УХВАЛА

25.05.2015Справа № 5011-17/17906-2012
За скаргою казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал"

На дії відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві

у справі № 5011-17/17906-2012

за позовом казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал"

до корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал"

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,

державне підприємство завод "Арсенал"

товариство з обмеженої відповідальністю "Скайнет LТD"

про стягнення 1 565 249,06 грн.

Суддя: Чебикіна С.О.(головуюча)

суддя: Шкурдова Л.М.

суддя: Літвінова М.Є.

Представники учасників процесу:

Від стягувача(скаржника) Щиголь Є.В.

Від боржника не з'явились

Від третіх осіб не з'явились

Від ВДВС не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося казенне підприємство спеціального приладобудування "Арсенал" з позовом до корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" про стягнення 1 809 838,07 грн. за договором № И/45-323-08 від 23.09.2008 р., а саме: 1 565 249,06 грн. основного боргу та 244 589,01 грн. пені.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.02.2014 р. у справі № 5011-17/17906-2012 позов задоволено частково, стягнуто з корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, код 34690805) на користь казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, код 14307357) 829 584 (вісімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 41 коп. заборгованості та 16 591 (шістнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одну) грн. 69 коп. судового збору, в іншій частині позову відмовлено та стягнуто з казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, код 14307357) на користь корпорації "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" (01010, м. Київ, вул. Московська, 8, код 34690805) 10 716 (десять тисяч сімсот шістнадцять) грн. 00 коп. витрат за проведену судову експертизу.

27.03.2014 між казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал" та корпорацією "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" було затверджено мирову угоду.

12.02.2015 р. через канцелярію суду від казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" надійшла скарга на дії відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, у якій скаржник просить визнати неправомірною та скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30.10.2014 р. за № 45245278.

За резолюцією голови господарського суду міста Києва вказану скаргу передано на розгляд судді Чебикіної С.О. у зв'язку із припиненням повноважень судді Удалової О.Г.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2015 вказану скаргу призначено до розгляду на 02.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2015 р. розгляд скарги відкладено на 18.03.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2015 р. розгляд скарги відкладено на 22.04.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України.

Ухвалою суду від 22.04.2015 р. розгляд скарги відкладено на 25.05.2015 р. . на підставі ст. 77 ГПК України.

25.05.2015 р. через канцелярію суду від ВДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві надійшли письмові заперечення на скаргу,у яких представник ДВС у скарзі просить відмовити з тих підстав, що ухвала про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим для виконавчих документів, не містить вказівок, які повинен виконати державний виконавець, а тому не є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження».

У засідання суду 25.05.2015 р. представники боржника, ВДВС, та третіх осіб не з'явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи та поданої скарги, заслухавши пояснення представників учасників процесу, суд дійшов висновку, що скарга казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2014 між казенним підприємством спеціального приладобудування "Арсенал" та корпорацією "Науково-виробниче об'єднання "Арсенал" було затверджено мирову угоду.

15.10.2014 р. казенне підприємство спеціального приладобудування "Арсенал" звернулося до ВДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві з заявою від 30.09.2014 № 04-7/267 про відкриття виконавчого провадження на підставі ухвали господарського суду міста Києва про затвердження мирової угоди.

Постановою ВДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 30.10.2014 р. ВП № 45245278 відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання зазначеної вище ухвали.

Постанова від 30.10.2014 р. ВП № 45245278 мотивована тим, що виконавчий документ, пред'явлений до примусового виконання містить лише взаємовигідні умови сторін судового спору та не визначає будь-якого способу та порядку примусового виконання, що унеможливлює здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до абз. 5 п. 7.9 . постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року № 9, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Судом встановлено, що ухвала господарського суду міста Києва від 27.03.2014 р. про затвердження мирової угоди відповідає встановленим вимогам до виконавчого документа і містить спосіб та порядок її виконання.

Так, у п. 1, 2 затвердженої мирової угоди зазначається, що Боржник визнає, що його заборгованість перед Стягувачем за Договором № И/45-323-08 від 23.09.2013 р. на момент укладення цієї Мирової угоди відповідає заявленим у позовній заяві вимогам і становить: основний борг - 829 584,41 грн. (вісімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири гривень 41 копійка); судовий збір - 16 591,69 грн. (шістнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одна гривня 69 копійок).

Боржник гарантує виплатити всю заборгованість до 1 вересня 2014 року.

При цьому, мирова угода між сторонами затверджувалась на стадії виконання рішення і факт порушення боржником умов укладеного між сторонами Договору встановлений у рішенні господарського суду міста Києва від 04.02.2014 р., а тому зазначені пункти договору передбачають, що так як боржник не сплати наявну заборгованість до 01.09.2014 р. з нього підлягає стягненню на користь стягувача основний борг - 829 584,41 грн. (вісімсот двадцять дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири гривень 41 копійка); судовий збір - 16 591,69 грн. (шістнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто одна гривня 69 копійок) у примусовому порядку.

Таким чином, в ухвалі суду від 27.03.2014 р. про затвердження мирової угоди містяться умови, розмір, строк виконання зобов'язань сторін, а тому твердження, викладені представником ВДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

В свою чергу, посилаючись на приписи п. 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі - Закон) іншими передбаченими законом обставинами, що виключають здійснення виконавчого провадження, державний виконавець визначив відсутність в ухвалі способу та порядку примусового виконання що унеможливлює здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1,3 Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа.

Таким чином, посилання дії відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві на приписи п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону як на підставу для відмови в прийнятті до провадження виконавчого документа є безпідставним та необґрунтованим.

Зазначене вище в повному обсязі спростовує доводи відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві викладені в письмових заперечення на подану стягувачем до суду скаргу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення скарги казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Скаргу казенного підприємства спеціального приладобудування "Арсенал" задовольнити.

2.Визнати недійсною постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 45245278 від 30.10.2014 р. про відмову у відкриті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа).

3.Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали господарського суду міста Києва від 27.03.2014 р. у справі № 5011-17/17906-2012.

Судді С.О. Чебикіна (головуюча)

Л.М. Шкурдова

М.Є. Літвінова