таблицею технічного стану майна. Як зазначає Скаржник, він неодноразово, починаючи з 2008 р. звертався до ЗАТ «Меркурій Холдинг Груп» з листами та просило належним чином доукомплектувати орендоване майно та підготувати його для повернення з оренди в тому стані, яке воно було на час укладення договору оренди. Вартість завданих збитків у відповідності до звіту про незалежну оцінку становить 222 847 грн.

Дані обставини Скаржник вважає підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та просить прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 р. поновлено строк ВАТ «Оріана» на подання апеляційної скарги №359 від 06.04.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/1835/15) на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.03.2015 р. у справі №909/1445/14 (а.с.126-127).

В подальшому, ухвалою суду від 23.04.2015 р. прийнято апеляційну скаргу ВАТ «Оріана» на подання апеляційної скарги №359 від 06.04.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/1835/15) на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.03.2015 р. у справі №909/1445/14 та призначено до розгляду в судове засідання на 18.05.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів - Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (а.с.128).

В судове засідання 18.05.2015 р. з»явились представники сторін.

Представник Скаржника в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених в ній, а представник Відповідача в свою чергу заперечив такі, рішення місцевого господарського суду вважає вірним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення господарського суду Івано-Франківської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

08.10.2003 р. ВАТ "Оріана" в особі голови правління Корпана В.М. (Орендодавець) та ЗАТ "Меркурій Холдинг Групп", в особі президента Дегтярьова Е.С. (Орендар) укладено Договір №08-10/01 оренди автотранспортних засобів (а.с.13), згідно розділу 1 якого Орендодавець зобов»язується передати, а Орендар прийняти в оплатне володіння та користування транспортні засоби, на умовах, що визначені даним Договором.

У відповідності до п.2.1. Договору, Орендодавець зобов'язаний: передати в оренду транспортні засоби згідно додатку №1 до договору, який є невід'ємною частиною даного договору в п'ятиденний строк з моменту підписання договору; передати технічну документацію на транспортні засоби, що є предметом оренди по даному договору; передача транспортних засобів в оренду здійснюється за актом прийому-передачі (з детальним описом технічного стану кожної одиниці транспортних засобів), який підписується обома сторонами і є невід'ємною частиною даного договору; прийняти транспортні засоби, які передані в оренду по закінченню даного договору.

Згідно акту приймання-передачі транспортних засобів від 08.10.2003 р., який є додатком №1 до Договору оренди транспортних засобів №08-10/01 від 08.10.2003 р. (а.с.14) Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду майно на загальну суму 126337 грн., а саме: Автогрейдер ДЗ-180,1993 р. в., держ.номер 21-19 ИК, інв.номер 521225, вартістю 8208 грн.; Екскаватор ЄО МТЗ-82, 1992 р.в., держ.номер 51-23 ИК, інв.номер 482800, вартістю 4414 грн.; Екскаватор АТЄК881, Є04321, 1994 р.в., держ.номер 83-12 ИК, інв.номер 482824, вартістю 14133 грн; Автокран КАМАЗ 53213, 1985 р.в., держ.номер 71-37 ИФН, інв.номер 161084, вартістю 5160 грн; С/тягач КрАЗ 258, 1992 р.в., держ.номер 76-37 ИФН, інв.номер 868146, вартістю 5456 грн; А/кран КАМАЗ КС 3575 А-1, 1994 р.в., держ.номер 8998 ІФН, інв.номер 482930, вартістю 8458 грн; С/тягач КрАЗ 258, 1992 р.в., держ.номер 76-38 ИФН, інв.номер 868158, вартістю 5456 грн; С/тягач КАМАЗ 54112, 1990 р.в., держ.номер 20-29 ИФН, інв.номер 869068, вартістю 3745 грн; С/тягач КАМАЗ 54112, 1990 р.в., 20-25 ИФН, інв.номер 869019, вартістю 4681 грн; С/тягач КАМАЗ 54112, 1990 р.в., держ.номер 20-27 ИФН, інв.номер 869032, вартістю 4369 грн; Автомобіль КАМАЗ -53212, 1990 р.в., держ.номер 21-95 ИФН, інв.номер 869081, вартістю 5274 грн; Автомобіль КАМАЗ 53212 борт, 1990 р.в., держ.номер 2196 ІФН, інв.номер 869093, вартістю 4548 грн; Автомобіль КрАЗ 256Б1, 1990 р.в., держ.номер 2126 ІФН, інв.номер 868812, вартістю 5912 грн; Автомобіль КрАЗ 256Б, 1991 р.в., держ.номер 8327 ІФН, інв.номер 868171, вартістю 5912 грн; Автомобіль КрАЗ 256Б, 1990 р.в., 9582 ІФН, інв.номер 869348, вартістю 6281 грн; Автомобіль КрАЗ 256, 1990 р.в., держ.номер 12307 ІВ, інв.номер 869336, вартістю 6636 грн; Автомобіль (тент) МАЗ 53366, 1995 р.в., держ.номер 0844 ІВА, інв.номер 855316, вартістю 8840 грн; Автомобіль МАЗ - самоскид, 1998 р.в., держ.номер 4104 ІФН, інв.номер 265650, вартістю 6450 грн; П/причіп 9370 СА, 1990 р.в., держ.номер 2720 ИД, інв.номер 868905, вартістю 1871 грн; П/причіп 9370 СА, 1990 р.в., держ.номер 2721 ИД, інв.номер 868861, вартістю 2673 грн; П/причіп 9370 СА, 1990 р.в., держ.номер 2724 ИД, інв.номер 868873, вартістю 2525 грн; Причіп-площадка УПП (Л) 2112, 1992 р.в., держ.номер 4670 ИД, інв.номер 856263, вартістю 1331 грн; ММЗ-555, 1992 р.в., держ.номер 7930 ІФН, інв.номер 868110, вартістю 2601 грн. та Причіп МАЗ, 1995 р.в., держ.номер 1649 ЕН, інв.номер 253214 вартістю 1403 грн. Загальна вартість вищевказаного майна становила 126 337 грн.

Згідно п.2.2. Договору Орендодавець має право перевіряти технічний стан транспортних засобів, їх майнове збереження та дотримання Орендарем умов експлуатації.

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що Орендар зобов'язується: своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за користування транспортними засобами; використовувати транспортні засоби, що орендуються за їх цільовим призначенням; за погодженням з Орендодавцем проводити поточний та капітальний ремонти, здійснювати заміну деталей та частин автомобіля, проводити їх модернізацію та удосконалення; усувати наслідки аварій та пошкоджень транспортних засобів, що виникли під час експлуатації його Орендарем; повернути транспортні засоби по закінченні строку дії даного договору.

Транспортні засоби повинні бути повернуті Орендодавцю по закінченню терміну оренди. Повернення транспортних засобів відбувається за актом прийому-передачі, що підписується обома сторонами (п.4.1, 4.2. Договору).

З матеріалів та обставин справи вбачається, що на підставі актів прийому-передачі від 01.07.2010 р. (а.с.42) та від 28.10.2011 р. (а.с.41) за Договором №08-10/01 оренди транспортних засобів від 08.10.2003 р. ЗАТ "Меркурій Холдинг групп" повернуто десять автотранспортних засобів ВАТ "Оріана", а саме: Автомобіль КрАЗ 256, 1990 р.в., держ.номер 12307 ІВ, інв.номер 869336; Автогрейдер ДЗ-180, 1993 р.в., держ.номер 21-19 ИК, інв.номер 521225; Причіп-площадка УПП (Л) 2112, 1992 р.в., держ.номер 4670 ИД, інв.номер 856263; С/тягач КрАЗ 258, 1992 р.в., держ.номер 76-37 ИФН, інв.номер 868146; А/кран КАМАЗ КС 3575 А-1, 1994 р.в., держ.номер 8998 ІФН, інв.номер 482930; Автомобіль (тент) МАЗ 53366, 1995 р.в., держ.номер 0844 ІВА, інв.номер 855316; Автомобіль МАЗ - самоскид, 1998 р.в., держ.номер 4104 ІФН, інв.номер 265650; П/причіп 9370 СА, 1990 р.в., держ.номер 2724 ИД, інв.номер 868873; ММЗ-555, 1992р.в., держ.номер 7930 ІФН, інв.номер 868110 та Екскаватор ЄО МТЗ-82, 1992 р.в., держ.номер 51-23 ИК, інв.номер 482800.

Позивач в суді першої та апеляційної інстанцій свої вимоги обгрунтовує тим, що крім вище наведених, ще чотирнадцять транспортних засобів, орендованих ЗАТ "Меркурій Холдинг Групп" не повернуті йому Відповідачем з орендного користування та мають значні пошкодження, а Відповідач не бажає їх усунути, чим йому завдано збитків у розмірі 222847 грн., що підтверджує висновком суб'єкта оціночної діяльності-підприємця Михайлової Т.В. станом на 30.07.2014 р.(а.с.59-68).

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст. ст. 15-16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 Цивільного кодексу України, що кореспондується ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що зобов»язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Зобов»язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання).

Вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, що кореспондується з вимогами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 289 Господарського кодексу України).

З матеріалів та обставин справи вбачається, що спір виник в зв»язку з тим, що у Відповідача перед Позивачем наявний, як вважає Позивач, обов»язок відшкодувати збитки, заподіянні внаслідок пошкодження орендованих автотранспортних засобів.

У відповідності до вимог ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати , яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі , а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальна збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб»єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнача збитків внаслідок порушення зобов»язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона , яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов»язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов»язання, доказується кредитором. При визначені не одержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи , вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відтак, обов»язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв»язку між діями особи та збитками, які складають об»єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з обставин справи, Позивач доводить збитки тим, що у зв»язку з закінченням дії Договору та неповерненням транспортних засобів з оренди ВАТ «Оріана» неодноразово, починаючи з 2008 року зверталося до ЗАТ «Меркурій Холдинг Групп» з листами та просило належним чином доукомплектувати орендоване майно та підготувати його для повернення з оренди в тому стані, яке воно було на час укладення договору оренди. Однак, як зазначає Скаржник, таке звернення залишалось без відповіді. Проте, вказує, на наявність орендованого майна (а не окремих частин транспортних засобів), а також на те, що транспортні засоби отримані по акту приймання-передачі Відповідачем, що підтверджує листами №31 від 12.04.2006 р. та №29 від 07.08.2008 р.

Скаржник також вказує, що якщо Орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини. Відтак вважає, що сума завданих збитків, в результаті неналежного виконання умов Договору оренди транспортних засобів ЗАТ «Меркурій Холдинг Групп» становить 222 847 грн. з врахуванням ПДВ, яку підтверджує звітом про незалежну оцінку вартості майна (а.с.58-68).

Як вбачається з матеріалів справи невід»ємною частиною договору №08-10/01 від 08.10.2003 р., а відтак належним і допустимим доказом в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, передачі транспортних засобів в оренду є акт прийому-передачі (з детальним описом технічного стану кожної одиниці транспортних засобів), який підписується обома сторонами.

Позивач, як на доказ передачі транспортних засобів посилається на акт приймання-передачі транспортних засобів від 08.10.2013 р. з переліком автотранспортних засобів і інформацією про їх рік випуску, державні і інвентаризаційні номери та оціночну вартість , підписаного в односторонньому порядку , що не відповідає умовам договору , а відтак, не є належним доказом технічного стану транспортних засобів на момент їх передачі в оренду Відповідачем.

Крім цього, місцевим господарським судом вірно зазначено, що відсутні докази передачі Відповідачу транспортного засобу - А/кран КРАЗ 250 КС 4562, 1992 року випуску, згідно додатку №1 до договору оренди №08-10/01 від 08.10.2003 р. (341-юр-0794).

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 22 Цивільного кодексу України на вимогу особи, якій завдано шкоди , та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб , зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Пунктом 2.2. Договору №08-10/01 від 08.10.2003 р. оренди автотранспортних засобів передбачено право Орендодавця (Позивача) перевіряти технічний стан транспортних засобів , їх майнове збереження та дотримання Орендарем (Відповідачем) умов експлуатації.

Як з»ясовано в процесі розгляду справи протягом дії названого вище Договору Орендодавець жодного разу не скористався наданим йому правом перевірки технічного стану переданих в оренду транспортних засобів.

Згідно п.2.3. Договору Орендар зобов»язується повернути транспортні засоби по закінченню дії даного Договору.

З матеріалів справи вбачається, що Сторони не обумовили технічного стану транспортних засобів ні на час передачі їх в оренду (2003 рік), ні на час повернення таких.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що Позивачем не доведено, що завдані збитки настали внаслідок протиправних дій Відповідача, є недоведеним також безпосередній причинний зв»язок між діями Відповідача та заподіянням шкоди, а відтак безпідставними є заявлені Позивачем вимоги щодо відшкодування збитків в розмірі 222 847 грн.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.03.2015 р. у справі №909/1445/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Оріана» - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

повний текст постанови складено та підписано 25.05.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Кордюк Г.Т.