ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р.Справа № 916/1313/15-г
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.

при секретарі судового засідання Бєлих К.В.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Арсенал Страхування" до Товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранспортне підприємство 15107", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1, про стягнення 49000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.03.2015 р. прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Арсенал Страхування", порушено провадження у справі № 916/1313/15-г та призначено її до розгляду в засіданні суду на 20.04.2015 р.

За правилами ст.77 ГПК України в судовому засіданні 20.04.2015 р. розгляд справи відкладено на 18.05.2015 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.04.2015 р. залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1.

Учасники процесу повідомлені про час і місце засідань господарського суду, що підтверджується, зокрема, повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в судовому засіданні 18.05.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Арсенал Страхування" (далі - ПрАТ „СК „Арсенал Страхування") звернулось в господарський суд Одеської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранспортне підприємство 15107" (далі - ТОВ „АП 15107") в порядку регресу 49000,00 грн. страхового відшкодування, виплаченого на користь особи, якій завдано збитки внаслідок неправомірних дій робітника відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ПрАТ „СК „Арсенал Страхування" посилається, зокрема, на положення ст.ст.993,1166,1172,1188,1191,1194 ЦК України, ст.38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.2014 р. по справі № 495/1709/14-п, поліс від 27.12.2013 р. № АС 9247397, страховий акт від 01.04.2014 р. НОМЕР_3-1, висновок експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріальних збитків, нанесених власнику транспортного засобу від 27.02.2014 р. № 2145, платіжне доручення від 03.04.2014 р. № 390, претензію від 24.04.2014 р. № /к тощо.

ТОВ „АП 15107" та ОСОБА_1 власні міркування з приводу спірних правовідносин не повідомили.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив таке.

27.12.2013 р. між ПрАТ „СК „Арсенал Страхування" (страховик) та ТОВ „АП 15107" (страхувальник) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3 (автомобіль „БАЗ А079.23", державний номер НОМЕР_1, рік випуску - 2005), за умовами якого: страховим ризиком є дорожньо-транспортна пригода; строк дії угоди: з 28.12.2013 р. до 27.05.2014 р.; страхова сума за заподіяну майну шкоду - 50000,00 грн.; франшиза - 1000,00 грн.; застрахований транспортний засіб використовується як маршрутне таксі.

09.02.2014 р. на автодорозі Одеса - Білгород-Дністровський сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням працівника ТОВ „АП 15107" ОСОБА_1 та автомобіля „Рено", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого автомобіль „Рено" отримав механічні пошкодження, про що свідчить у т.ч. постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.2014 р. по справі № 495/1709/14-п, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні Правил дорожнього руху в частині незабезпечення технічної справності керованого ним транспортного засобу.

Завдана ОСОБА_2 матеріальна шкода дорівнює 66918,32 грн. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу встановлено у висновку від 27.02.2014 р. № 2145 оцінювача ФОП ОСОБА_3, котрий має відповідну кваліфікацію.

Розмір належного до виплати страхового відшкодування зафіксовано в страховому акті ПрАТ „СК „Арсенал Страхування" від 01.04.2014 р. НОМЕР_3-1, згідно якого виплаті підлягають 49000,00 грн. з урахуванням максимального ліміту відповідальності страховика та франшизи.

03.04.2014 р. ПрАТ „СК „Арсенал Страхування" сплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 49000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 390 та відомість № 196 до нього.

24.04.2014 р. ПрАТ „СК „Арсенал Страхування" оформило претензію № /к, в якій просило ТОВ „АП 15107" відшкодувати в порядку регресу 49000,00 грн. шкоди, заподіяної ОСОБА_2.

Залишення вказаної претензії без відповіді та задоволення спричинило звернення з позовом у рамках провадження у даній справі.

Перевіривши обґрунтованість доводів позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення його вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів..., що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України зазначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За змістом п.2 ч.1 ст.980 ЦК України, з яким кореспондується ст.4 Закону України „Про страхування" від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР (із змінами), предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

В ч.1 ст.999 ЦК України визначено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

Пунктом 9 ч.1 ст.7 Закону України „Про страхування" передбачено, що страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є різновидом обов'язкового страхування.

Згідно із преамбулою Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 р. № 1961-IV (із змінами) він регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п.1.1 цього Закону України страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу.

Пункт 1.2 зазначеного Закону України передбачає, що страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України „Про страхування".

Згідно із п.22.1 ст.22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. „г" п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Враховуючи зміст наведених норм матеріального права та підтвердження постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.2014 р. по справі № 495/1709/14-п винної поведінки працівника ТОВ „АП 15107" ОСОБА_1, який не перевірив технічний стан транспортного засобу, що призвело до завдання матеріальної шкоди, з підстав, вказаних в п.п. „г" п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позов про стягнення зі страхувальника в порядку регресу виплачених страховиком коштів у сумі 49000,00 грн. підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44-49,82-85 ГПК України, вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранспортне підприємство 15107" (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська,67-А, код 03115028) на користь Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Арсенал Страхування" (01000, м. Київ, вул. Борщагівська,154, код 33908322) 49000/сорок дев'ять тисяч/ грн. 00 коп. заборгованості та 1827/одна тисяча вісімсот двадцять сім/грн. 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 20 травня 2015 р.

Суддя Л.В. Лічман