ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 травня 2015 року Справа № 925/1522/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Владимиренко С.В.,

Мележик Н.І.,

розглянувши касаційну скаргу Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 березня 2015 року у справі № 925/1522/14 Господарського суду Черкаської області за позовом Публічного акціонерного товариства "БМ Банк", м. Київ, до: 1) Відділу державної виконавчої служби Ватутінського міського управління юстиції, Черкаська область; 2) Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції, Черкаська область; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Уманьпромжитлобуд-2", Черкаська область; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Черкаська обласна дирекція Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Черкаси; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Христинівка-Агро", Черкаська область, про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

Подана Уманським міським відділом державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню, з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

З 1 листопада 2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" від 06.10.2011 р. № 3828-VI, статтею 4 якого визначено розміри ставок судового збору за подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду тощо.

Зокрема, за подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру, становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (пп. 1,5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", який набрав чинності 01.01.2015, у січні 2015 встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 218,00 грн.

Предметом спору у даній справі є вимога немайнового характеру про звільнення нерухомого майна з-під арешту.

В касаційній скарзі Уманським міським відділом державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції висловлено прохання про скасування постанови суду апеляційної інстанції та залишення без змін рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, при зверненні до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою заявник повинен був сплатити 852,60 судового збору.

Доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі заявник касаційної скарги не надав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, згідно п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України" розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів.

З огляду на зазначене, подані скаржником копії фіскальних чеків від 10.04.2015 не можуть вважатись належними доказами виконання ним вимог ч. 4 ст. 111 ГПК України щодо направлення іншим учасникам судового процесу копій касаційної скарги. До того ж, заявником не надано доказів направлення копії касаційної скарги третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 - Черкаській обласній дирекції Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

Згідно ч. 3 ст. 1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених в пунктах 3, 4 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу в загальному порядку та з відповідним клопотанням про відновлення процесуального строку на касаційне оскарження.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, скарга не дає підстав для перегляду постанови Київського апеляційного господарського суду від 23 березня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Уманського міського відділу державної виконавчої служби Уманського міськрайонного управління юстиції на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 березня 2015 року у справі № 925/1522/14 повернути скаржнику, а справу - Господарському суду Черкаської області.

Головуючий суддя: Н.Г. Дунаєвська Н.Г.

Судді: С. В. Владимиренко

Н.І. Мележик