ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 р. Справа № 918/425/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р. розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне Міністерства оборони України

про стягнення заборгованості в сумі 62 160 грн. 00 коп.

В засіданні приймали участь представники:

позивача: ОСОБА_1 (НОМЕР_1 від 26.05.2008 р.);

позивача: ОСОБА_3 (дов. № 909 від 15.05.2015 р.);

відповідача: Коробенко О.В. (дов. № 4 від 02.02.2015 р.).

В судовому засіданні, відповідно до ст. 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне Міністерства оборони України про стягнення заборгованості в сумі 62 160 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору на поставку вугілля від 02.06.2013 року. Наголошує, що позовні вимоги підтверджуються наявними в матеріалах доказами, а саме: Договір на поставку вугілля від 02.06.2013 року, квитанція дорожньої відомості № 983698 від 20.07.2013 року, Акт прийому № 18 від 30.09.2013 року.

Ухвалою суду від 28.04.2015 року порушено провадження у справі № 918/425/15 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 18.05.2015 року.

В судовому засіданні 18.05.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав.

18.05.2015 року представником відповідача подана заява про визнання позову, в якій зазначається що дане вугілля Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне Міністерства оборони України (далі - КЕВ м. Рівне) прийняло за усним розпорядженням установи вищого рівня Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління (далі - ЗахТерКЕУ) як централізоване постачання. Таким чином оплату за поставлене вугілля повинно здійснити ЗахТерКЕУ та надати в КЕВ м. Рівне підтвердження щодо проведення оплати. Однак даного підтвердження КЕВ м. Рівне не надійшло. Керівництвом ЗахТерКЕУ прийнято рішення щодо проведення розрахунків за вище вказане вугілля через безпосереднього споживача даного вугілля - КЕВ м. Рівне цільовим порядком надані кошторисні призначення та грошові кошти для забезпечення необхідних проплат.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарський суд Рівненської області,-

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2013 року між Фізичною особо-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Постачальник) та Квартирно-експлуатаційний відділ м. Рівне Міністерства оборони України (далі - Покупець) укладено договір на поставку вугілля (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов'язується поставити вугілля, а Покупець прийняти його і провести повні розрахунки.

Згідно п. 2.1 Договору, поставці підлягає вугілля марок "Г", "Ж" із зольністю до 40 % орієнтовно в кількості 70 тонн.

Поставка буде здійснюватися залізничним або автомобільним транспортом по заявці Покупця.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що ціна 1 тонни вугілля при поставці залізничним транспортом становить 888 грн. 00коп. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.4 Договору, розрахунки за вугілля проводяться по факту поставки на протязі 5-ти банківських днів.

За умовами п. 4.1 Договору, за невиконання або не належне виконання договірних зобов'язань Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений печатками сторін та є чинним на момент винесення рішення та існування спірних правовідносин.

Позивач умови Договору виконав належним чином, на виконання п. 1.1. та п. 2.1. Договору згідно квитанції дорожньої відомості № 983698 від 20.07.2013 року у вагоні № 66056847 Відповідачу відвантажено 70 000 кг. (70 тонн) вугілля марки "Г" на загальну суму 62 160 грн. 00 коп.

22.07.2013 року відповідно до Акту прийому № 18 від 30.09.2013 року вище вказане вугілля прийняте Відповідачем.

Однак з моменту поставки вугілля і по сьогоднішній день розрахунки по оплаті вугілля не проведені.

Відповідно до п. 6.1 Договору, всі суперечки що виникають по цьому Договорі, повинні вирішуватись шляхом переговорів між сторонами, а в разі недосягнення згоди - господарським судом. Перед зверненням в суд, Сторона яка звертається в суд, зобов'язана в порядку досудового вирішення спору пред'явити другій Стороні претензію.

На виконання п. 6.1 Договору, з метою досудового врегулювання спору, Позивач направив претензію на адресу Відповідача від 02.01.2015 року про сплату боргу , проте Відповідач відповіді на претензію не надав та кошти не перерахував.

Враховуючи несплату заборгованості в добровільному порядку, Позивачем пред'явлено позов до суду про примусове стягнення зазначеної суми.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі договору на поставку вугілля від 02.06.2013 року.

За умовами ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений між сторонами Договір від 02.06.2013 року за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу з ознаками договору поставки.

Згідно ч.1 ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін .

Частиною1 ст. 656 Цивільного кодексу України визначено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що Позивач прийняті на себе зобов'язання виконав належним чином, проте, Відповідач розрахунків не провів.

Враховуючи викладене вище, заслухавши пояснення сторін, враховуючи докази надані сторонами на підтвердження заявлених вимог та заперечень, - вимоги Позивача підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Рівне Міністерства оборони України (33001, м. Рівне, вул. Чернишова, 8, код 08005801) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (80271, АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) 62 160 (шістдесят дві тисячі сто шістдесят) грн. 00 коп. заборгованості за договором поставки вугілля.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "20" травня 2015 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірника:

1-до справи;

2- позивачу (80271, АДРЕСА_1);

3- відповідачу (33001, м. Рівне, вул. Чернишова, 8).