РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015Справа №910/3462/15-г
За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз"

До Фізичної особи-підприємець Ілюшин Віталій Олексійович

Про стягнення 45 814,22 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Павлюк І.І. - представник

Від відповідача не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємець Ілюшин Віталій Олексійович про стягнення стягнення 45 814,22 грн.

Ухвалою суду від 18.02.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/3462/15-г та призначено розгляд справи на 18.03.2015.

В судове засідання 18.03.2014 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги та надав усні пояснення стосовну суті справи.

В судове засідання 18.03.2014 представник відповідача не з?явився, про причини неявки суду не повідомив, вимоги ухвали суду від 18.02.2015 не виконав.

Ухвалою суду від 18.03.2015 відкладено розгляд справи на 26.05.2015.

В судове засідання 26.05.2015 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 26.05.2015 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив, вмотивованих заяв та клопотань до суду не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.05.2015 відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що з 01.06.2013 по 30.06.2013 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» в особі Києво-Святошинської філії по експлуатації газового господарства (далі - Позивач) здійснював постачання та розподіл природного газу для потреб Фізичної особи - підприємця - Ілюшина Віталія Олексійовича. У вище вказаний період позивачем було поставлено відповідачу природний газ в загальному обсязі 11,317 тис. м.куб. на загальну суму 53 282,42 грн.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Враховуючи вище зазначене позивач зазначає, що між ним та відповідачем фактично був укладений договір постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, «за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання».

Згідно з ч. 3 ст. 714 ЦК України, «Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки».

Частиною 2 ст. 714 встановлено, що «до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін».

22.09.2011 Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України N 1580 затверджено Типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом (далі - Типовий договір).

Відповідно до п. 1.1. Типового договору, «Постачальник постачає природний газ (далі - газ) Споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором».

Згідно з п. 2.6. типового договору «Послуги з постачання газу підтверджуються підписаним Сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку».

30.06.2013 року між Позивачем та Відповідачем було підписано акт приймання-передачі природного газу за червень 2013 N9 140482, який підтверджує факт поставки природного газу Відповідачу.

Позивач зазначає що зобов'язання виконав належним чином, тоді як відповідач виконував зобов'язання не належним чином в зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 43 361,79 грн.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Умови зазначеного договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором енергопостачання.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 43 361,79 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути з відповідача інфляційної складової боргу в розмірі 2 168,09 грн. та 284,34 грн. - 3% річних .

Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача збитків від інфляції та 3% річних з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 2168,09 грн. - збитків від інфляції та 284,34 грн. - 3% річних, підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємець Ілюшин Віталій Олексійович (03194, м. Київ, вул. Зодчих, 34, кв. 383, код ЄДРПОУ ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул.. Білогородська, 17, ) основну заборгованість в розмірі 43 361 (сорок три тисячі триста шістдесят одну) грн. 79 коп., 3 % річних в розмірі 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 34 коп., інфляційні втрати в розмірі 2168 (дві тисячі сто шістдесят вісім) грн.. 09 коп., судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання повного рішення: 28.05.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко