РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015Справа №910/13150/14

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Еліт»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрспецбуд-Монтаж»
пророзірвання договору

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Богданов М.Я. - в.о. генерального директора;

від відповідача: Шпирка Н.В. - представник за довіреністю № 5 від 14.11.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.07.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Еліт» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрспецбуд-Монтаж» про розірвання Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що отримавши права замовника будівництва об'єкта, відповідач не виконав умов Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012. За твердженнями позивача, без виготовлення проектної документації на будівництво, реєстрації декларації на виконання будівельних робіт у квітні 2012 року відповідач, завіз на будівельний майданчик будівельну техніку і приступив до влаштування фундаменту багатоповерхового будинку. У червні 2012 року ця діяльність була відповідачем припинена в цілому і на час звернення до суду з даним позовом жодних дій по виконанню договору про спільну діяльність відповідачем не проводилось. Крім того, позивач зауважив, що відповідач як уповноважений учасник у спільній діяльності, згідно п. 13.2 договору, договір про спільну діяльність (просте товариство) у державному податковому органі не зареєстрував, що підтверджується листом Головного управління Міндоходів у Львівській області вих. 17287/10/1301-1802-18/612 від 17.07.2014 року. З огляду на вищевикладене, позивач, на підставі статті 651 Цивільного кодексу України (істотне порушення умов договору), просив суд розірвати укладений між сторонами Договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2014 (суддя Гулевець О.В.) порушено провадження у справі № 910/13150/14; розгляд справи призначено на 05.08.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2014, відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 03.09.2015.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2014 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Еліт» задоволені у повному обсязі та розірвано Договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Еліт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрспецбуд-Монтаж».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2014 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.02.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 03.09.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 скасовано; справу № 910/13150/14 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу, справу № 910/13150/14 передано на розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.03.2015 суддею Отрош І.М. прийнято справу № 910/13150/14 до провадження, розгляд справи призначено на 30.03.2015

30.03.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких позивач, посилаючись на положення статті 651 Цивільного кодексу України, зазначив, що відповідач допустив істотне порушення умов Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, а саме, не виготовив проектну документацію на будівництво, не зареєстрував декларацію на виконання будівельних робіт, самовільно розпочав будівництво та не зареєстрував у державному податковому органі укладений між сторонами договір. Тобто, як стверджує позивач, протягом терміну дії Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 відповідач не вчинив жодних дій по виконанню своїх зобов'язань, що є підставою для розірвання вказаного договору на підставі статті 651 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 17.04.2015.

17.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові доповнення до позовної заяви, в яких позивач, зокрема, зазначив, що виконані відповідачем будівельні роботи на об'єкті будівництва є самочинним будівництвом, здійснені з істотним порушенням умов Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, норм законодавства України, Державних будівельних норм, стандартів і правил, без проектної документації, авторського і технічного нагляду і відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи ДП «Західного експертно-технічного центру» № 46.04.10.2808.07/720 від 29.10.2014 не можуть бути в подальшому використані для будівництва. Крім того, позивач зауважив, що згідно з проведеним Державним підприємством «Державним інститутом проектування міст «Містпроект» розрахунком № 103/10-1 від 16.03.2015, який ґрунтується на підставі СниП1.04.03-85, загальна тривалість будівництва багатоквартирного житлового будинку на вул. Шевченка-Бабія в м. Пустомити становить 13,1 місяць.

17.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, відповідно до якого відповідач просив суд призначити у справі 910/13150/14 судову будівельно-технічну експертизу, на розгляд якої поставити питання: які будівельні роботи проведені за адресою: Львівська обл., м. Пустомити, на розі вулиць Шевченка та Бабія; яка вартість будівельних робіт, здійснених відповідачем за вказаною адресою та чи відповідають проведені відповідачем будівельні роботи за вказаною адресою нормам ДБН.

Розглянувши у судовому засіданні 18.05.2015 клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, суд відмовив в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно досліджувати обставини справи, для вирішення справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Так, відповідно до приписів ст. ст. 41, 42 Господарського процесуального кодексу України, призначення експертизи на вимогу учасників процесу не є обов'язком суду, а є його правом; висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за загальними правилами, встановленими статтею 43 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи»).

З огляду на те, що предметом позову є розірвання Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 на підставі статті 651 Цивільного кодексу України, а до предмету доказування у даній справі входить встановлення факту істотного порушення відповідачем умов вказаного договору, зокрема, наявності порушення строків виконання робіт, не виготовлення проектної документації та порушення інших умов договору, тоді як встановлення кількості і вартості проведених робіт не входить до предмету доказування (з урахуванням підстав для розірвання договору, які зазначені позивачем), суд не вбачає підстав для призначення у даній справі судової будівельно-технічної експертизи.

У судовому засіданні 17.04.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 24.04.2015.

24.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові доповнення до позовної заяви, в яких позивач, зокрема, зазначив, що відповідач не пред'являв позивачу на затвердження графік виконання проектних робіт, графік виконання будівельних робіт, в яких зазначаються строки виконання будівельних робіт, та не виготовив проект організації будівництва, в якому вказуються строки виконання будівельних робіт, що є істотним порушенням відповідачем умов Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012.

24.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що всупереч положенням п. 2.2 Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, позивачем була передана документація для будівництва дев'ятиповерхового будинку, а не чотирьохповерхового, будівництво якого передбачено п. 1.1 договору, з огляду на що, враховуючи положення ст. 613 Цивільного кодексу України, відповідач не міг виконати свій обов'язок, та виконання якого було відстрочено на час прострочення кредитором (позивачем). При цьому, відповідач зазначив, що умовами укладеного між сторонами Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 не передбачені строки виконання відповідачем свого обов'язку з будівництва об'єкту. Також, відповідач зазначив, що ним були понесені витрати у розмірі 752028 грн. 78 коп., які у випадку розірвання договору, позивач повинен відшкодувати відповідач (відповідно до положень статті 1142 Цивільного кодексу України).

24.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про направлення повідомлення в органи внутрішніх справ щодо підробки директором відповідача та представником відповідача Шпиркою Н.В. декларації на початок будівельних робіт та її подачі до господарського суду міста Києва.

У судовому засіданні 24.04.2015 представник позивача не підтримав подане ним клопотання про направлення повідомлення в органи внутрішніх справ та просив суд не приймати його до розгляду, з огляду на що суд не прийняв до розгляду вказане клопотання позивача.

У судовому засіданні 24.04.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 18.05.2015.

18.05.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про передачу справи 910/13150/14 на розгляд до Господарського суду Львівської області за підсудністю, оскільки, на думку відповідача, спір виник із земельних відносин та, відповідно до ч. 8 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, має розглядатись судом за місцезнаходженням об'єкту земельних відносин.

Розглянувши у судовому засіданні 18.05.2015 вказане клопотання відповідача, суд відмовив в його задоволенні у зв'язку з необґрунтованістю.

У судовому засіданні 18.05.2015 позивач надав усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.05.2015 надав усні пояснення по суті спору; проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 18.05.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.02.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд-Еліт" (замовник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "УкрСпецБуд-Монтаж" (виконавець) уклали Договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 (Договір), за умовами якого, сторони зобов'язались об'єднати свої вклади та спільні дії з капітального будівництва чотирьохповерхового житлового будинку з мансардними, нежитловими та загального призначення приміщеннями (надалі - об'єкт) на земельній ділянці площею 0,3089 га за адресою: Львівська область, м. Пустомити, на розі вулиць Шевченка та Бабія, для досягнення спільної господарської мети - розподілу збудованого та введеного в експлуатацію об'єкту.

Відповідно до п. 1.1 Договору, під розподілом об'єкту учасники розуміють набуття права власності на об'єкти нерухомості (квартири, мансардні приміщення та приміщення загального користування) кожним учасником договору пропорційно до його вкладу. Під земельною ділянкою території забудови будівельним майданчиком) учасники розуміють земельну ділянку загальною площею 0,3089 га, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Пустомити, на розі вулиць Шевченка і Бабія та на момент укладення цього Договору належить на праві оренди замовникові, що підтверджується Договором оренди земельної ділянки № 51 від 23.01.2007. Зазначена земельна ділянка вважається такою, на території якої відповідно до умов даного Договору буде здійснюватись будівництво 4-х поверхового житлового будинку з мансардними приміщеннями.

Згідно з п. 1.2 Договору, характеристики об'єкта мають відповідати затвердженій проектно-кошторисній документації у встановленому законодавством порядку, яка з моменту її затвердження стає невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 1.3 Договору, для досягнення мети, що визначена п. 1.1 Договору, учасники домовилися про здійснення юридичних і фактичних дій щодо оформлення прав на земельну ділянку; юридичних і фактичних дій щодо отримання дозволу на будівництво об'єкту містобудування, збору вихідних даних, проведення проектних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт; організаційних та фінансових заходів щодо забезпечення виконання дій, передбачених п.п. 1.3.2, 1.3.3 договору; здійснення будівництва, проведення розрахунків між учасниками, розподіл прав власності, введення об'єкту в експлуатацію; будівництва об'єкту, до якого учасники відносять виконання проектно-кошторисних та будівельних робіт.

Згідно з п. 1.4 Договору, мета Договору вважатиметься досягнутою із дня підписання учасниками актів прийому-передачі збудованих приміщень в завершеному будівництвом об'єкту.

Пунктом 2.2 Договору сторони погодили, що вкладом замовника в спільну інвестиційну діяльність є: права замовника будівництва об'єкту (забудовника), визначені у Положенні про замовника-забудовника і технічний нагляд у будівництві, затвердженому Постановою Держбуду СРСР від 02.02.1988 року, Правилами забудови міста Пустомити, затверджених рішенням Пустомитівської міської ради, оцінені Сторонами у 225 000,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Еліт» здійснює вклад у виді права замовника будівництва одразу. З цією метою з моменту підписання цього Договору замовник передає в управління виконавцю земельну ділянку території забудови (будівельний майданчик) загальною площею 0,3089 га за адресою: Львівська область, м. Пустомити на розі вулиць Шевченка та Бабія. Крім того, на момент підписання цього Договору, замовник передає виконавцю: рішення сесій Пустомитівської міської ради на оренду земельної ділянки, затвердження містобудівельного обґрунтування, надання дозволу на розробку робочого проекту під будівництво багатоповерхового будинку, надання рекомендацій щодо напрямків вивезення ґрунту з будівельного майданчика; акт узгодження меж землекористування на місцевості; проект землеустрою; будівельний паспорт земельної ділянки; містобудівне обґрунтування; генеральний план міста Пустомити; топографічну зйомку земельної ділянки; інженерно-геологічні висновки; робочий проект на зовнішнє електропостачання будівельного майданчика; договір на приєднання до електричних мереж; технічні умови відповідних службах міста; висновки санітарно-епідеміологічної та інших служб; висновки про інсоляційний режим приміщень в будинку № 1 і № 3 на вул. Бабія в місті Пустомити; дозвіл на виконання робіт.

Відповідно до п. 4.1 Договору, під час ведення спільних справ діяти від імені всіх учасників має право виключно виконавець - уповноважений учасник.

Виконавець на період дії цього Договору отримує повне і безумовне право виконання функцій замовника будівництва об'єкту (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору, бухгалтерський облік, оподаткування результатів спільної інвестиційної діяльності і звіти з операцій, пов'язаних з виконанням умов цього Договору, здійснюється виконавцем окремо від обліку результатів його господарського діяльності.

Згідно з п. 4.4 Договору, у відносинах із третіми особами повноваження виконавця вчиняти правочини від імені всіх учасників посвідчується цим Договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору, учасники зобов'язані добросовісно виконувати свої зобов'язання за Договором; на вимогу іншого учасника надавати інформацію про хід спільної діяльності та ознайомлювати з відповідними документами; протягом 30 календарних днів після введення об'єкта в експлуатацію оформити та передати експлуатуючій організації завершений будівництвом об'єкт, документацію, необхідну для експлуатації об'єкту; брати участь у прийнятті завершеного будівництвом об'єкту в експлуатацію згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2004 № 1243 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів»; сприяти одна одній у виконанні Договору.

Відповідно до пункту 5.3. Договору, учасник, на якого покладено ведення спільної діяльності, зобов'язаний, серед іншого, одержати необхідні вихідні дані з будівництва об'єкту: архітектурно-планувальне завдання та технічні умови, погоджені у відповідних службах, а в разі необхідності - й інші документи; підготувати та погодити проектну документацію з будівництва об'єкту, подати її на затвердження в установленому порядку; забезпечити оформлення дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю м. Пустомити; своїми або залученими силами виконати повний комплекс будівельно-монтажних робіт та здати об'єкт в експлуатацію;забезпечити виконання в повному обсязі всіх робіт з проектування, будівництва об'єкту та ввести об'єкт в експлуатацію згідно із графіком, який є додатком до Договору.

Відповідно до п. 13.1 Договору, даний Договір вважається укладеним із дня його підписання учасниками і до моменту досягнення учасниками спільної мети, визначеної в п. 1.4 Договору. Договір не є безстроковим, його укладено на визначений строк, до досягнення певної мети.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про спільну діяльність.

Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України, за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Відповідно до статті 1131 Цивільного кодексу України, договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

За договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети (ст. 1132 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1135 Цивільного кодексу України, під час ведення спільних справ кожний учасник має право діяти від імені всіх учасників, якщо договором простого товариства не встановлено, що ведення справ здійснюється окремими учасниками або спільно всіма учасниками договору простого товариства. У відносинах із третіми особами повноваження учасника вчиняти правочини від імені всіх учасників посвідчується довіреністю, виданою йому іншими учасниками, або договором простого товариства.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 позивачем за актом прийому-передачі від 07.02.2012 було передано відповідачеві: договір оренди земельної ділянки №51 від 23.01.2007 щодо користування земельною ділянкою загальною площею 0,3089 га за адресою: Львівська область, м. Пустомити на розі вулиць Шевченка та Бабія; рішення сесій Пустомитівської міської ради щодо передання в оренду позивачеві цієї земельної ділянки; затвердження містобудівельного обґрунтування, надання дозволу на розробку робочого проекту під будівництво багатоповерхового житлового будинку; надання рекомендацій щодо напрямків вивезення ґрунту з будівельного майданчика; акти узгодження меж землекористування на місцевості; будівельний паспорт земельної ділянки; містобудівне обґрунтування; наявну проектну документацію на будівництво багатоквартирного житлового будинку; витяг із Генерального плану м. Пустомити; топографічну зйомку вищевказаної земельної ділянки; інженерно-геологічні висновки щодо можливості будівництва; робочий проект на зовнішнє електропостачання будівельного майданчика; договір на приєднання до електричних мереж; технічні умови відповідних державних служб; висновки СЕС, МНС; дозвіл на виконання будівельних робіт, копії усіх установчих документів позивача; документи позивача для відкриття фонду фінансування будівництва та іншу документацію проекту, умов і дозволів на будівництво.

Згідно з пунктом 2.3. Договору, вкладом виконавця в спільну діяльність є внески у вигляді грошових коштів, майна та трудової участі, необхідних для будівництва житлового будинку. З цією метою виконавець власними коштами або із залученням коштів інших фізичних чи юридичних осіб зобов'язується здійснити: оплату передпроектних та проектних робіт та збору всієї необхідної документації для отримання дозволу на будівництво; оплату робіт із виготовлення проектно-кошторисної документації на будівництво об'єкту у термін, визначений графіком проектної організації, який погоджується із учасниками; своїми силами та з залученням субпідрядних організацій; виконати будівельно-монтажних робіт по зведенню чотирьохповерхового житлового будинку; введення об'єкту в експлуатацію; придбання інженерного обладнання; оплату вартості робіт, пов'язаних з отриманням ордеру, контрольно-геодезичною зйомкою, підключення до інженерних мереж; відшкодування робіт міських служб, пов'язаних з будівництвом та введенням об'єкту в експлуатацію; оплату проведення технічного та авторського нагляду за будівництвом у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації, будівельних норм та правил; здійснити покриття усіх інших витрат на виконання договору про спільну діяльність.

Втім, відповідач, вимог п. 2.3 Договору про спільну діяльність не виконав. Доказів на підтвердження іншого відповідачем не подано.

Водночас, позивач, в підтвердження невиконання відповідачем положень Договору про спільну діяльність, надано Довідку Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектна фірма "Галпроект" вих. №6/05 від 28.05.2014р., в якій зазначено, що повний розрахунок за виготовлену проектну документацію по підготовці архітектурно-планувальної концепції багатоквартирного житлового будинку на вул. Шевченка в м. Пустомити Львівської області відповідачем не проведено, договір на виготовлення робочого проекту багатоквартирного житлового будинку на вул. Шевченка в м. Пустомити Львівської області не укладався, робоча документація не виготовлялась, авторський нагляд на об'єкті будівництва не здійснювався.

З матеріалів справи вбачається, що позивач своїми листами №8 від 28.06.2012, №18 від 05.10.2012, №21 від 24.12.2012 звертався до відповідача з вимогами належного виконання договору про спільну діяльність (просте товариство).

У відповідь на лист позивача № 21 від 24.12.2012 відповідач своїм листом № 13-01 від 17.01.2013 повідомив про те, що будівництво об'єкту за договором призупинено у зв'язку із тимчасовими фінансовими труднощами відповідача та зазначив, що поновлення будівництва об'єкту заплановане на кінець першого кварталу 2013 року.

Однак, враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивач листом № 7 від 30.08.2013 звернувся до відповідача про розірвання договору про спільну діяльність та просив підписати додаток №1 до договору про розірвання договору про спільну діяльність (просте товариство) №1 від 20.02.2012 року.

Згідно з ч. 4 ст. 188 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Статтею 111-12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 25.02.2015 у справі № 910/13150/14, суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та постанову Київського апеляційного господарського суду в даній справі та направляючи справу на новий розгляд, наголосив на тому, що суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов про розірвання договору застосували частину другу статті 651 Цивільного кодексу України, визнавши встановленим факт істотного порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором, що за висновком судів призвело до того, що позивач значною мірою позбавився того, на що розраховував при укладанні договору. Одночасно суди при розірванні цього договору застосували пункт 4 частини першої статті 1141 Цивільного кодексу України, зазначив, що позивачу надано право вимагати розірвання договору незалежно від наявності порушення чи невиконання його умов іншою стороною.

Однак, як зазначив Вищий господарський суд України у постанові від 25.02.2015 у справі № 910/13150/14, зазначені висновки судів попередніх інстанцій щодо одночасного застосування різних підстав розірвання договору колегія вважає необґрунтованими з огляду на те, що законодавством передбачені різні правові наслідки щодо прав та обов'язків сторін в залежності від підстав його розірвання.

Крім того, Вищий господарський суду України у постанові від 25.02.2015 у справі № 910/13150/14 зазначив, що рішення судів попередніх інстанцій не містять висновків щодо строку виконання зобов'язань за Договором (які б ґрунтувались на обставинах справи, достеменно встановлених з належних доказів, наявних у матеріалах справах), в той час як встановлено відсутність як Графіка виконання робіт (підписання якого передбачено п. 5.3 Договору) так і передбачених у самому Договорі строків виконання робіт відповідачем.

При цьому, Вищий господарський суду України у постанові від 25.02.2015 у справі № 910/13150/14 також вказав на те, що суд повинен встановити термін виконання будівельних робіт, передбачених договором, та визначити момент, з якого у позивача виникло право на позов, а також зазначити норми матеріального права, які регулюють строки виготовлення проектної документації, отримання відповідного права на початок будівництва, строків проведення самого будівництва багатоповерхового будинку та введення об'єкту в експлуатацію.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 5.3. Договору, учасник, на якого покладено ведення спільної діяльності, зобов'язаний, серед іншого, забезпечити виконання в повному обсязі всіх робіт з проектування, будівництва об'єкту та ввести об'єкт в експлуатацію згідно із графіком, який є додатком до Договору.

Однак, як встановлено судом, сторони не погодили графік виконання робіт, а тому, відповідно не погодили строки виконання робіт за Договором про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012.

У письмових поясненнях, поданих до суду 24.04.2015, позивач зазначив, що відповідач не пред'являв позивачу на затвердження графік виконання проектних робіт, графік виконання будівельних робіт, в яких зазначаються строки виконання будівельних робіт, та не виготовив проект організації будівництва, в якому вказуються строки виконання будівельних робіт, що є істотним порушенням відповідачем умов Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012.

Так само, відповідач у відзиві на позовну заяву, поданому до суду 24.04.2015, зазначив, що умовами укладеного між сторонами Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 не передбачені строки виконання відповідачем свого обов'язку з будівництва об'єкту, а тому, на думку відповідача, договір не має жодних часових обмежень щодо виконання відповідачем покладених на нього обов'язків.

Суд частково погоджується з доводами відповідача щодо невстановлення у договорі строків виконання будівництва, та відсутності будь-яких додаткових угод або інших доказів, які б встановлювали факт погодження сторонами відповідних строків.

Водночас, в матеріалах справи містяться односторонні документи відповідача, в яких він зазначає строки будівництва та здачі об'єкта в експлуатацію. Так, з наявної в матеріалах справи копії Техніко-економічних показників на 4-х поверховий будинок із мансардою та нежитловими приміщеннями у м. Пустомити на вул. Шевченка - Бабія вбачається, що закінченням першої черги будівництва є 25.04.2013; здачею першої черги будівництва в експлуатацію є 25.08.2013.

Відповідно до паспорту будинку про будівництво багатоквартирного житлового будинку у м. Пустомити, вул. Шевченка - Бабія (належним чином засвідчена копія знаходиться в матеріалах справи), початком будівництва є 10.04.2012, а завершенням будівництва - 25.08.2013. Аналогічна інформація щодо строків будівництва також зазначена в рекламному буклеті, виконаного на замовлення відповідача (Перший житловий багатоквартирний будинок в Україні за системою «Пластбау» каркасно-монолітне будівництво з незломною, утепленою опалубкою), належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Водночас, суд зазначає, що позивачем до матеріалів справи долучений лист Державного підприємства Державного інституту проектування міст «Містопроект» Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України вих. № 103/10-1 від 16.03.2015 та розрахунок тривалості будівництва об'єкту «Багатоквартирний житловий будинок на вул. Шевченка - Бабія у м. Пустомити Пустомитівського району Львівської області з приміщеннями комерційного призначення», відповідно до якого проектною організацією на підставі норм СНиП 1.04.03-85* (норми тривалості будівництва і заділу у будівництві підприємств, будівель і споруд, затверджених постановою Держбуду СРСР і Держплану СРСР від 17.04.1985 № 51/90) була визначена загальна тривалість будівництва вказаного об'єкту, яка становить 13,1 місяця.

З урахуванням умов договору про спільну діяльність (зокрема, п.п. 2. 3, 5.3), саме на відповідача покладено обов'язок щодо здійснення (оплати) предпроектних та проектних робіт (підготувати та погодити проектну документацію з будівництва об'єкту) та забезпечення виконання у повному обсязі всіх робіт з проектування, будівництва та введення в експлуатацію об'єкту.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до п. 9 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів» від 16.05.2011 № 45, проектна документація на будівництво об'єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі вимог доступності для інвалідів та інших маломобільних груп населення.

Відповідно до п. 15 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження порядку розроблення проектної документації на будівництво об'єктів» від 16.05.2011 № 45, тривалість будівництва визначається при розробленні стадій ТЕО (ТЕР), ЕП, П або РП у розділі проекту з організації будівництва, враховуючи вид будівництва, складність будови, технічні та технологічні рішення, обсяг будівництва, трудові та технічні ресурси.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», експертиза проектів будівництва проводиться в установленому Кабінетом Міністрів України порядку експертними організаціями незалежно від форми власності, які відповідають критеріям, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності.

В матеріалах справи відсутні докази виготовлення відповідачем проектної документації на будівництво.

Водночас, відповідно до довідки, долученої позивачем та виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Галпроект» вих. № 6/05 від 28.05.2014, зазначено, що 28.05.2011 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галпроект» було укладено Договір № 26/11 про підготовку архітектурно-планувальної концепції багатоквартирного житлового будинку на вул. Шевченка в м. Пустомити Львівської області. Як стверджує у вказаному листі Товариство з обмеженою відповідальністю «Галпроект», проектні пропозиції були ним виготовлені і передані відповідачу, однак Договір на виготовлення робочого проекту багатоквартирного будинку на вул. Шевченка у м. Пустомити Львівської області не укладався, і, відповідно, робоча документація не виготовлялась; авторський нагляд на об'єкті будівництва не здійснювався.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем обов'язку з виготовлення проектної документації на будівництво. Водночас, враховуючи вказані нормативні акти, тривалість будівництва визначається саме при розробленні проекту будівництва, враховуючи вид будівництва, складність будови, технічні та технологічні рішення, обсяг будівництва, трудові та технічні ресурси.

Суд погоджується з доводами відповідача, що договором про спільну діяльність сторонами також не було погоджено строк виконання відповідачем обов'язку щодо підготовки і погодження проекту будівництва. Однак, суд звертає увагу на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Цивільного кодексу України до загальних засад цивільного законодавства належить, зокрема, справедливість, добросовісність та розумніть.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Цивільного кодексу України, якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлене судом.

Суд зазначає, що добросовісне здійснення особою свого цивільного права передбачає реалізацію правомочностей відповідного права з урахуванням інтересів інших учасників відносин, публічних інтересів держави тощо. Добросовісність здійснення цивільного права завжди проявляється в такій поведінці особи-носія такого права, яка знаючи (повинна була знати), що здійснення нею прав або виконання обов'язків може призвести до негативних наслідків, не вжила доступних їй заходів для їх усунення.

В іншому випадку така особа має вважатися недобросовісною з настанням для неї тих чи інших правових наслідків.

Розумне здійснення цивільних прав передбачає адекватну оцінку особою цінності певного майнового права, доцільність своїх дій, наслідків здійснення або нездійснення цивільного права. У зв'язку з цим, розумним здійсненням цивільних прав слід вважати звичайні дії, які є адекватними стану правовідносин і які може вчиняти особа відповідно до її середнього рівня інтелекту та життєвого досвіду, а також професійного статусу особи.

Приймаючи до уваги вказані норми, умови Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, мету укладення договору, суд вважає, що поведінка відповідача при виконанні договору є недобросовісною та розумні строки виготовлення проектної документації не дотримані.

Таким чином, за відсутності погодженого сторонами строку будівництва об'єкту та неможливості застосування положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України до даних правовідносин, суд приймає розрахунок тривалості будівництва, здійснений Державним підприємством Державний інститут проектування міст «Містопроект» на підставі норм СНиП 1.04.03-85* (норми тривалості будівництва і заділу у будівництві підприємств, будівель і споруд, затверджених постановою Держбуду СРСР і Держплану СРСР від 17.04.1985 № 51/90), як належний доказ у підтвердження нормативного строку здійснення будівництва.

При цьому відповідачем не була надана будь-яка інша документація, розроблена проектною організацією або експертний висновок, який би спростовував інформацію щодо тривалості будівництва, яка вказана у розрахунку Державного підприємства Державного інституту проектування міст «Містопроект» Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним умов укладеного між сторонами Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012. При цьому, як пояснив позивач у судових засіданнях, на даний момент будівництво на об'єкті не здійснюється у зв'язку з відсутністю дозволу на будівництво.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав обов'язок щодо розробки проекту будівництва у розумні строки та не здійснив будівництво об'єкту відповідно до договору про спільну діяльність у строки, передбачені нормами тривалості будівництва та розрахованими Державним підприємством Державний інститут проектування міст «Містопроект» Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (13,1 місяць), та строки, які встановлені відповідачем у Техніко-економічних показниках на 4-х поверховий будинок із мансардою та нежитловими приміщеннями у м. Пустомити на вул. Шевченка - Бабія та паспорті будинку (25.08.2013), а отже на момент звернення позивача з позовом до суду (27.06.2014, штамп на поштовому конверті) його права були порушені.

Крім того, відповідно до Висновку експертизи з технічного обстеження № 14.46.10.04.41.20-4884/5362 фундаментів під житловий чотириповерховий житловий будинок на розі вулиць Шевченка та Бабія у м. Пустомити Львівської області, який складено Державним підприємством «Західний експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» від 29.10.2014, встановлено, що роботи по влаштуванню фундаментів виконані неякісно, з порушенням технології влаштування фундаментів, а саме: відсутній проект виконання робіт; відсутні ущільнення природного грунту під основами фундаментів; відсутнє влаштування підготовки (піщаної або щебеневої, пошарово ущільненої, товщиною 200-300 мм.); замулення котловану; корозія арматури і каркасів.

Крім того, у вказаному висновку зазначено, що використання влаштованого фундаменту для подальшого будівництва неможливе.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Тобто, необхідною умовою виконання будівництва є наявність проектної документації.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем норм будівництва навіть у тій частині об'єкту будівництва, яку він побудував.

Щодо доводів позивача про невиконання відповідачем обов'язку щодо реєстрації договору про спільну діяльність у податкових органах, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 64.6 статті 64 Податкового кодексу України, на обліку в органах державної податкової служби повинні перебувати угоди про розподіл продукції та договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на яких поширюються особливості податкового обліку та оподаткування спільної діяльності, визначені цим Кодексом. Взяття на облік договору про спільну діяльність або угоди про розподіл продукції здійснює платник податків - учасник, визначений відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору або угоди.

Відповідно до п. 4.1 Договору, під час ведення спільних справ діяти від імені всіх учасників має право виключно виконавець - уповноважений учасник.

Згідно з п. 13.2 Договору, даний Договір складений у 3-х автентичних примірниках - по одному для кожного з учасників, один - для взяття на облік податкових органам за місцем знаходження виконавця.

Таким чином, відповідач (виконавець за договором) повинен був зареєструвати Договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 у податкових органах за місцем свого знаходження (відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: м. Київ, Шевченківський район, проспект Перемоги, 68/1, оф. 62).

Як вбачається з листа Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві вих. № 27264/10/26-59-18-05-23 від 03.11.2014, відомості щодо наявності інформації про реєстрацію у ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 відсутні, що свідчить про невиконання відповідачем покладеного на нього обов'язку з реєстрації договору податковим органом.

Таким чином, відповідач порушив умови Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, зокрема, не здійснив розробку та оплату проектних робіт, не здійснив у повному обсязі будівництво та введення в експлуатацію об'єкту будівництва, неякісно виконав частину будівельних робіт, не зареєстрував договір у податковому органі.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про істотне порушення відповідачем Договору про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, оскільки внаслідок завданої цим шкоди позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору (будівництво та розподіл збудованого та введеного в експлуатацію об'єкта - відповідно до мети договору), у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається саме на наявність істотного порушення відповідачем умов договору та положення статті 651 Цивільного кодексу України (як у позовній заяві, так і у письмових уточненнях до неї), а не на положення статті 1142 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо обов'язку позивача відшкодувати понесені відповідачем витрати у розмірі 752028 грн. 78 коп., відповідно до положень статті 1142 Цивільного кодексу України, з огляду на те, що укладений між сторонами Договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012 підлягає розірванню на підставі статті 651 Цивільного кодексу України, а не на підставі статті 1142 Цивільного кодексу України.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, що позивачем не у повному обсязі були передані відповідачу документи, необхідні для будівництва об'єкту.

Так, відповідач зазначив, що позивачем були передані документи, які стосувались будівництва дев'ятиповерхового будинку, та не надано у повному обсязі документів на будівництво чотириповерхового будинку, зокрема дозволу на будівництво саме чотириповерхового будинку.

Однак, вказані твердження відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме, актом прийому-передачі від 07.02.2012, в якому, зокрема, вказано про передачу позивачем дозволу на виконання будівельних робіт (дозвіл на будівництво).

Крім того, відповідно до пункту 5.3. Договору, учасник, на якого покладено ведення спільної діяльності (відповідач), зобов'язаний, зокрема, забезпечити оформлення дозволу на виконання будівельних робіт в інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю м. Пустомити.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір про спільну діяльність (просте товариство) № 1 від 20.02.2012, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Еліт» (79005, Львівська обл., м. Львів, вул. К. Левицького, буд. 20, офіс 2; ідентифікаційний код: 34107152) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрспецбуд-Монтаж» (03113, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 68/1, офіс 62; ідентифікаційний код: 36593696).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрспецбуд-Монтаж» (03113, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 68/1, офіс 62; ідентифікаційний код: 36593696) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробуд-Еліт» (79005, Львівська обл., м. Львів, вул. К. Левицького, буд. 20, офіс 2; ідентифікаційний код: 34107152) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 25.05.2015

Суддя І.М. Отрош