УХВАЛА

27.05.2015Справа № 910/580/15-г
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Веталон" на дії відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Веталон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Конярство України" про стягнення 950 000,00 грн., за участю представників стягувача - Фесенка Д.Ю., довіреність №б/н від 16.01.2015 року, боржника - не з'явився, виконавчої служби - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.03.2015 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 950 000,00 грн. 00 коп. боргу та 19 000 грн. 00 коп. судового збору.

23.03.2015 року на виконання рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2015 року видано відповідний наказ.

30.04.2015 року до загального відділу діловодства суду надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Веталон" на дії відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2015 року розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Веталон" призначено на 27.05.2015 року.

26.05.2015 року через канцелярію суду від відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області надійшли письмові заперечення на подану скаргу, в яких державний виконавець просить суд розглянути скаргу у його відсутності та відмовити в її задоволенні з тих підстав, що оскаржувана постанова прийнята у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Представники боржника та відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області у судове засідання 27.05.2015 року не з'явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка представників зазначених осіб не є перешкодою для розгляду скарги по суті, суд вважає за можливе провести судове засідання та розглянути скаргу по суті за відсутності представників боржника та відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області.

Розглянувши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Веталон" на дії відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.03.2015 року позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 950 000,00 грн. 00 коп. боргу та 19 000 грн. 00 коп. судового збору.

23.03.2015 року на виконання рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2015 року видано відповідний наказ.

15.04.2015 р. ТОВ "Веталон" звернувся до відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області з заявою про відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду міста Києві від 23.03.2015 р. на суму 969 000,00 грн., а також накладення арешту на майно та банківські рахунки боржника - ДП "Конярство України".

16.04.2015 р. державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Білик І.Ю. було відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 910/580/15-г від 23.03.2015 р. з підстав пред'явлення судового наказу не за місцезнаходженням боржника, про що була винесена відповідна постанова, яка затверджена 16.04.2015 року начальником відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Світановським В.А.

Суд вважає такі дії органу Державної виконавчої служби неправомірними з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон України).

Відповідно до ст. 1 Закону України виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст 19 Закону України державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 20 Закону України виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Як вбачається з матеріалів справи, подаючи заяву про відкриття виконавчого провадження, стягувач, користуючись правами, наданими йому ст. 20 Закону України, визначив місце виконання рішення суду та зазначив відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а саме - наявні у боржника філії та їх банківські рахунки, зокрема, Філію "Олександрівський кінний завод № 174" (), у якій також знаходяться кошти та майно боржника.

Так само, відповідно до ч. 5 п. 3.2.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. № 74/5 право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть учиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що державний виконавець, відмовивши у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 910/580/15-г від 23.03.2015 р. з підстав пред'явлення вказаного виконавчого документа не за територіальностю, порушив вимоги ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" в частині права вибору місця проведення виконавчих дій - за місцезнаходженням боржника, у зв'язку з чим дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Білик І.Ю. по винесенню оскаржуваної постанови та начальника відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Світановського В.А. по затвердженню оскаржуваної постанови суд визнає незаконними.

У свою чергу, оскільки незаконні дії органу ДВС призвели до прийняття постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, суд скасовує постанову відділу Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області від 16.04.2015 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження (прийнятті до провадження виконавчого документа), як таку, що прийнята з порушенням закону.

Щодо вимог скаржника про зобов'язання відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області вчинити певні дії, суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач у заяві про прийняття судового наказу до виконання просив одночасно з відкриттям виконавчого провадження накласти арешт на все майно та рахунки боржника.

Отже, враховуючи вказані норми Закону України "Про виконавче провадження", та той факт, що постанову відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 16.04.2015 р. скасовано, суд вважає, що вимоги скаржника стосовно зобов'язаня органу Державної виконавчої служби відкрити виконавче провадження, а також вчинити інші дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Веталон" на дії відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Білик І.Ю. по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47261573 від 16.04.2015 року по виконанню наказу №910/580/15-г від 23.03.2015 року.

3. Визнати неправомірними дії начальника відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області Світановського В.А. по затвердженню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47261573 від 16.04.2015 року по виконанню наказу №910/580/15-г від 23.03.2015 року.

4. Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області від 16.04.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 47261573 від 16.04.2015 року по виконанню наказу №910/580/15-г від 23.03.2015 року.

5. Зобов'язати відділ Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області вчинити дії з відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва № 910/580/15-г від 23.03.2015 року, а також інші дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Суддя С.О.Чебикіна