РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015Справа №910/9090/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про стягнення 1 010 317, 38 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Хмелюк І.І.;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі-відповідач) про:

- стягнення заборгованості у розмірі 1 010 317, 38 грн., з якої: 835 000, 00 грн. - основний борг, 169 415, 19 грн. - інфляційні втрати, 5 902, 19 грн. - 3 % річних;

- зобов'язання відповідача перерахувати суму грошових коштів у розмірі 835 000, 00 грн. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» № 4000 в ПАТ «Укрсиббанк» м. Харків, МФО 351005.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського вкладу «Класичний» № 238 від 08.07.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2015 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 30.04.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак двічі був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 25.05.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» (далі - клієнт) укладено договір банківського вкладу «Класичний» № 238, умовами якого передбачено, що клієнт надає банку суму грошових коштів у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

Відповідно до п. 1.2. договору, вклад складається з вкладних траншів, що розміщені клієнтом згідно з умовами даного договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених даним договором та додатками, укладеними в рамках даного договору і які є його невід'ємною частиною.

Даний договір діє до 07.07.2015 р. внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії даного договору (п. 1.3. договору).

Згідно п. 1.5. договору, для обліку вкладу банк відкриває клієнту вкладний рахунок № 301 у Філії «Полт РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит». Перерахування вкладного траншу на вкладний рахунок здійснюється клієнтом зі свого поточного рахунку шляхом зарахування коштів через транзитний рахунок, що вказаний у відповідному додатку.

Умовами п. 3.1. договору передбачено, що при закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта, що вказаний в розділі 7 даного договору. Повернення вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок клієнта, що вказаний в листі клієнта про повернення коштів.

Відповідно до п. 2 розділу 4 договору, після закінчення строків надання вкладних траншів, що обумовлюються сторонами в додатках та є невід'ємною частиною даного договору, банк зобов'язаний повернути суму вкладних траншів на умовах, зазначених у даному договорі та у додатках до даного договору.

09.09.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» укладено додаток № 238-3 до договору банківського вкладу «Класичний» № 238 від 08.07.2014 р., відповідно до якого сторони дійшли згоди про наступне:

Для розміщення вкладного траншу, клієнт не пізніше 09.09.2014 р. здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок № 2909.6.084933.003 в Філії «Полт РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит», на вкладний рахунок у банку № 2610.7.084933.003 у розмірі 1 100 000 , 00 грн.

Відповідно до п. 2 додатку, сума грошових коштів, вказаних в п. 1 даного договору, надана клієнтом банку на строк до 10.10.2014 р.

На виконання умов договору, позивач перерахував тимчасово вільні кошти у розмірі 1 100 000, 00 грн. на депозитний рахунок, відкритий у Філії «Полт РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит», що підтверджується платіжним дорученням № 7201 від 09.09.2014 р. (копія в матеріалах справи).

10.10.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» укладено додаток № 238-4 до договору банківського вкладу «Класичний» № 238 від 08.07.2014 р., відповідно до якого сторони дійшли згоди про наступне:

Клієнт продовжує розміщення коштів на вкладному рахунку у банку № 2610.7.084933.003 у розмірі 1 100 000, 00 грн.

Згідно п. 2 договору, сума грошових коштів, вказаних в п. 1 даного додатку, надана клієнтом банку на строк до 10.11.2014 р.

10.11.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» укладено додаток № 238-4/1 до договору банківського вкладу «Класичний» № 238 від 08.07.2014 р., відповідно до якого сторони дійшли згоди про наступне:

Клієнт продовжує розміщення коштів на вкладному рахунку у банку № 2610.7.084933.003 у розмірі 1 100 000, 00 грн.

Згідно п. 2 договору, сума грошових коштів, вказаних в п. 1 даного додатку, надана клієнтом банку на строк до 12.12.2014 р.

12.12.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» укладено додаток № 238-4/2 до договору банківського вкладу «Класичний» № 238 від 08.07.2014 р., відповідно до якого сторони дійшли згоди про наступне:

Клієнт продовжує розміщення коштів на вкладному рахунку у банку № 2610.7.084933.003 у розмірі 1 100 000, 00 грн.

Згідно п. 2 договору, сума грошових коштів, вказаних в п. 1 даного додатку, надана клієнтом банку на строк до 12.01.2015 р.

Так, 15.01.2015 р. позивач листом від 13.01.2015 р. № 06-З/44 звернувся до відповідача, в якому вимагав виконати свої зобов'язання по договору, а саме, у зв'язку із закінченням строку розміщення 12.01.2015 р., вкладного траншу на суму 1 100 000, 00 грн. по додатку № 238-4/2 від 12.12.2014 р. до договору, повернути шляхом перерахування грошові кошти у розмірі 1 100 000, 00 грн. на поточний рахунок ТОВ ВКК «АРІЯ», який отриманий відповідачем 22.01.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (в матеріалах справи).

Відповідач на зазначений вище лист відповіді не надав.

05.02.2015 р. позивач повторно звернувся до відповідача з претензією від 04.02.2015 р. № 06-3/462, в якій повідомив, що станом на 13.01.2015 р. вкладний транш у розмірі 1 100 000, 00 грн. ТОВ ВКК «АРІЯ» не повернуто, у зв'язку з чим відповідачу нараховано 3 % річних та вимагав сплатити претензійну суму у розмірі 1 102 079, 45 грн., шляхом перерахування на поточний рахунок № 400, відкритий у ПАТ «УкрСиббанк», що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (в матеріалах справи).

Відповідач листом від 26.02.2015 р. № 11-021500/2886 надав відповідь на зазначену претензію позивача, вказавши, що банк підтверджує свою готовність виконати свої зобов'язання перед клієнтом.

Також, відповідно до довідки № 185 від 26.03.2015 р. відповідач повідомив позивача про відкриті рахунки у Філії «Полт РУ «АТ «Банк «Фінанси та Кредит»:

№ 7101 - поточний рахунок в національній валюті (UAH) від 09.02.2015 р.

№ 101 - депозитний рахунок в національній валюті (UAH) від 09.02.2015 р.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з виписок по особовому рахунку відповідача свої зобов'язання по договору останній виконав частково, повернув грошові кошти у розмірі 265 000, 00 грн., в результаті чого за останнім утворилась неперерахована сума у розмірі 835 000, 00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо здійснення переказу коштів, просить суд стягнути з відповідача суму грошових коштів у розмірі 835 000, 00 грн. та зобов'язати останнього виконати умови договору банківського вкладу «Класичний» № 238 від 08.07.2014 р. в частині здійснення переказу грошових коштів у сумі 835 000, 00 грн. на поточний рахунок позивача № 4000 в ПАТ «Укрсиббанк» м. Харків, МФО 351005.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 169 415, 19 грн. - інфляційних втрат та 5 902, 19 грн. - 3 % річних за період з 13.01.2015 р. по 08.04.2015 р.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору банківського вкладу «Класичний» № 238 від 08.07.2014 р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він і є договором банківського вкладу.

Так, згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За приписами ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Так, відповідно до умов договору, внесений позивачем вкладений транш є строковим.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Пунктом 8.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач в порушення умов договору вчасно не виконав доручень позивача та не повернув вкладний транш.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Разом з тим, відповідно до умов договору, при закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта, що вказаний в розділі 7 даного договору. Повернення вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок клієнта, що вказаний в листі клієнта про повернення коштів.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов'язання відповідача перерахувати суму грошових коштів у розмірі 835 000, 00 грн. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» № 4000 в ПАТ «Укрсиббанк».

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо переказу коштів у передбачені законодавством України строки, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача перерахувати суму грошових коштів у розмірі 835 000, 00 грн. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» № 4000 в Публічному акціонерному товаристві «Укрсиббанк», м. Харків, МФО 351005.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 169 415, 19 грн. - інфляційних втрат та 5 902, 19 грн. - 3 % річних за період з 13.01.2015 р. по 08.04.2015 р.

Так, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат і встановив, що останній відповідає вимогам законодавства, а тому визнаються обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 5 902, 19 грн. - 3 % річних та 169 415, 19 грн.- інфляційних втрат за період з 13.01.2015 р. по 08.04.2015 р.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» задовольнити частково.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (04054, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код - 09807856) перерахувати суму грошових коштів у розмірі 835 000 (вісімсот тридцять п'ять тисяч) грн. 00 коп. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» (36003, м. Полтава, вул. Червоноармійська, буд. 3, ідентифікаційний код - 23560575) № 4000 в Публічному акціонерному товаристві «Укрсиббанк» м. Харків, МФО 351005.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код - 09807856), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна компанія «АРІЯ» (36003, м. Полтава, вул. Червоноармійська, буд. 3, ідентифікаційний код - 23560575) 169 415 (сто шістдесят дев'ять тисяч чотириста п'ятнадцять) грн. 19 коп. - інфляційних втрат, 5 902 (п'ять тисяч дев'ятсот дві) грн. 19 коп. - 3 % річних та 20 206 (двадцять тисяч двісті шість) грн. 35 коп. - судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 28.05.2015 р.

Суддя Бондарчук В.В.