ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" травня 2015 р. Справа № 918/485/14

Господарський суд Рівненської області в складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань Морозу С.Ю.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про розстрочку виконання рішення у справі № 918/485/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго"

про стягнення заборгованості в сумі 53 402 043 грн. 25 коп.

Сторони не забезпечили явки у судове засідання повноважних представників.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №13/3183-ТЕ-28 від 28.12.2012 року в сумі 53 402 043,25 грн., з яких: 49 432 822,49 грн. основного боргу, 2 629 446,36 грн. пені, три відсотки річних у розмірі 735 514,33 грн. та 604 260,07 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 08.07.2014р. позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз" задоволені частково.

На примусове виконання зазначеного рішення 28.07.2014р. видано відповідний наказ.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.09.2014р. рішення господарського суду Рівненської області від 08.07.2014р. у справі №918/485/14 змінено, викладено п. 2, 3 його резолютивної частини в наступній редакції: "Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, вулиця Галицького, 27, місто Рівне, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01001, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6, ) - 49432822,49 грн. (сорок дев'ять мільйонів чотириста тридцять дві тисячі вісімсот двадцять дві гривні сорок дев'ять копійок) основного боргу, 1835355,25 грн. (один мільйон вісімсот тридцять п'ять тисяч триста п'ятдесят п'ять гривень двадцять п'ять копійок) пені, 733543,21 грн. (сімсот тридцять три тисячі п'ятсот сорок три гривні двадцять одну копійку) 3% річних, 604260,07 грн. (шістсот чотири тисячі двісті шістдесят гривень сім копійок) інфляційних втрат та 73067,02 грн. судового збору. В позові в частині стягнення 786580,82 грн. пені, 1971,12грн. 3% річних - відмовити". У решті рішення залишено без змін.

01 грудня 2014 року на примусове виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 01.09.2014 року у даній справі, місцевим господарським судом видано наказ.

8 травня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" звернулося до господарського суду Рівненської області з заявою №03-05/1606/1324 від 07.05.2015 року про розстрочку виконання рішення господарського суду у справі №918/485/13 згідно з графіком зазначеним у заяві, мотивовану тим, що відповідач на даний час перебуває в скрутному фінансовому становищі, що підтверджується довідками №04-05/1602/1319 від 07.05.2015 року про стан заборгованості за послуги теплопостачання по ТОВ "Рівнетеплоенерго", №02-04/1604/1321 від 07.05.2015 року про заборгованість державного бюджету з різниці в тарифах та №02-04/1603/1320 від 07.05.2015 року про кредиторську заборгованість ТОВ "Рівнетеплоенерго", а також тим, що накладення арешту на його рахунки призведе до блокування роботи підприємства, посилення соціальної напруги та зриву опалювального сезону 2015-2016 років у місті.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 12.05.2015 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про розстрочку виконання рішення у справі №918/485/13 прийнято до розгляду, призначено до слухання в засіданні на 22 травня 2015 року.

У судове засідання 22 травня 2015 року сторони не забезпечили явки своїх повноважних представників. Стягувач вимог ухвали суду від 12 травня 2015 року не виконав.

Розглянувши подану заяву, оцінюючи доводи заявника, суд приймає до уваги наступне.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Пунктом 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналіз зазначеного вище свідчить про те, що розстрочка виконання рішення суду можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у строк або встановленим господарським судом способом.

Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення. Також повинні враховуватись інтереси сторін, їх матеріальний стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження".

Заявник, в обґрунтування своїх вимог, посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства, що не свідчить про існування виняткових обставин, необхідних для розстрочення прийнятого у справі судового рішення.

При цьому судом враховується, що економічна ситуація в державі має рівнозначний вплив як на відповідача, так і на позивача. Розстрочення виконання рішення суду може призвести до значного знецінення коштів заборгованості внаслідок інфляційних процесів в економіці держави.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявник не обґрунтував та не надав належних доказів, які б підтверджували обставини, що ускладнюють або виключають виконання ним рішення господарського суду. У якості доказу неспроможності ТОВ "Рівнетеплоенерго" заявником надані лише довідки складені останнім, які суд не приймає в якості належних доказів в розумінні статті 34 ГПК України, які б могли підтвердити фінансовий стан заявника. Жожних інших доказів, банківських виписок, довідок банку про стан рахунків заявника, тощо останнім не надано.

За таких обставин, наведені заявником мотиви та подані докази не підтверджують існування виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи наведене, заява ТОВ "Рівнетеплоенерго" №03-05/1606/1324 від 07.05.2015 року про розстрочку виконання рішення господарського суду Рівненської області у справі №918/485/14 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" №03-05/1606/1324 від 07.05.2015 року про розстрочку виконання рішення у справі № 918/485/14 відмовити.

Суддя Пашкевич І.О.