ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа № 914/4401/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

Суддів Данко Л.С.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» за вих. №914/4401-9 від 17.03.2015 р. (вх. № Львівського апеляційного господарського суду 01-05/1252/15 від 19.03.2015 р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 02.03.2015 р.

у справі №914/4401/14 (суддя - Петрашко М.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», м. Львів

до Публічного акціонерного товариства «Іскра», м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектргаз», м. Львів

про встановлення між сторонами договірних правовідносин на підставі договору №ДЕ від 17.11.2014 р.

за участю представників сторін:

від позивача: Гарбузюк Р.О. - представник (довіреність №07/4-9025 від 29.12.2014 р.), Вук У.І. - провідний юрисконсульт відділу правового супроводження регіональних проектів ТОВ "Агенція інвестиційного менеджменту" (довіреність №СзЛв07/1-1030-15 від 03.04.2015 р.);

від відповідача : Манівська Л.Р.-представник (довіреність №04/01 від 13.01.15 р.)

третя особа : Кіт М.С.- представник (довіреність №27 від 04.12.2014 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 02.03.2015 р. у справі №914/4401/14 відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», м. Львів (надалі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства «Іскра», м. Львів (надалі - Відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектргаз», м. Львів (надалі - третя особа) про встановлення між сторонами договірних правовідносин на підставі договору №ДЕ від 17.11.2014 р.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що права і охоронювані законом інтереси Позивача на день подання позову, не були порушені Відповідачем та не могли оспорюватись, з огляду на те, що 20.08.2014 р. ПАТ «Іскра» та ТОВ «Спектргаз» укладено договір купівлі-продажу газопроводу високого тиску ГРС "Винники" - ПАТ "Іскра" та 4 катодних станції, щодо предмету якого останній просить встановлення договірних правовідносин на підставі договору №ДЕ від 17.11.2014 р.

Позивач - ПАТ «Львівгаз», - не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу за вих. №914/4401-9 від 17.03.2015 р. (вх. № Львівського апеляційного господарського суду 01-05/1252/15 від 19.03.2015 р.), в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

- на думку Скаржника, судом невірно застосовано ст. ст. 178, 228 Цивільного кодексу України та ст. 7-1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу, також вважає, що помилково не застосовано ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, в той час як вони підлягали застосуванню;

- також вважає,що судом порушено норми ст. 43 Господарського процесуального кодексу України вказуючи при цьому, що предметом позову є спонукання Відповідача до укладення договору, а судом проект договору взагалі не досліджено. Обставинам справи, які пов»язані з дотриманням сторонами порядку його укладення, правової оцінки не надано, а також не встановлено чи відповідає проект договору вимогам чинного законодавства та чи є укладання договору обов»язковим для сторін;

- судом не враховано, що Відповідач є споживачем на ринку природного газу і має встановлений законом і судом обов»язок передати газопровід ПАТ «Львівгаз». Натомість, як вказує Скаржник, ним укладено з ТОВ «Спектргаз» нікчемний договір купівлі-продажу як нібито з газорозподільним підприємством, яке не має ліцензії на розподіл газу. ТОВ «Спектргаз» не був і не є газорозподільним підприємством та не належить до кола суб»єктів, які можуть набути право власності на газорозподільний газопровід як складову Єдиної газотранспортної системи України.

Дані обставини Скаржник вважає підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та просить прийняти нове , яким задоволити позовні вимоги про встановлення між сторонами договірних правовідносин на підставі договору № ДЕ від 17.11.2014 р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» за вих. №914/4401-9 від 17.03.2015 р. (вх. № Львівського апеляційного господарського суду 01-05/1252/15 від 19.03.2015 р.) на рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2015 р. у справі №914/4401/14 та призначено до розгляду в судове засідання на 30.03.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-1, а.с.209).

27.03.2015 р. в канцелярію суду від представника Скаржника поступили додаткові пояснення щодо договору купівлі-продажу газопроводу (Т-1, а.с.220), який посилається в таких на те, що ним 26.03.2015 р. в ході ознайолмлення з матеріалами перевірки ПАТ «Львівгаз» виявлено, що між ПАТ «Іскра» та ТОВ «Спектргаз» 20.08.2014 р. одночасно було укладено кілька різних за змістом договорів купівлі-продажу одного і того ж газопроводу та було складено не менше двох різних за змістом актів приймання-передачі газопроводу. Так, вказує, що у договорі від 20.08.2014 р., який подано органу АМК України, пунти 2.1 та 3.1 викладено у суттєво іншій редакції у порівняні з редакцією договору, який міститься у матералах справи в додатку о позову. Зазначає також, що згідно з актом від 20.08.2014 р., який подано органу АМК України, газопровід від імені ПАТ «Іскра» одноосібно передав генеральний директор ПАТ «Іскра» Костів М.А. , а від імені ТОВ «Спектргаз» одноосібно прийняв директор Несторак Р.С. Також в матеріалах справи наявний акт від 01.09.2014 р., згідно якого газопровід від імені ПАТ «Іскра» передано 01.09.2014 р. комісією у складі чотирьох осіб. У платіжних дорученнях на оплату газопроводу, які є наявними в матеріалах справи №914/4382/14 ТОВ «Спектргаз» зазначає реквізити, ще іншого третього договору купівлі-продажу від 20.08.2014 р. Відтак вказує, що АМК України звернувся з повідомленням у Прокуратуру Львівської області.

В судовому засіданні 30.03.2015 р., заслухавши пояснення представників сторін, з метою повного та всестороннього дослідження всіх матеріалів та обставин справи, судова колегія ухвалила відкласти розгляд останньої в судове засідання на 20.04.2015 р. в складі колегії: головуючого судді - Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-1, а.с.228-229). Зобов»язано Відповідача подати для огляду в судове засідання оригінал договору від 20.08.2014 р. та належним чином завірену копію для долучення до матеріалів справи. Також, зобов»язано Відповідача та третю особу подати для огляду оригінал договору №200814/1 від 20.08.2014 р. та належним чином завірену копію для долучення до матеріалів справи (Т-1, а.с.228-229).

15.04.2015 р. в канцелярію суду від представника Скаржника поступили додаткові пояснення щодо договору купівлі-продажу газопроводу (Т-1, а.с.231), в яких останній зазначено, що місцевий господарський суд, досліджуючи договір купівлі-продажу газопроводу від 20.08.2014 р. залишив без уваги те, що у п.1.3. даного договору сторони зазначили, що об»єкт належить Продавцеві на праві власності на підставі Переліку нерухомого майна , переданого у власність ВАТ «Іскра» згідно наказу Фонду державного майна України №59-АТ від 31.12.2013 р. (при цьому вказує, що в договорі невірно вказано дату , з огляду на те, що наказ №59-АТ датовано 31.12.1993 р.). Також зазначає, що даний наказ не належить до документів, що посвідчують право власності особи на нерухоме майно, а є лише право встановлювальними документами, на підставі яких власник нерухомого майна набуває право власності на нього. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. А враховуючи те, як вважає Скаржник, що сторони правочину не дотрималися вимог ч. 6 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та ч. 1 ст. 210 ЦК України спірний правочин вважає неукладеним, а тому право власності на газопровід до ТОВ «Спектргаз» не перейшло, а ПАТ "Іскра" є належним Відповідачем за даним позовом.

Представником Скаржника 17.05.2015 р. в канцелярію суду подано додаткові пояснення щодо договору купівлі-продажу газопроводу (Т-1, а.с.245), в яких вказано, що матеріали та обставини справи свідчать на його думку про те, що через газопровід ГРС «Винники» - ПАТ «Іскра» здійснює газопостачання населення та промислових споживачів. Отже, вважає, що газопровід належить до інженерної інфраструктури газового господарства. Отже, згідно ст. 7-1 Закону України «Про передачу об»єктів права державної та комунальної власності» договір купівлі-продажу підлягав би визнанню нікчемним у випадку його укладення.

Розпорядженням голови суду від 20.04.2015 р. у зв»язку з перебуванням у відпустці судді Гриців В.М. у склад колегії по розгляду справи №914/4401/14 введено суддю Данко Л.С. (Т-2, а.с.1).

З метою повного та всестороннього дослідження матеріалів справи, судовою колегією в судовому засіданні 20.04.2015 р. оголошено перерву до 18.05.2015 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів - Данко Л.С. та Кордюк Г.Т. (Т-2, а.с.4).

14.05.2015 р. представник Скаржника подав додаткові пояснення у справі (Т-2, а.с.5), в яких зазначає, що господарськими судами між сторонами розглядався спір, пов»язаний з газопроводом. Постановою від 04.02.2015 р. Львівського апеляційного господарського суду у справі №8914/4717/13, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.04.2015 р., відмовлено ПАТ «Іскра» у продовженні дії договору оренди. Зазначає, що в основу даних рішень покладено висновок, що власник газопроводу зобов»язаний передати належну йому складову Єдиної газотранспортної системи у власність, господарське відання чи користування газотранспортному або газорозподільному підприємству чи укласти з газотранспортним або газорозподільним підприємством договір про експлуатацію такої складової. Такі ж висновки судами було покладено в основу судових рішень у справах №914/1839/14 та №914/622/14, які розглядалися судами всіх інстанцій між тими ж сторонами.

В судовому засіданні 18.05.2015 р. представник Скаржника підтримав доводи апеляційної скарги та додаткові пояснення , а представники Відповідача та третьої особи заперечили. Рішення місцевого господарського суду вважають вірним та просять таке залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, як безпідставну і необґрунтовану.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та додатковими письмовими поясненнями Скаржника, оцінивши зібрані у справі докази та заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення господарського суду Львівської області нормам чинного законодавства та матеріалам справи, виходячи з наступного.

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на підставі ліцензії серії АГ №507387, виданої 06.04.2011 р. здійснює господарську діяльність з розподілу природного нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ (Т-1, а.с.96).

У відповідності до п.3.4.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України 13.01.2010 р. №12, ліцензіат зобов»язаний забезпечувати доступ до використання потужностей газорозподільних мереж замовникам, які мають намір отримувати послуги з транспортування газу розподільними трубопроводами, на недискримінаційних засадах.

Позивач у позовній заяві та в суді апеляційної інстанції зазначає, що Відповідачу - ПАТ «Іскра» на праві власності належить газопровід високого тиску ГРС «Винники» (нова), який збудований на території провадження господарської діяльності Позивача з розподілу газу і постачання газу за регульованим тарифом. До цього газопроводу приєднані та підключені розподільні газопроводи, які перебувають у користуванні Позивача. Цими газопроводами здійснюється розподіл газу для потреб промислових споживачів та населення. Газопровід високого тиску ГРС "Винники" (нова) - ПАТ "Іскра" та приєднані до нього розподільні газопроводи є складовими Єдиної газотранспортної системи України. Без використання газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ПАТ "Іскра" технічно неможливо у встановленому законом порядку забезпечити газопостачання споживачів, об'єкти яких приєднані до вищезазначених розподільних газопроводів.

01.01.2011 р. сторонами укладено договір оренди газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ПАТ "Іскра" №0102111/8104 відповідно до умов якого, ВАТ "Іскра" (Орендодавець) передає, а ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" (Орендар) приймає у строкове платне користування (оренду) газопровід високого тиску ГРС "Винники" (нова) - ПАТ "Іскра" та катодні станції - 4 штуки, які належать Орендодавцю на праві власності. Згідно п.3.1. договору, даний договір укладається терміном на 3 (три) роки і діє з 01.01.2011 р. до 31.12.2013 р. Термін дії договору може бути продовжений за згодою сторін (Т-1, а.с.15-19)

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 7-1 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані забезпечити надійну та безпечну експлуатацію Єдиної газотранспортної системи України згідно з вимогами законодавства та правилами технічної експлуатації. У разі невиконання зазначених вимог, власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані передати належні їм складові Єдиної газотранспортної системи України у власність, господарське відання чи користування газотранспортному або газорозподільному підприємству чи укласти з газотранспортним або газорозподільним підприємством договір про експлуатацію таких складових. Дана стаття закону введена в дію з 01.01.2013 р.

Відтак, як вбачається з обставин справи, Позивач 18.05.2013 р. звернувся до Відповідача з пропозицією розірвати договір оренди та з проханням обрати один із зазначених у законі способів для врегулювання взаємовідносин (Т-1, а.с.23-24). Проте, як зазначає Позивач, Відповідач залишив звернення без відповіді.

У подальшому, Позивач листом від 25.07.2014р. №07/4-5482 повторно пропонував Відповідачу укласти договір на експлуатацію газопроводу на умовах Типового договору, що також залишено без розгляду (Т-1, а.с.25)

17.11.2014 р. Позивач листом №07/4-8083 направив Відповідачу для розгляду проекти договорів, укладання яких, як в листі зазначив Позивач, є обов»язковими, згідно ст. 7-1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу».

Однак, 20.08.2014 р. ПАТ «Іскра» (Продавець) та ТОВ «Спектргаз» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу, згідно п. 1.1 якого, Продавець зобов'язується передати у власність Покупцеві наступне майно: газопровід високого тиску ГРС "Винники" - ПАТ "Іскра" та 4 катодних станції. Про що, сторони 01.09.2014 р. підписали акт приймання-передачі вищезазначеного майна (Т-1, а.с.54).

В подальшому Відповідач листом від 01.12.2014 р. №1/3110 повідомив Позивача, що газопровід йому на праві власності не належить, а тому лист від 17.11.2014р. № 07/4-8083 було скеровано на адресу належного власника газопроводу - ТОВ "Спектргаз" (Т-1, а.с.68).

Як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, Позивач вказує, що договір купівлі-продажу від 20.08.2014 р. є нікчемним, оскільки предмет договору є обмеженим в обігу об»єктом цивільного права.

Позивач зазначає, що згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу" визначальною ознакою газорозподільного підприємства є наявність відповідної ліцензії. Ці положення Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", на думку Скаржника, свідчать про те, що складові Єдиної газотранспортної системи України, до яких належить предмет договору купівлі-продажу від 20.08.2014 р., є обмеженим в обігу об'єктом цивільного права. При цьому, Позивач звертає увагу, що у ТОВ "Спектргаз" немає ліцензії на розподіл газу.

ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» вважає, що укладений 20.08.2014 р. договір купівлі-продажу газопроводу є нікчемним, а відтак не створює юридичних наслідків і газопровід ГРС «Винники» (нова) - ПАТ «Іскра» і на даний час перебуває у власності ПАТ «Іскра».

При цьому, Позивач також зазначає, що Відповідач не є ні газотранспортним, ні газорозподільним підприємством, оскільки не має відповідної ліцензії, а також оскільки відповідач не може самостійно забезпечити надійну та безпечну експлуатацію належного йому на праві власності газопроводу, а відтак відповідач, на думку позивача, зобов'язаний передати газопровід іншій особі, яка може таку експлуатацію забезпечити. А враховуючи ті обставини, що газопровід перебуває на території провадження господарської діяльності ПАТ "Львівгаз", як ліцензіата з розподілу природного газу, який є газорозподільним підприємством і може забезпечити надійну та безпечну експлуатацію газопроводу, то єдиною особою, з якою відповідач зобов'язаний укласти договір на експлуатацію газопроводу, як складової Єдиної газотранспортної системи, є ПАТ "Львівгаз".

Відповідач ПАТ «Іскра» як в суді першої інстанції, так і суді апеляційної інстанції зазначає, що станом на дату звернення Позивача з позовом в даній справі, у нього не було і немає по сьогоднішній день у власності (та на балансі) газопроводу, а відтак ПАТ "Іскра" не може укласти із Позивачем договір на експлуатацію газопроводу, згідно запропонованого позивачем проекту у відповідності до якого ПАТ "Іскра" зобов'язане передати ПАТ "Львівгаз" в експлуатацію чи користування газопровід. Крім цього зазначає, що в жодному Законі України не встановлено, що газорозподільні мережі є об»єктом обмеженим оборотоздатності та те, що вони можуть перебувати у власності виключно газорозподільного чи газотранспортного підприємства.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст. 11 Цивільного кодексу України , що кореспондується нормам ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов»язків , зокрема є договори та інші правочини.

Як вже зазначалось вище, 01.01.2011р. сторонами укладено договір оренди газопроводу ГРС "Винники" (нова) - ПАТ "Іскра" №0102111/8104 відповідно до умов якого, ВАТ "Іскра" (Орендодавець) передає, а ПАТ по газопостачанню та газифікації "Львівгаз" (Орендар) приймає у строкове платне користування (оренду) газопровід високого тиску ГРС "Винники" (нова) - ПАТ "Іскра" та катодні станції - 4 штуки, які належать Орендодавцю на праві власності. Згідно п.3.1. договору, даний договір укладається терміном на 3 (три) роки і діє з 01.01.2011р. до 31.12.2013р. Термін дії договору може бути продовжений за згодою сторін (Т-1, а.с.15-19)

18.05.2013 р. Позивач звернувся до Відповідача з пропозицією розірвати договір оренди та з проханням обрати один із зазначених у законі способів для врегулювання взаємовідносин (Т-1, а.с.23-24). Листом від 17.11.2014р. № 07/4-8083, Позивач направив Відповідачу для розгляду проекти договорів на виконання вимог ст. 7-1 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (Т-1, а.с.66).

20.08.2014 р. ПАТ "Іскра" (продавець) та ТзОВ "Спектргаз" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого, продавець зобов'язується передати у власність покупцеві наступне майно: газопровід високого тиску ГРС "Винники" - ПАТ "Іскра" та 4 катодних станції (Т-1, а.с.52-53). 01.09.2014р. сторони договору купівлі-продажу підписали акт приймання-передачі вищезазначеного майна (Т-1, а.с.54). Даний договір Скаржник вважає нікчемним і таким, що не створює юридичних наслідків, оскільки предмет даного договору є обмеженим в обігу об'єктом цивільного права, а відтак, вважає, що газопровід ГРС "Винники" (нова) - ПАТ "Іскра" перебуває у власності відповідача.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Частина 1 статті 627 ЦК України передбачає, що у відповідності до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ст. 228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК, зокрема такими є правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об'єктів цивільного права тощо.

Об'єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об'єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об'єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об'єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об'єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом (ст. 178 Цивільного кодексу України).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять доказів того, що предмет договору купівлі-продажу, укладений ПАТ "Іскра" та ТОВ "Спектргаз" 20.08.2014 р. відносяться до тих об"єктів, що визначені Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу" як обмежені в оборотоздатності.

Також, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду, про безпідставність доводів ПАТ "Львівгаз" про те, що предмет договору купівлі-продажу від 20.08.2014 р. є обмеженим в обігу об'єктом цивільного права в силу положень ст. 1 та ч.4 ст.7-1 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу". Вказані норми Закону не встановлюють правовий режим обмеженості в обігу об'єктів цивільних прав та його види, а лише встановлюють певні обов'язки власників складових Єдиної газотранспортної системи України, що стосуються забезпечення надійної та безпечної експлуатації Єдиної газотранспортної системи України.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що газопровід ГРС "Винники" (нова) - ПАТ "Іскра" та 4 катодних станції на даний час не перебуває у власності Відповідача, в зв"язку з укладеним ПАТ "Іскра" та ТОВ "Спектргаз" договору купівлі-продажу від 20.08.2014 р. і правомірність укладення якого в судовому порядку не оспорювалась.

Крім цього, також слід зазначити, що Позивачем в суді першої інстанції заперечено щодо заміни первісного Відповідача (ПАТ «Іскра») на належного Відповідача (ТОВ «Спектргаз»).

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 02.03.2015 р. у справі №914/4401/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

повний текст постанови складено та підписано 22.05.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Кордюк Г.Т.