РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №5011-7/1603-2012

За позовомПриватного акціонерного товариства «АТЕК»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп»
про витребування майна з чужого володіння та визнання недійсними додаткових угод до договору оренди
За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп»
доПриватного акціонерного товариства «АТЕК»
провизнання права користування та усунення перешкод у користуванні орендованим майном
Головуючий суддя: Яковенко А.В.

Судді: Паламар П.І.

Любченко М.О.

Представники сторін:

Від позивача (за первісним позовом) Мельник М.О. дов. № б/н від 17.10.2014р.

Микитьон В.В. - керуючий санацією ПАТ «АТЕК»

Від відповідача (за первісним позовом) Смулянський О.В., дов. № 01-02 від 02.03.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «АТЕК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп» про витребування майна з чужого володіння та визнання недійсними додаткових угод до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001, крім того просив судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами укладено Договір оренди майна №1 від 25.10.2001, за умовами якого позивач як орендодавець передав відповідачу як орендарю в тимчасове володіння та користування майно та споруди спортивного комплексу ЗАТ «АТЕК», проте директор ЗАТ «АТЕК» підписав додаткові угоди (№2, №3, №4) до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001 без належних на те повноважень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2012 порушено провадження по справі №5011-7/1603-2012 (суддя Якименко М.М.) та призначено розгляд вказаної справи на 01.03.2012.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2012 позов задоволено повністю, визнано недійсними додаткові угоди: №2 від 25.03.2002 до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001, №3 від 25.03.2002 до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001, №4 від 25.04.2002 до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001 укладені між Закритим акціонерним товариством «АТЕК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «ОЛІМП»; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «ОЛІМП» з будь-якого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження, на користь Закритого акціонерного товариства «АТЕК» 1 073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2013 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2012 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2012 у справі №5011-7/1603-2012 без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.07.2014 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп» залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2013 у справі №5011-7/1603-2012 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 18.11.2014 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп» задоволено частково, постанову Вищого господарського суду України від 09.07.2014 у справі №5011-7/1603-2012 - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2014 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп» задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2013 та рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2014 у справі №5011-7/1603-2012 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням №04-23/1265 від 22.12.2014 призначено повторний автоматичний розподіл справи №5011-7/1603-2012, відповідно до пункту 3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Згідно автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва справу №5011-7/1603-2012 передано на розгляд судді Яковенко А.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.14 справу №5011-7/1603-2012 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду на 28.01.2015.

25.12.2014 через відділ діловодства та документообігу Господарського суд міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп» подало зустрічну позовну заяву №01-77/2 від 24.12.2014 (вх. №29128/14 від 25.12.2014) до Приватного акціонерного товариства «АТЕК» про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні орендованим майном.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач (за зустрічним позовом) чинить перешкоди Позивачу (за зустрічним позовом) у користуванні об'єктом Договору оренди з урахуванням положень Додаткових угод №2, 3 від 25.03.2002 та №4 від 25.04.2002.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.14 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп» до Приватного акціонерного товариства «АТЕК» про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні орендованим майном та призначено до розгляду на 28.01.2015.

22.01.2015 на адресу Господарського суду від відповідача за первісним позовом надійшов відзив №01-07/5 від 22.01.2015 на позовну заяву, відповідно до якого просив суд у задоволенні первісного позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2015 розгляд справи №5011-7/1603-2012 відкладався на 11.02.2014 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2014 вирішено розгляд справи №5011-7/1603-2012 здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням заступника Голови Господарського суду міста Києва від 11.02.2015 для здійснення колегіального розгляду справи визначено наступних суддів: Яковенко А.В. (головуюча), судді: Паламар П.І., Любченко М.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2015 справу №5011-7/1603-2012 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Яковенко А.В. (головуюча), судді: Паламар П.І., Любченко М.О. та призначено справу до розгляду на 23.03.2015.

23.03.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшла заява №б/н від 20.03.2015 про поновлення строків позовної давності, відповідно до якої просили поновити строк судового захисту щодо вимог про визнання недійсними Додаткових угод №2 від 25.03.2002, №3 від 25.03.2002, №4 від 25.04.2002.

В судовому засіданні 23.03.2015 оголошено перерву до 08.04.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

26.03.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача за первісним позовом надійшли пояснення №01-07/6 від 25.03.2015, відповідно до яких просили суд у задоволенні первісного позову відмовити повністю, а зустрічні позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2015 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та оголошено перерву до 20.04.2015.

20.04.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшло клопотання №б/н від 20.04.2015 про припинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 розгляд справи №5011-7/1603-2012 відкладався на 20.05.2015 у зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів у справі відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

27.04.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача за первісним позовом надійшли заперечення №01-07/9 від 27.04.2015 на заяву про поновлення строків позовної давності та заперечення №01-07/10 від 27.04.2015 на клопотання про припинення провадження у справі.

Представники позивача (за первісним позовом) в судове засідання 20.05.2015 з'явилися, подали клопотання про відмову від клопотання про припинення провадження у справі, надали пояснення по суті спору, відповідно до яких просили суд задовольнити первісні позовні вимоги у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Розглянувши клопотання позивача (за первісним позовом) про відмову від клопотання про припинення провадження у справі суд задовольняє його.

Представник відповідача (за первісним позовом) у судове засідання 20.05.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких просив суд відмовити у задоволенні первісних позовних вимог у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов у повному обсязі з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №5011-7/1603-2012.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20.05.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2001 року між Закритим акціонерним товариством «АТЕК», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «АТЕК» (далі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «Олімп» (далі - Орендар) укладено Договір оренди майна №1 (далі - Договір).

Згідно з п .1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар бере в тимчасове володіння та користування наступне майно: цілісний майновий комплекс, а саме: приміщення, споруди та майно спортивного комплексу ЗАТ «АТЕК», розташоване у м. Києві, вул. Чистяківська, 20. Площа земельної ділянки спортивного комплексу ЗАТ «АТЕК» біля 3,5 га.

Положеннями п. 3.1. Договору передбачено, що зазначене в п. 1.1 Договору майно повинно бути передане Орендодавцем та прийняте Орендарем протягом 10 (десяти) днів з моменту підписання даного Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору передача майна в оренду здійснюється за актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною даного Договору.

Сторони погодили, що об'єкт, який орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання акту приймання-передачі об'єкта двома сторонами (п. 3.4. Договору).

Приписами пункту 4.1. Договору передбачено, що термін оренди складає 10 (десять) років з моменту прийняття об'єкту, що орендується, за актом приймання-передачі.

Згідно з п. 5.1. Договору Орендар сплачує щомісячно Орендодавцю орендну плату, розмір якої визначається у Додатковій угоді, яка після прийняття та підпису обома сторонами стає невід'ємною частиною даного Договору.

Додатковою угодою №1 від 25.10.2001 до Договору визначено розмір орендної плати 5 000,00 грн. за місяць, а строк дії даної угоди встановлено протягом одного календарного року - до 25.10.2002.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Договору сторони 01.11.2001 підписали Акт прийому-передачі основних засобів стадіону ЗАТ «АТЕК», за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в орендне користування стадіон ЗАТ «АТЕК», а саме основні засоби - майно споруди та приміщення стадіону ЗАТ «АТЕК», які знаходяться в м. Києві по вул. Чистяківська, 20.

25.03.2002 між тими ж сторонами укладено Додаткові угоди №2 та №3, а 25.04.2002 Додаткова угода №4 (далі - Додаткова угода №2, №3, №4) якими було змінено Договір оренди, зокрема, збільшено термін оренди до 50 (п'ятдесят) років (п. 4.1 Договору); змінено порядок відшкодувань поліпшень об'єкту оренди (будівлі, приміщень, споруд, майна), які були зроблені за рахунок Орендаря та встановлено підстави для переходу права власності орендованого майна на користь Орендаря.

З тексту Додаткових угод вбачається, що останні були укладені від імені Закритого акціонерного товариства «АТЕК» директором управління справами п. Єрмаковим В.І.

Заявлені Позивачем вимоги про визнання Додаткових угод недійсними обґрунтовані відсутністю у п. Єрмакова В.І. повноважень на їх укладення від імені ЗАТ «АТЕК».

З урахуванням приписів пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та пунктом 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29 травня 2013 року за №11 відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Виходячи з вищевикладеного, правовідносини між сторонами у даному спорі щодо порядку і наслідків визнання угод недійсними, які були укладені до 1 січня 2004 року, регулюються за правилами Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 26 ЦК УРСР правоздатність юридичної особи виникає з моменту затвердження її статуту або положення, а у випадках, коли вона повинна діяти на підставі загального положення про організації даного виду, - з моменту видання компетентним органом постанови про її утворення. Якщо статут підлягає реєстрації, правоздатність юридичної особи виникає в момент реєстрації.

Згідно із ст. 29 ЦК УРСР передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав і бере на себе цивільні обов'язки через свої органи, що діють у межах прав, наданих їм за законом або статутом (положенням). Порядок призначення або обрання органів юридичної особи визначається їх статутом (положенням).

Статтею 41 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції чинній на момент укладення Додаткових угод №2, №3, №4) встановлено, що вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства.

Повноваження органів управління ЗАТ «АТЕК» станом на момент укладення спірних правочинів визначені Статутом товариства в редакції, затвердженій протоколом загальних зборів №3 від 29.12.2001 та зареєстрованій Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією за №340 від 27.02.2002.

Відповідно до п. 5.11. Статуту Голова Правління вправі без довіреності здійснювати дії від імені товариства.

Згідно п. 5.12 Статуту встановлено, що виконавчим органом товариства, що здійснює керівництво його поточною діяльністю, є виконавча дирекція, яка призначається Головою Правління за погодженням з Головою Ради Товариства. Управління підприємствами, організаціями, філіями, представництвами та іншими структурними підрозділами Товариства здійснює виконавча дирекція.

Генеральний директор, директор з закупок, директор з продажу та директор управління справами вправі від імені товариства без довіреності здійснювати дії в межах своєї компетенції, в тому числі підписувати зовнішньоекономічні договори.

Разом з тим, у відповідності до цього ж пункту Статуту при призначенні керівників на посаду з ними укладається контракт, в якому визначаються права, строки, обов'язки та відповідальність за господарсько-фінансову діяльність довіреного йому підприємства (організації, філії, представництва та іншого структурного підрозділу), умови його матеріального забезпечення та звільнення від посади з урахуванням гарантій, передбачених контрактом та чинним законодавством.

Отже, Єрмаков В.І. як директор структурного підрозділу мав би право представляти позивача за умови укладення з ним контракту, який наділив би його такою компетенцією.

Доказів укладення з Єрмаковим В.І. контракту, що визначав би повноваження на представництво Позивача, суду не надано. У зв'язку з цим суд приходить до висновку що останній не мав права укладати Додаткові угоди від імені Позивача.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Згідно із ст. 63 ЦК УРСР угода, укладена від імені другої особи особою, неуповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України суду не надано доказів схвалення позивачем спірних Додаткових угод.

Посилання Відповідача на прийняття Позивачем від нього коштів за оренду приміщення відповідно до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001, навіть після спливу десяти років, визначеного договором оренди строку, не свідчить про схвалення Додаткових угод, оскільки сплата періодичних платежів та їх прийняття, як вбачається з наявних у справі платіжних доручень здійснювалася на підставі саме Договору оренди та Додаткової угоди №1 без посилання на спірні Додаткові угоди. Сплата коштів після закінчення 10-ти річного строку оренди майна обумовлена обов'язком, передбаченим ч. 2 ст. 785 ЦК України, що не свідчить про схвалення Позивачем спірних правочинів.

За таких обставин спірні Додаткові угоди, укладені з порушенням прав Позивача без дотримання вимог ст. 63 ЦК УРСР на підставі ст. 48 ЦК УРСР підлягають визнанню недійсними.

Посилання Відповідача на сплив позовної давності до часу звернення Позивача в суд з позовом про визнання Додаткових угод недійсними є безпідставним, оскільки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства

Згідно з ч. 1. ст. 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

Згідно з приписами ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи слідує, що про порушення свого права у зв'язку з укладанням спірних правочинів Позивач зміг дізнатися не раніше завершення 10-ти річного строку дії Договору оренди, коли всупереч вимог ч. 1 ст. 785 ЦК України Відповідач орендоване майно Позивачу не повернув. Листом №01-67 від 30.10.2011 він повідомив Позивача про існування Додаткових угод №№ 2, 3 та 4 до цього Договору, які ніби-то продовжили строк оренди.

За таких обставин суд приходить до висновку, що строк позовної давності має обчислюватися з листопада 2011 року.

Посилання Відповідача на те, що перебіг позовної давності почався в січні 2003 року, коли адміністрація ЗАТ «АТЕК» виявила додаткові угоди № 2, №3, №4, які були підписані п. Єрмаковим В.І, судом відхиляються, оскільки, як вбачається з поданих до справи Наказу №9 від 31.01.2003 та Заключення від 09.02.2003 до Наказу №9 в ході проведеного розслідування не було виявлено оригіналів спірних Додаткових угод, п. Єрмаков В.І. факту підписання вищевказаних угод не пам'ятав, а виявлені ксерокопії Додаткових угод не давали Позивачу змоги з'ясувати зміст спірних правочинів. Це спростовує факт можливості Позивача довідатися про порушення його суб'єктивного права на той час.

Крім того, як вбачається з наявних у матеріалах справи рішень Господарського суду міста Києва та Київського апеляційного господарського суду у справах №№ 40/600-29/529, 12/400 за 2005 - 2007 роки під час розгляду указаних справ суди, а також обидві сторони (Позивач та Відповідач у даній справі) виходили з того, що чинна в той період редакція договору оренди передбачала строк оренди 10 років, не містила умов зазначених у спірних Додаткових угодах.

Це підтверджує факт чинності договору оренди у первісній редакції і спростовує наявність на час розгляду указаних справ спірних додаткових угод, а також заперечує обізнаність Позивача про їх існування.

Отже, враховуючи те, що Позивач звернувся до суду з відповідним позовом 08.02.2012, що підтверджується відбитком вхідного штампу на позові, він строку позовної давності не пропустив.

З приводу зустрічного позову, суд виходить з наступного.

Предметом зустрічного позову є визнання за Позивачем права на користування об'єктом Договору оренди з урахуванням положень Додаткових угод №2, 3 від 25.03.2002 та №4 від 25.04.2002 та зобов'язання Приватного акціонерного товариства «АТЕК» усунути перешкоди у користування орендованим майном.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як зазначалося раніше, факт приймання-передачі об'єкту оренди підтверджується підписаним між сторонами Актом приймання-передачі нерухомого майна від 01.11.2001, а приписами пункту 4.1. Договору передбачено, що термін оренди складає 10 (десять) років з моменту прийняття об'єкту, що орендується, за актом приймання-передачі.

Крім того, положеннями п. 4.2. Договору передбачено, що продовження оренди можливе тільки на підставі укладення наступного договору.

Оскільки Додаткова угода №2, якою було внесено зміни до п. 4.1. Договору оренди є недійсною в силу положень ст.ст. 48, 63 ЦК УРСР, а доказів продовження дії Договору оренди шляхом укладення іншої додаткової угоди або укладення нового договору суду на новий строк сторонами не надано, суд приходить до висновку що вказаний Договір оренди майна №1 від 25.10.2001 припинив свою дію з 01.11.2011.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Приписами ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Враховуючи те, що Договір оренди майна №1 від 25.10.2001 припинив свою дію з 01.11.2011 у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, новий договір оренди сторонами не укладався, у Відповідача відсутні правові підстави для користування об'єктом оренди, у зв'язку з чим позовні вимоги за зустрічним позовом є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподіляються згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати недійсними Додаткові угоди: №2 від 25.03.2002 до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001, №3 від 25.03.2002 до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001, №4 від 25.04.2002 до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001 укладені між Закритим акціонерним товариством «АТЕК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «ОЛІМП».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «ОЛІМП» (03170, м. Київ, вул. Ромена Роллана, буд. 7; ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства «АТЕК» (03062, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 83; ) судові витрати у розмірі 1 073,00 грн.

4. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

7. Дата складання повного тексту рішення 25.05.2015.

Головуючий суддя: Яковенко А.В.

Судді: Паламар П.І.

Любченко М.О.