ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.05.2015 Справа № 907/350/15

За позовом прокурора Іршавського району

до Арданівської сільської ради, с. Арданово Іршавського району

до фермерського господарства „Виноградар Ір", с. Арданово Іршавського району

з участю у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Управління Держземагенства в Іршавському районі, м. Іршава та Реєстраційної служби Іршавського районного управління юстиції, м. Іршава

про визнання недійсним та скасування рішення Арданівської сільської ради № 92 від 27.04.2012;

визнання недійсним та скасування рішення Арданівської сільської ради № 127 від 27.09.2012 року;

визнання недійсним договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :11:001:005, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6225112 від 25.09.2013 року;

зобов'язання повернути земельну ділянку площею 11,2242 га, нормативною грошовою оцінкою 216081 грн. до земель запасу Арданівської сільської ради.

Суддя господарського суду - В.В.Мокану

представники:

позивача - Фірка І.І., старший прокурор відділу прокуратури Закарпатської області

відповідача Арданівської сільської ради - Химинець І.І., довіреність № 11 від 20.04.2015 року

відповідача фермерського господарства „Виноградар Ір" - Костак В.І., довіреність від 10.04.2015 року

третьої особи Управління Держземагенства в Іршавському районі - не брав участі

третьої особи Реєстраційної служби Іршавського РУЮ - не брав участі

СУТЬ СПОРУ: прокурором Іршавського району заявлено позов до Арданівської сільської ради, с. Арданово Іршавського району, до фермерського господарства „Виноградар Ір", с. Арданово Іршавського району про визнання недійсним та скасування рішення Арданівської сільської ради № 92 від 27.04.2012; визнання недійсним та скасування рішення Арданівської сільської ради № 127 від 27.09.2012 року; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :11:001:005, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6225112 від 25.09.2013 року; зобов'язання повернути земельну ділянку площею 11,2242 га, нормативною грошовою оцінкою 216081 грн. до земель запасу Арданівської сільської ради. Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 21.04.2015 року залучено до участі у справі Управління Держземагенства в Іршавському районі, м. Іршава та Реєстраційну службу Іршавського районного управління юстиції, м. Іршава в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/350/15

Прокурор підтримав позовні вимоги, які обґрунтовано посиланням на порушення Арданівською сільською радою вимог ст. 19 Конституції України, статей 6, 16 Закону України „Про оренду землі", статей 124, 134 Земельного кодексу України, ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки передача в оренду спірної земельної ділянки мала відбутися шляхом проведення аукціону. Додатковими письмовими поясненнями зазначає, що оскільки на момент прийняття оскаржуваних рішень та укладення договору оренди між Арданівською сільською радою та головою ФГ „Виноградар Ір" фермерське господарство вже набуло статусу юридичної особи та мало у користуванні земельну ділянку, то отримання у подальшому земельних ділянок в оренду, яке відбулося без проведення земельних торгів, суперечить вимогам ст. 124 ЗК України та є підставою для визнання рішень та договору оренди недійсними.

Представник відповідача Арданівської сільської ради проти позовних вимог заперечив, наголосив, що Держсільгоспінспекцією в Закарпатській області в 2013 році проводилася планова перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства Арданівською сільською радою при прийнятті рішень з питань регулювання земельних відносин за період 2011 - 2012 роки, якою не виявлено порушень стосовно спірних рішень сільської ради.

Представник відповідача фермерського господарства „Виноградар Ір" проти позову заперечив, вважає помилковим твердження прокурора про те, що стороною спірного договору оренди є фермерське господарство, оскільки договір укладено громадянкою Дикун Любов"ю Йосифівною, головою фермерського господарства. Зауважив, що для реєстрації фермерського господарства гр. Дикун Л.Й. отримала у користування на умовах оренди іншу земельну ділянку, подав для долучення до матеріалів справи договір оренди земельної ділянки від 10.12.2011 року, укладений між гр. Дикун Л.Й. та гр. Феєр В.І.

Третя особа Реєстраційна служба Іршавського районного управління юстиції явку уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечила, через канцелярію суду подала письмові пояснення, якими повідомила, що 25.09.2013 року державним реєстратором відділу ДРАП на нерухоме майно реєстраційної служби Іршавського РУЮ проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 11,2242 га для ведення фермерського господарства, що розташована в с. Мідяниця, контур № 232, на підставі договору оренди земельної ділянки від 11.12.2012 року, укладеного між Арданівською сільською радою та фермерським господарством „Виноградар - Ір". Зазначила, що заперечень та доповнень до заявлених позовних вимог не має. Подала для долучення до матеріалів справи копії матеріалів реєстраційної справи.

Представник третьої особи Управління Держземагенства в Іршавському районі в судове засідання не з'явився. Надісланим на адресу суду листом від 30.04.2015 року просить провести судове засідання по розгляду справи без участі представника Управління у зв'язку з неотриманням копії позовної заяви з доданими до неї документами та неможливістю подати письмово висловлену позицію по суті заявлених позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Листом від 29.03.2012 року до Арданівської сільської ради звернулася голова фермерського господарства „Виноградар ІР" Дикун Л.Й. з питання надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 12,0 га у користування на умовах оренди для ведення фермерського господарства в межах с. Мідяниця, контур № 232 за рахунок земель запасу сільської ради.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/350/15

Рішенням Арданівської сільської ради від 27.04.2012 року № 92 гр. Дикун Л.Й., голові ФГ „Виноградар ІР", надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 11,2242 га.

Рішенням Арданівської сільської ради від 27.09.2012 року № 127 затверджено проект землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди голові ФГ „Виноградар ІР" Дикун Л.Й. для ведення фермерського господарства земельної ділянки площею 11,2242 га за кадастровим номером :11:001:0005 та надано в оренду зазначену ділянку строком на 49 років.

На підставі вказаного рішення між ФГ „Виноградар ІР" та Арданівською сільською радою 11.12.2012 року укладено договір оренди землі, який зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6225112 від 25.09.2013 року. Згідно реєстраційних документів суб'єктом права оренди земельної ділянки є юридична особа ФГ „Виноградар ІР". Об'єктом оренди згідно п. 2.1 договору є земельна ділянка площею 11,2242 га кадастровий номер :11:001:0005; земельну ділянку передано в оренду для ведення фермерського господарства з цільовим призначенням „для ведення фермерського господарства" (п. 5.1); договір укладено на 49 років (3.1).

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Недодержання стороною (сторонами) в момент вчинення правочину вимог, які встановлені частиною першою ст. 203 Цивільного кодексу України, є відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину.

Частинами 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону; набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені у ст. 122 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/350/15

Згідно ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За нормою ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів, для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Механізм набуття громадянами земельної ділянки для ведення фермерського господарства визначений також Законом України „Про фермерське господарство". Відповідно до частин 1, 2 ст. 1 цього Закону фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створено одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 7 Закону України „Про фермерське господарство" передбачено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства; до заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Державна реєстрація фермерського господарства здійснюється в порядку, встановленому законом для реєстрації юридичних осіб, після одержання засновником фермерського господарства державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації (ст. 8 Закону України „Про фермерське господарство").

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання земельної ділянки, але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства.

Судом встановлено, що засновником фермерського господарства є Дикун Любов Йосифівна, державну реєстрацію фермерського господарства „Виноградар ІР" здійснено 04.01.2012 року; рішенням засновника від 19.03.2013 року у члени фермерського господарства прийнято Дикун Степана Степановича, якого призначено головою фермерського господарства. За інформацією представника ФГ „Виноградар

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/350/15

ІР" для реєстрації фермерського господарства гр. Дикун Л.Й. отримала у користування на умовах оренди іншу земельну ділянку, а саме, нею був укладений договір оренди земельної ділянки від 20 грудня 2011 року з орендодавцем громадянином Феєр Віктором Івановичем, за яким набуто право орендного користування земельною ділянкою загальною площею 0,90 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою на території Арданівської сільської ради.

Отже, оспорювані рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди та про затвердження проекту землеустрою приймалися Арданівською сільською радою за заявою голови вже зареєстрованого фермерського господарства „Виноградар ІР" Дикун Л. Й., тобто вирішувалось питання надання земельної ділянки юридичній особі.

Враховуючи, що фермерське господарство на момент прийняття оскаржуваних рішень Арданівської сільської ради вже набуло статусу юридичної особи та мало у своєму користуванні земельну ділянку, подальше отримання земельних ділянок в оренду без проведення земельних торгів суперечить вимогам статті 124 Земельного кодексу України та є підставою для визнання недійсними оспорюваних рішень сільської ради. Аналогічну позицію займає Верховний суд України (постанова № 922/4817/13 від 04.112014).

З огляду на допущені порушення порядку передачі земельної ділянки в оренду, визнану судом обґрунтованість вимоги про визнання недійсними рішень Арданівської сільської ради від 27.04.2012 року № 92 та від 27.09.2012 року № 127, суд на підставі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсним також оспорюваного договору оренди землі.

Щодо вимоги прокурора про застосування наслідків недійсності договору оренди та повернення земельної ділянки до земель запасу Арданівської сільської ради, суд зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Враховуючи, що договір оренди землі може бути припиненим лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути вже здійснене за ним користування земельною ділянкою, вимога прокурора повернути спірну земельну ділянку власнику підлягає задоволенню, земельна ділянка має бути повернута до земель запасу Арданівської сільської ради.

За наведених обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Аргументи представника ФГ „Виноградар ІР" стосовно звернення до сільської ради громадянки Дикун Л.Й. про надання їй в оренду земельної ділянки як фізичній особі спростовуються матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України належить віднести на відповідачів, стягнувши в доход державного бюджету з Арданівської сільської ради суму 3045 грн. (1218 грн. х 2 немайнові вимоги про визнання недійсними рішень + 609 грн. половина від суми 1218 грн. за вимогою про визнання недійсним договору), з фермерського господарства „Виноградар Ір" суму 1827 грн. (609 грн. за вимогою про визнання недійсним договору + 1218 грн. за вимогою про зобов'язання звільнити земельну ділянку).

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 15.05.2015 року у справі № 907/350/15

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення Арданівської сільської ради № 92 від 27.04.2012 року.

3. Визнати недійсним рішення Арданівської сільської ради № 127 від 27.09.2012 року.

4. Визнати недійсним укладений між Аданівською сільською радою та фермерським господарством „Виноградар ІР" договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером :11:001:005, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6225112 від 25.09.2013 року.

5. Зобов'язати фермерське господарство „Виноградар ІР" (с. Арданово Іршавського району Закарпатської області, урочище „Табла", ) повернути земельну ділянку площею 11,2242 га, нормативною грошовою оцінкою 216081 грн. до земель запасу Арданівської сільської ради.

6. Стягнути з Арданівської сільської ради, с. Арданово, 410 Іршавського району Закарпатської області, в дохід державного бюджету України (банк отримувача ГУДКУ у Закарпатській області, 812016, отримувач коштів - державний бюджет м. Ужгород 22030001; рахунок отримувача - 3002; код отримувача - 38015610) суму 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. судового збору.

7. Стягнути з фермерського господарства „Виноградар ІР" (с. Арданово Іршавського району Закарпатської області, урочище „Табла", ) в дохід державного бюджету України (банк отримувача ГУДКУ у Закарпатській області, 812016, отримувач коштів - державний бюджет м. Ужгород 22030001; рахунок отримувача - 3002; код отримувача - 38015610) суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.05.2015 року.

Суддя Мокану В.В.