УХВАЛА

25.05.2015Справа № 910/9974/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про зобов'язання перерахувати кошти у розмірі 4 127 838, 99 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Хоменко М.П., Бондаренко Д.М.;

від відповідача: Луцький М.І., Мухін М.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі-відповідач) про зобов'язання відповідача перерахувати залишок коштів з рахунків позивача № 2401 (UAH/USD/EUR) у розмірі 2 925 910, 08 грн., 44 977, 96 доларів США (за курсом НБУ (21, 44 грн. за 1 дол. США) - 964 327, 46 грн.), 10 343, 99 Євро (за курсом НБУ (22, 97 грн. за 1 Євро) - 237 601, 45 грн.) на рахунок позивача № 685 (UAH/USD/EUR), який відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк».

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.04.2015 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 07.05.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У судовому засіданні 07.05.2015 р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що на даний час платіжні доручення, зазначені у позовній заяві, на виконанні у банку не перебувають.

У судовому засіданні 07.05.2015 р. оголошувалась перерва до 25.05.2015 р.

25.05.2015 р. Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Матімекс-Україна» про визнання недійсним договору № 027-14/АНВ на розрахунково-касове обслуговування від 23.07.2014 р.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Згідно частини першої статті 60 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Взаємна пов'язаність зустрічного та первісного позовів, зокрема, може виявлятися в тому випадку, коли обидва позови взаємно пов'язані та їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись, задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально - правової підстави на задоволення первісного позову, через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб'єктивне право позивача за первісним позовом.

У відповідності до п. 3.15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» обставини, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним (зокрема, за підставами цих позовів та/або поданими доказами; у зв'язку з тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову тощо), а так само докази, що підтверджують саме ці обставини, повинні зазначатися у зустрічній позовній заяві (п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України (п. 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З 01.11.2011 р вступив в законну силу Закон України «Про судовий збір» у ст. 1 якого зазначається, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збору встановлюються у розмірі 2 % ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1 827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080, 00 грн.). За подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати ( 1 218,00 грн.).

Відповідно до заявленої позовної немайнового характеру розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем, становить - 1 218,00 грн.

Разом з тим, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» просить суд відстрочити сплату судового збору за подання зустрічного позову у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем товариства.

Так, відповідно до розділу 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Разом з тим, Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» у поданій заяві не надано доказів скрутного фінансового становища, а тому суд відмовляє у відстроченні сплати судового збору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що при поданні позовної заяви заявником не дотримано вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Проте суду не надано жодних доказів направлення необхідних документів на адресу відповідача за зустрічним позовом.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи на те, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, зустрічна позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву та додані до неї матеріали повернути Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Бондарчук В.В.