РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/6833/15-г
За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромонтажбуд СКВ ЛТД»

про стягнення 161443 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Горбан А.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромонтажбуд СКВ ЛТД» (далі - Відповідач) про стягнення 161443 грн. заборгованості та санкцій за договором банківського обслуговування № б/н від 25.03.2014 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за вказаним договором.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у судові засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такої неявки покладаються на Відповідача.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у судові засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

25.03.2014 Відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», (далі - Умови), Тарифів Банку (Позивача), що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, шляхом реєстрації заяви через систему інтернет-кліент-банкінг, які разом складають Договір банківського обслуговування № б/н від 25.03.2014 (далі - Договір), укладення якого відповідає ч. 1 ст. 634, ч. 2. ст. 639 ЦК України, Закону України «Про електронний цифровий підпис» та пункту 3.2.1.1.16 Умов.

На підставі Договору, 25.03.2014 Відповідачу в Банку було відкрито поточний рахунок №0337.

Розділом 3.2.2 Умов регламентовано порядок надання кредиту за послугою «Гарантований платіж». Дану послугу Банк надає для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і Банком, і послуга надається у вигляді виконання Банком заявок на договірне списання коштів (Гарантований платіж або Заявка), згідно якої клієнт-платник доручає Банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається Банку як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов).

Відповідно до п 3.2.2.1 Умов кредит надасться в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди.

Після отримання Банком за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки (система Internet Banking Приват-24 - офіційний канал зв'язку між Банком та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91 Умов), Банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні Послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75 Умов).

Свої зобов'язання за Договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит, що підтверджується виписками по рахунку, копії яких містяться в матеріалах справи.

При цьому, подання Відповідачем заявок по системі клієнт-банк у відповідності до Умов, з посвідченням їх електронним цифровим підписом та/або підтвердженням через пароль, та наданням Позивачем кредитних коштів у запитуваних Відповідачем розмірах, і натомість часткове погашення Відповідачем заборгованості свідчить, що сторони фактично виконували Договір, а отже досягли згоди з усіх істотних його умов.

Заяви про незгоду з Умовами та Правилами Банку та про розірвання Договору від Відповідача не надходило (матеріали справи не містять доказів протилежного).

На адресу Відповідача було направлено претензію від 10.02.2015 з вимогою про погашення заборгованості за Договором, докази чого Позивачем додано до позовної заяви.

Проте Відповідач, усупереч ст.ст. 525, 526, 530, 629, 1054 ЦК України та ст. 193 ГК України належним чином не виконав умови Договору внаслідок чого станом на 12.03.2015 за Відповідачем рахується та є непогашеною на даний час:

93500 грн. - заборгованість за кредитом;

47245,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Судом перевірено наданий Позивачем розрахунок вищевказаних сум заборгованостей, і, з урахуванням наданих представником Позивача письмових доказів і пояснень, визнано розрахунки Позивача обґрунтованим та арифметично правильними, а відтак, заявлені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення пені на підставі ст.ст. 546, 549 ЦК України та п. 3.2.2 Умов, і також враховуючи погоджений сторонами в Умовах розширений строк нарахування пені.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені станом на 12.03.2015, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, а відтак, позовна вимога про стягнення 20697,28 грн. пені підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому, враховуючи все вищенаведене, позовні вимоги визнаються судом законними та обґрунтованими, і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Електромонтажбуд СКВ ЛТД» (м. Київ, проспект Оболонський, 16-А, квартира 72; ідентифікаційний код 38119465) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; ідентифікаційний код 14360570) 93500 (дев'яносто три тисячі п'ятсот) грн. заборгованості за кредитом, 47245 (сорок сім тисяч двісті сорок п'ять) грн. 72 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 20697 (двадцять тисяч шістсот дев'яносто сім) грн. 28 коп. пені, а також 3228 (три тисячі двісті двадцять вісім) грн. 86 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.05.2015

Суддя Сташків Р.Б.