ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 925/756/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання по племінній справі і прогресивних технологіях в тваринництві «Прогрес», м. Черкаси, вул. Онопрієнка, 10

до товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія», Черкаська область, Чорнобаївський район, с. Бакаєве, вул. Кірова, 5

про стягнення 3 408,14 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Ігнатенко С.О. - за довіреністю;

від відповідача: участі не брав.

Приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об'єднання по племінній справі і прогресивних технологіях в тваринництві «Прогрес» звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до ТОВ «Мрія» про стягнення 3 408,14 грн. заборгованості та санкцій за отримані біоматеріали. Представник позивача в засіданні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, письмовий відзив не подав, представника у судове засідання вдруге не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду від 29.04.2015р. про порушення провадження у справі була вручена представнику відповідача 05.05.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та нез'явлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності відповідачем відповідає адресі, вказаній в реєстраційних документах відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

01.01.2014р. між приватним акціонерним товариством НВО «Прогрес» (Постачальником - Позивач по справі), в особі директора Лаврика М.М., який діє на підставі Статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія» (Покупцем - Відповідач по справі), в особі директора Бичового В.С., який діє на підставі Статуту, було укладено угоду (договір) на поставку спермопродукції та матеріалів для штучного осіменіння худоби №17 (далі - Угода), за умовами якого Постачальник зобов'язується здати у встановлені Договором строки спермопродукцію та матеріали (надалі - товар), а Покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму за умовами Угоди. Поставка товару здійснюється окремими партіями згідно замовлень та видаткових (товарно-транспортних) накладних.

Відповідно до п. 5.1 Угоди даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до п. 3.1. Угоди вартість спермопродукції визначається згідно існуючих рекомендацій Укрплемоб'єднання, вартість іншої продукції та транспортні витрати визначаються на момент постачання.

На виконання угоди позивач здав продукцію 12 партіями на загальну суму 19953 грн. (з 09.01.2014р. по 12.11.2014р.), що підтверджено видатковими накладними (а.с. 10-21). Оплата проведена на суму 17199 грн. (а.с. 22-27). Заборгованість складає 2754 грн., що є предметом спору.

Відповідно до п. 3.2 Угоди оплата за товар може здійснюватись шляхом оплати за товар через банківську установу, так і готівкою.

Невиконання Покупцем взятих на себе зобов'язань стало підставою для звернення Постачальника до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Відповідач вимоги не заперечив, доказів погашення боргу не подав. Суд враховує відсутність заяв відповідача суду про об'єктивну неможливість подати суду заперечення проти позову. Доказів погашення однорідних вимог сторонами - не подано.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має грунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб'єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору (угоди).

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

За правовою природою угоду (договір) на поставку спермопродукції та матеріалів для штучного осіменіння худоби від 01.01.2014р. №17 є договором поставки і відповідає вимогам статті 712 ЦК України, якою передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах Угоди. Угода на поставку спермопродукції та матеріалів для штучного осіменіння худоби від 01.01.2014р. №17 не заперечена сторонами, не визнана судом недійсним та не розірвана в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України)

Згідно п. 2.2 Угоди поставка товару здійснюється окремими партіями, згідно видаткових (товарно-транспортних) накладних.

Поставка здійснюється на підставі попереднього замовлення Покупця.

Позивач в період з 09.01.2014р. по 12.11.2014р. здійснив поставку, а Відповідач прийняв товар - спермопродукцію та матеріали на загальну суму 19953 грн., що підтверджується видатковими накладними, заявками та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості та асортименту отриманої продукції не заявлено.

Відповідачем було оплачено 17199 грн.

Факт наявності заборгованості підтверджується копією Угоди, копіями видаткових накладних, податковими накладними. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриману продукцію, в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, відповідач суду не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, обов'язок оплати продукції виник у Покупця з моменту отримання партії продукції.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобов'язання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав - сплатив лише 17199 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 2754 грн. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 4.3. Угоди при простроченні строків виконання грошових зобов'язань за Договором, Покупець зобов'язується сплатити Постачальнику пеню, нараховану за весь час прострочення виконання зобов'язань (з 11.09.2014р. по 27.04.2015р.), у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідачем не були дотримані строки оплати за поставлений товар згідно Угоди, що є підставою для застосування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за простроченим грошовим зобов'язанням, та стягнення відсоткової ставки за користування грошовими коштами.

У відповідності до п. 4.3 Угоди та положень ст.ст. 546, 549-552, 625 ЦК України позивач нараховує відповідачу:

604,62 грн. пені за несвоєчасне погашення боргу згідно угоди з врахуванням періодів прострочення, часткової сплати.

Вимоги обґрунтовані. Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон» з урахуванням строку прострочення оплати партії поставки, облікової ставки НБУ за період прострочення. Розрахунок вимоги виконано вірно. 604,62 грн. пені згідно Угоди підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 30).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (з 11.09.2014р. по 27.04.2015р.).

На підставі наявного прострочення грошового зобов'язання Позивачем нараховано Відповідачу:

- 49,52 грн. -3% річних згідно угоди, які просить стягнути з відповідача. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Розрахунок виконано вірно. Стягненню підлягає 49,52 грн. 3% річних на користь позивача (а.с. 30).

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату боргу - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об'єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1827 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія», Черкаська область, Чорнобаївський район, с. Бакаєве, вул. Кірова, 5, ідентифікаційний код 32402636, номер рахунку в банку невідомий

на користь приватного акціонерного товариства «Науково-виробниче об'єднання по племінній справі і прогресивних технологіях в тваринництві «Прогрес», м. Черкаси, вул. Онопрієнка, 10, ідентифікаційний код 00709557, номер рахунку в банку невідомий

2754 грн. основного боргу, 604,62 грн. пені, 49,52 -3% річних з простроченої суми, 1827 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 29.05.2015р.

Суддя Г.М. Скиба