УХВАЛА

18.05.2015Справа № 910/1414/15-г

За позовомПублічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Лотос"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Корнієвський Сергій Васильович
прозвернення стягнення на предмет іпотеки
Представники:
від позивача:не з'явились.
від відповідача:Міщук Д.І. - представник за довіреністю № 5 від 17.04.2015;
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явились.

Головуючий суддя Отрош І.М.

Судді Літвінова М.Є.

Полякова К.В.

ВСТАНОВИВ:

26.01.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у зв'язку з неналежним виконанням Корнієвським Сергієм Васильовичем умов Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007, у позивача виникло право достроково задовольнити свої вимоги щодо погашення заборгованості по кредиту у розмірі 141580 дол. США 25 центів, що в еквіваленті станом на 08.01.2015 становить 2234074 грн. 90 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 11360 дол США 87 центів, що в еквіваленті станом на 08.01.2015 становить 179269 грн. 60 коп., пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 63612 грн. 63 коп. та пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом у розмірі 5504 грн. 72 коп. шляхом звернення стягнення за Договором іпотеки № 10708 від 18.07.2007, укладеним між позивачем та відповідачем, на предмет іпотеки, яким є нежитлове приміщення підвалу (в літ. В), загальною площею 144,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 20, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2015 порушено провадження у справі № 910/1414/15-г, розгляд справи призначено на 16.02.2015; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Корнієвського Сергія Васильовича.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 02.03.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 20.03.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2015 призначено колегіальний розгляд справи № 910/1414/15-г, розгляд справи відкладено для визначення складу колегії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2015 колегією суддів у складі головуючого судді Отрош І.М., суддів Літвінової М.Є. та Полякової К.В. справу № 910/1414/15-г прийнято до провадження; розгляд справи призначено на 17.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 18.05.2015.

У судовому засіданні 18.05.2015 представник відповідача подав клопотання про залишення позову без розгляду, розглянувши яке суд відмовив у його задоволенні у зв'язку з тим, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено право учасника судового процесу подавати клопотання про залишення позову без розгляду, та залишення позову без розгляду є виключною компетенцією суду.

Представник позивача у судове засідання 18.05.2015 не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 465.

У судове засідання 18.05.2015 представник третьої особи не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, повідомленою суду позивачем, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Судом встановлено, що 17.07.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (п. 1.1 ст. 1 Статуту), (банк) та Корнієвським Сергієм Васильовичем (позичальник) укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті (долар США) в сумі 400000 дол США 00 центів, що дорівнює еквіваленту 2020000 грн. 00 коп. за курсом Національного банку України на день укладення Договору, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі.

Відповідно до п. 1.2.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 17.07.2017, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

Відповідно до п. 2.1 Договору про надання споживчого кредиту № 0, виконання зобов'язань позичальника за цим Договором забезпечується, зокрема, заставою нерухомості (нежитлового приміщення) - іпотекою майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ш. Руставелі, буд. 20-в згідно з Договором іпотеки № 10705 від 17.07.2007, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотос», що виступає майновим поручителем.

Згідно з п. 3.1.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0, керуючись чинним законодавством України, зокрема ст. 611 Цивільного кодексу України, відмовити позичальнику в наданні кредиту (частково або в повному обсязі) та/або вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому термін повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділом 6 цього Договору, у разі порушення позичальником умов цього Договору та/або настання будь-якої події, що може погіршити фінансовий стан позичальника та/або вплинути на його здатність або бажання виконувати власні зобов'язання за цим Договором.

Відповідно до п. 6.1.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2 цього Договору, та вимагати від позичальника дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення.

В силу положень статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

З метою забезпечення виконань Корнієвським Сергієм Васильовичем своїх зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007, 18.07.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотос» (іпотекодавець) та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», який змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (п. 1.1 ст. 1 Статуту), (іпотекодержатель) укладено Договір іпотеки № 10708, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно - нежитлове приміщення підвалу (в літ. В), загальною площею 144,20 кв.м., що є власністю іпотекодавця та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 20.

Згідно з п. 1.3 Договору іпотеки, іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов'язань боржника, зокрема, за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007, але не обмежуючись наступними зобов'язаннями, а саме: зобов'язання по поверненню в повному обсязі отриманих в порядку та на умовах відповідно до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007, кредитних коштів у розмірі 400000 дол. США 00 центів, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день укладення цього Договору складає 2020000 грн. 00 коп.; зобов'язання по поверненню отриманого кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007 в термін до 17.07.2017, якщо інший термін повернення кредиту не встановлено згідно до його умов; зобов'язання по поверненню отриманого кредиту за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007 на рахунок № 180; зобов'язання по сплаті плати за кредит (проценти та комісії) по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007 у розмірі 13,7 % річних та за зарахування коштів на позичковий рахунок при достроковому погашенні кредиту за ініціативою позичальника у розмірі 0% процентів від достроково погашеної суми кредиту; зобов'язання по сплаті плати за кредит на рахунок №180; зобов'язання по сплаті неустойки (штрафи, пені) у порядку та строки, зазначені у Договорі про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007; інші відшкодування іпотекодержателя, визначені у п. 1.4.1.4 Договору іпотеки.

Відповідно до п. 1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання боржником положень, зокрема, Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007, іпотекодержатель має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, а також видатки по зверненню стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію.

Згідно з п. 5.1 Договору іпотеки, іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за цим договором та, зокрема, за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007, яке виникає в іпотекодержателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) боржниками своїх зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором та в інших випадках, передбачених цим договором, в тому числі, при простроченні належного платежу та згідно з розділом 4 договору.

Відповідно до п. 5.2 Договору іпотеки, задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється, зокрема, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса після невиконання іпотекодавцем у 30 денний строк вимоги, згідно до повідомлення надісланого у порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку» (п. 5.4 Договору іпотеки).

У відповідності до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі невиконання зобов'язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст. 589 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1. ст. 590 ЦК України).

Частиною 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Суд зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, в даному випадку предметом позову є звернення стягнення на предмет іпотеки, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Лотос"; а підставою позову є порушення боржником (Корнієвським Сергієм Васильовичем) свого обов'язку щодо дострокового повернення кредиту та процентів за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007, в результаті чого позивач набув право вимагати від відповідача виконання ним свого обов'язку, передбаченого Договором іпотеки № 10708 від 18.07.2007, та звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості Корнієвського Сергія Васильовича за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007.

Відповідно до п. 1.2.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 17.07.2017, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди сторін.

Судом встановлено, що сума основного боргу за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007 у розмірі 141580 дол. США 25 центів є залишком заборгованості по кредиту станом на 17.06.2014.

Як вбачається із графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до Договору), який був поданий позивачем до суду 11.02.2015, в строк по 17.06.2014 Корнієвський Сергій Васильович повинен був сплатити черговий платіж в погашення кредиту у розмірі 3333 дол. США 33 центи.

При цьому, відповідно до Графіку погашення кредиту (Додаток № 1 до Договору), станом на 17.06.2014 залишок максимально допустимої заборгованості за кредитом повинен був не перевищувати 123333 дол. США 60 центів.

Однак, починаючи з 17.06.2014 Корнієвський Сергій Васильович не сплачував заборгованість за кредитом у строки та розміри, встановлені графіком погашення заборгованості (Додаток № 1 до Договору), що підтверджується наданою позивачем довідкою-розрахунком заборгованості за кредитом та звітом про погашення за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007 за період з 17.07.2007 по 09.02.2015.

Згідно з п. 6.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0, в разі застосування банком права, передбаченого п. 6.1.2 Договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним: банк повідомляє позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всіє наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за Договором шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника; терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі банку в 32 календарні дні, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту за умови, що банк направив за адресою позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов'язань позичальника за договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а позичальник не усунув зазначених банком порушень зобов'язань позичальника за договором протягом 31 календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку.

Терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 41 календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку внаслідок зміни позичальником адреси (без попереднього про це письмового повідомлення банку) або з інших підстав протягом 40 календарних днів, рахуючи з дати направлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку.

Не пізніше дати дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит позичальник зобов'язується виконати в повному обсязі й інші власні грошові зобов'язання, передбачені договором. В разі порушення позичальником нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої суми кредиту та/або сплати плати за кредит за договором, вважається, що такий позичальник користується кредитом понад строк, встановлений договором, при цьому, починаючи з наступного робочого дня, сума такого кредиту вважається простроченою сумою основного боргу, а сума плати за кредит - відповідно простроченими процентами та/або простроченими комісіями.

Однак, попри те, що суд неодноразово витребовував у позивача докази направлення повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит в порядку п. 6.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007 (зокрема, у судовому засіданні 02.03.2015, про що зазначено у протоколі судового засідання, та ухвалою від 17.04.2015), позивач не надав суду ані повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, ані доказів його направлення Корнієвському Сергію Васильовичу.

Суд наголошує на тому, що позивач не навів суду поважних причин, які за об'єктивних, тобто, незалежних від позивача обставин унеможливлювали або істотно утруднювали виконання ним вимог суду - надання суду доказів направлення Корнієвському Сергію Васильовичу повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007.

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Ненадання позивачем витребуваних судом матеріалів, необхідних для вирішення спору перешкоджає з'ясуванню судом всіх обставин справи, всебічному та об'єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі та прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п.п. 2.3, 3.9.3 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, може тягнути за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

У п. 4.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 викладено правову позицію про те, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто, незалежних від позивача обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, в тому числі, залишити позов без розгляду.

Суд наголошує на тому, що у зв'язку з неподанням позивачем витребуваних судом документів, він позбавлений можливості встановити наявність чи відсутність права у позивача на звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 10708 від 18.07.2007 в рахунок дострокового погашення заборгованості третьої особи - дострокового повернення кредитних коштів за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.07.2007, з огляду на відсутність доказів наявності підстав для дострокового виконання обов'язку третьою особою щодо повернення кредиту за кредитним договором (неподання позивачем повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту та плати за кредит, а також доказів його направлення Корнієвському Сергію Васильовичу).

Крім того, суд зазначає, що представник позивача у призначені судові засідання 16.02.2015, 20.03.2015, 17.04.2015 та 18.05.2015 не з'являвся та про причини неявки суд не повідомляв.

При цьому, з метою встановлення фактичних обставин справи, суд ухвалою від 17.04.2015 визнав явку уповноважених представників сторін (в тому числі і представника позивача) обов'язковою. Втім, представник позивача у судове засідання, призначене на 18.05.2015, не з'явився, будь-яких письмових пояснень щодо позовних вимог суду не надав.

Згідно із ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Неявка позивача у судові засідання перешкоджає з'ясуванню судом всіх обставин справи, всебічному і об'єктивному дослідженню правомірності позовних вимог по справі та прийняттю правильного і обґрунтованого рішення в межах встановлених процесуальних строків.

При цьому, суд зазначає, що неявка в судові засідання представника позивача перешкоджає, перш за все, з'ясуванню питання щодо підтримання заявлених позовних вимог станом на час розгляду справи у суді.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Таким чином, за висновками суду, подальший розгляд справи за відсутності необхідних доказів є неможливим, оскільки це перешкоджає всебічному та повному розгляду справи та унеможливлює вирішення спору по суті з огляду на те, що наявні у справі докази є недостатніми для прийняття об'єктивного, мотивованого судового рішення, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

Керуючись ст. ст. 32, 34, 43, 86, п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Корнієвський Сергій Васильович про звернення стягнення на предмет іпотеки, - залишити без розгляду.

2. Повернути Публічному акціонерному товариству «Укрсиббанк» (61001, Харківська обл., м. Харків, просп. Московський, буд. 60; ідентифікаційний код: 09807750) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 49649 (сорок дев'ять тисяч шістсот сорок дев'ять) грн. 24 коп., сплачений за платіжним дорученням № від 17.01.2015.

Головуючий суддя І.М. Отрош

Судді М.Є. Літвінова

К.В. Полякова