РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015№910/7499/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

про відшкодування шкоди у розмірі 9 068,05 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" про відшкодування шкоди 9 068,05 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2015 порушено провадження у справі №910/7499/15-г та призначено розгляд справи на 22.04.2015.

Ухвалою від 22.04.2015, в порядку ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 18.05.2015.

У відзиві на позов відповідач частково заперечив проти позовних вимог в частині заявленої до стягнення вартості безконтактної мийки.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України "Про страхування", є видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

12.11.2013 між ПАТ "СК "АХА Страхування" (далі - позивач, страховик) та Бонк Анна Анатоліївна (далі - страхувальник) укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №295676Га/13к/л (далі - Договір), за яким був застрахований автомобіль "Volkswagen Polo" державний номер АА9123МК.

12.09.2014 на в м. Києві по проспекту Гагаріна, 2-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Volkswagen Polo" державний номер АА9123МК під керуванням Бонк А.А. та транспортного засобу марки "Volkswagen", державний номер АІ0067ВТ під керуванням Гадомського В.С.

Страховим актом від 18.09.2014 пошкодження транспортного засобу марки "Volkswagen Polo" державний номер АА9123МК внаслідок ДТП, яка відбулася 12.09.2014, визнано позивачем страховим випадком.

15.09.2014 страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування та про настання страхового випадку.

Згідно рахунку №АМС0032392 від 15.09.2014 ТОВ "Автомир", вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склав 9 068,05 грн.

На підставі Договору №295676Га/13к/л від 12.11.2013, заяви страхувальника від 15.09.2014, страхового акту від 18.09.2014, рахунку №АМС0032392 від 15.09.2014, позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 9 068,05 грн., про що свідчить платіжне доручення №13 473 від 19.09.2014.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи, в межах суми 9 068,05 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно внаслідок експлуатації транспортного засобу марки "Volkswagen", державний номер АІ0067ВТ під керуванням Гадомського В.С. відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 09.10.2014 (справа №755/25852/14-п).

Вищезазначеною постановою районного суду Гадомського В.С. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення - акт судового розгляду справи, який є результатом дослідження всіх документів та з'ясування всіх необхідних обставин. Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, дорожньо-транспортні пригоди, належним доказом є довідка Державної автомобільної інспекції, складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення. У свою чергу, протокол - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки правопорушення, передбаченого нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення міститься у постанові суду.

На момент скоєння даної ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки "Volkswagen", державний номер АІ0067ВТ, була застрахована у ПАТ "СК "Нова" (відповідача) на підставі договору (полісу) АІ 510219 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ліміт відповідальності по майну - 50 000,00 грн., франшиза - 00,00 грн.).

Отже, відповідач є особою на яку полісом АІ 510219 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації транспортного засобу марки "Volkswagen", державний номер АІ0067ВТ на час спірної ДТП.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 Закону України "Про страхування").

Позивач при визначенні ціни позову вірно врахував, ліміт відповідальності та розмір франшизи за страховим полісом відповідача, та заявив до стягнення 9 068,05 грн.

Однак, суд при дослідження поданих матеріалів справи, зокрема рахунку ТОВ "Автомир" № АМС0032392 від 15.09.2014, на підставі якого було виплачено позивачем страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 9 068,05 грн., дійшов висновку про обґрунтованість заперечень відповідача викладених у відзиві з урахуванням положень ст. 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Тому задоволенню підлягають позовні вимоги в частині 126,00 грн., за мінусом вартості безконтактної мийки з ПДВ.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із частковим задоволенням позову, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 11, код 31241449) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код 20474912) шкоду у розмірі 8 942,05 грн. (вісім тисяч девятсот сорок дві гривні 05 коп.) та 1 801,63 грн. (одна тисяча вісімсот одна гривня 63 коп.) судового збору.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 22.05.2015.

Суддя М.Є. Літвінова