ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 травня 2015 року № 912/220/13-г

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Деревінської Л.В., розглянув справу № 912/220/13-г

за заявою кредитора - управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі, Кіровоградська область, м. Олександрія,

до боржника - комунального підприємства "Теплоелектроцентраль", Кіровоградська область, м. Олександрія,

про банкрутство,

за участю представників:

від кредитора - участі не брали;

від банкрута - Артеменко О.О., довіреність № б/н від 12.01.15 р.,

В С Т А Н О В И В наступне.

Постановою від 15.07.13 р. господарський суд визнав комунальне підприємство "Теплоелектроцентраль" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута. Призначив ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Зімницю О.І. та зобов'язав ліквідатора не пізніше 10.01.2014 року подати господарському суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, що відповідають вимогам ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"(далі-Закон).

Оголошення про визнання комунального підприємства "Теплоелектроцентраль" банкрутом опубліковано в газеті "Урядовий кур'єр" № 133 від 26.07.2013 року.

Господарський суд ухвалою від 01.08.14 р. заяву арбітражного керуючого Зімниці О.І. № 02-01/01/117 від 16.05.14 р. про дострокове припинення повноважень ліквідатора комунального підприємства "Теплоелектроцентраль" задовольнив. Припинив повноваження ліквідатора комунального підприємства "Теплоелектроцентраль" арбітражного керуючого Зімниці О.І. з 01.08.2014 року. та призначив ліквідатором комунального підприємства "Теплоелектроцентраль" арбітражного керуючого Назаренко С.А.

Ухвалою суду від 26.11.14р. зобов'язано ліквідатора, арбітражного керуючого Назаренко С.А. не пізніше 15.12.14р., 15.02.2015р. подати господарському суду інформацію про свою діяльність при проведенні ліквідаційної процедури; до 15.04.15 р. подати звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, що відповідають вимогам ст. 46 Закону.

До господарського суду 17.04.15 р. надійшла заява № 1991/08-33 від 17.04.15 р. управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі (далі - кредитор) про визнання поточних грошових вимог в розмірі 21697,01 грн. заборгованості з витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, нарахованих в лютому 2015р.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) господарський суд зобов'язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Закону та Господарського процесуального кодексу України, про що виноситься ухвала, в якій зазначається дата розгляду заяви.

Господарський суд ухвалою від 14.05.15 р. прийняв заяву управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі з грошовими вимогами до банкрута на суму 21697 грн.01 коп., призначив її до розгляду на 25.05.15 р. та зобов'язав ліквідатора та кредитора подати необхідні докази.

Ліквідатор арбітражний керуючий Назаренко С.А. 25.05.15р. подав до суду відповідь на заяву кредитора, згідно якої ліквідатором відмовлено у визнанні заявлених грошових вимог в сумі 21697,01 грн. на підставі ст. 38 Закону, так як вказані вимоги виникли після визнання боржника банкрутом.

Розглядаючи заяву кредитора, господарський суд виходить з наступного.

Провадження по справі про банкрутство комунального підприємства "Теплоелектроцентраль" провадиться за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній після 19.01.2013 р. (далі - Закон), відповідно до вимог абз. 1 п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ст.4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 38 Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав, у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, а вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства (розпорядження майном та санації), можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Також згідно положень зазначеної статті у банкрута припиняється підприємницька діяльність та припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також повноваження власника (власників) майна банкрута.

Таким чином, виходячи з аналізу положень Закону, в ліквідаційній процедурі нові зобов'язання у банкрута можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у цьому Законі і порядок їх виконання визначений спеціальними нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до встановленого в п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" порядку формування джерел (коштів, призначених на оплату праці), підприємства та організації здійснюють внесення до Пенсійного фонду України плати, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій.

Згідно вимог ч. 2 ст. 41 Закону з дня визнання підприємства банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури працівники цього підприємства повідомляються про звільнення в установленому законом порядку, кошти на оплату праці не перераховуються, виплата заробітної плати припиняється, а фонд оплати праці саме з метою оплати праці працівників з вказаного часу припиняє своє формування.

Таким чином, в ліквідаційній процедурі в банкрута не з'являється ніяких додаткових поточних зобов'язань зі сплати обов'язкових платежів, крім тих, які у вигляді конкурсних вимог включені до реєстру вимог кредиторів у порядку Закону.

У справах про банкрутство норми Закону, який є спеціальним Законом, мають перевагу серед інших нормативно-правових актів, в тому числі пов'язаних із застосуванням норм податкового права.

Абзацом 3 пункту 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 26.12.2013 № 01-06/1862/2013 (зі змінами та доповненнями) визначено, що капіталізація витрат на виплату і доставку відповідних пенсій чинним законодавством не передбачена. У ліквідаційній процедурі в установлений Законом строк можуть бути заявлені лише ті вимоги щодо витрат на виплату і доставку відповідних пенсій, які виникли в процедурах розпорядження майном та санації, оскільки після визнання боржника банкрутом відповідні зобов'язання не виникають.

Із заяви управління Пенсійного Фонду України м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області вбачається, що заборгованість по виплаті пенсій на пільгових умовах за списком № 1 та за списком № 2 нарахована банкруту за лютий 2015 р. на загальну суму 21697,01 грн., тобто в період здійснення ліквідаційної процедури комунального підприємства "Теплоелектроцентраль".

За викладених обставин, суд відмовляє кредиторові управлінню Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області у визнанні його поточних вимог на суму 21697,01 грн. заборгованості з витрат на оплату та доставку пільгових пенсій, що нарахована за лютий 2015 р.

Викладена позиція зазначена в постановах Вищого господарського суду України від 12.02.2014р. №5017/2939/2012 та від 25.02.2014р. № 6/84-09.

Згідно підпункту 14 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом, встановлено ставку судового збору - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Оскільки, управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області згідно з чинним законодавством звільнено від сплати судового збору, а судом відмовлено у визнанні спірних вимог до банкрута, відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судовий збір в сумі 1218,00 грн. не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 38, 40, 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 4-1, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у визнанні поточних грошових вимог управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі Кіровоградської області на загальну суму 21697,01 грн. заборгованості з витрат на оплату та доставку пільгових пенсій, нарахованої за травень 2015 р. на підставі Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

2. Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

3. Примірники ухвали направити управлінню Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Шевченка, 76), ліквідатору арбітражному керуючому Назаренку С.А. (Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, буд. 7).

Суддя Л. В. Деревінська