ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2015 р.Справа № 916/3460/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Журавльова О.О.

Петрова М.С.

(склад судової колегії сформовано відповідно до розпорядження в.о. голови суду від 26.03.2015р. №174)

при секретарі судового засідання Будному О.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 20.05.2015р.:

від позивача: Кушнаренко В.В., за довіреністю;

Бойко В.А., за довіреністю;

Довгопола А.Ю., за довіреністю;

від відповідача: Угненко І.А., за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Одеський завод будівельних матеріалів" Міністерства оборони України

на рішення господарського суду Одеської області

від 03 березня 2015 року

у справі №916/3460/14

за позовом Державного підприємства "Одеський завод будівельних матеріалів" Міністерства оборони України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ"

про стягнення 246783,58 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 20.05.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.03.2015р. по справі №916/3460/14 (головуючий суддя: Погребна К.Ф., судді: Оборотова О.Ю., Лічман Л.В.) відмовлено в задоволенні позову Державного підприємства "Одеський завод будівельних матеріалів" Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" про стягнення 246783,58 грн. з посиланням на те, що проведені позивачем розрахунки з визначення вартості послуг з водовідведення зливних стоків за період з 01.08.2005р. по 31.12.2013р. є невірними, крім того, заявлена до стягнення заборгованість, що пов'язана з переплатою послуг відповідача у період з 01.01.2010р. по 01.10.2013р. є нічим іншим як перевіреною судами та стягнутою за чинними судовими рішеннями заборгованістю, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду звернулось Державного підприємства "Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України, в якій позивач просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 03.03.2015р. по справі №916/3460/14 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ДП "Одеський завод будівельних матеріалів» у повному обсязі, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції грубо порушує методику розрахунку обсягу зливових стоків, яка регламентується нормами ДСТУ 3013-95, є незаконним, необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального права з підстав, зазначених у апеляційній скарзі.

06.04.2015р. від ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач не погоджується з її доводами, просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ДП "Одеський завод будівельних матеріалів» Міністерства оборони України, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2004р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" (водоканал, відповідач) та Державним підприємством Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" (абонент, позивач) укладено договір на послуги водопостачання та водовідведення № 4029/3, відповідно до якого та згідно з Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України, затвердженими наказом Держкомунгоспу України №65 від 01.07.1994р., Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення, затвердженими наказом Держкомунгоспу України №30 від 05.07.1995р., Правилами приймання виробничих стічних вод підприємств, установ і організацій в систему каналізації м. Одеси, затвердженими розпорядженням Одеської Облдержадміністрації №87/А від 09.02.1998р. та іншими існуючими нормами ДСТУ та нормативними актами, водоканал зобов'язувався надавати абоненту послуги з подачі води на об'єкти абонента, а також з приймання стічних вод.

Відповідно до умов п.п. 1.2, 2.4.13 договору абонентом були прийняті на себе зобов'язання по своєчасній та повній оплаті послуг водопостачання та водовідведення, експлуатації та утриманню у належному стані водопровідних та каналізаційних мереж, приборів, обладнання та споруд.

За положеннями п.п. 3.2, 3.3 договору оплата послуг водокористування та водовідведення здійснюється щомісячно до 5 числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок водоканалу. Оплата проводиться по тарифам, затвердженим у встановленому діючим законодавством порядку. В разі зміни тарифів, оплата абонентом наданих послуг проводиться по новим тарифам без зміни інших умов договору. Відомості про зміну тарифів абонент отримує через засоби масової інформації (друковані видання, телебачення, радіо).

Згідно з п. 3.9 договору об'єми стічних вод, що відводяться від абонента приймаються рівними об'ємами вжитої води або визначаються по показанням лічильників, відповідно до п. 21 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України. Об'єм скинутих зливових стоків визначається розрахунковим шляхом, згідно до п.15.9 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України.

Договір діє з 22.04.2004р. по 22.04.2009р. та вважається продовженим на наступні 5 років, якщо до сплину одного місяця після закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про зміну чи припинення дії договору (п. 5.3 договору).

Матеріали справи свідчать, що 29.02.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" (виробник) та Державним підприємством Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" (споживач) було укладено додаткову угоду до договору на послуги водопостачання та водовідведення № 4029/3, на підставі якої було викладено положення договору у новій редакції.

Відповідно до п. 1.3 договору в редакції додаткової угоди від 29.02.2012р. споживач зобов'язався своєчасно сплачувати за надані йому послуги водопостачання та водовідведення, забезпечувати належну експлуатацію своїх водоканалізаційних систем, споруд, приладів та пристроїв на них згідно з Правилами, переліченими в п. 2.1. цього договору та діючим законодавством.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору в редакції додаткової угоди від 29.02.2012р. облік спожитої холодної води та скинутих стоків, а також споживання холодної води, яка йде на гаряче водопостачання та водовідведення гарячої води здійснюється за показаннями приладів обліку води та стоків, встановлених на об'єктах споживача. У разі перебоїв у водопостачанні не з вини споживача, розрахунок за відпущену воду при відсутності приборів обліку води та стоків здійснюється за час фактичної подачі води. Факт відсутності води встановлюється представниками споживача та виробника зі складанням акту. У разі відсутності підписаного сторонами акту, послуги водовідведення вважаються наданими у повному обсязі. Оплата послуг водопостачання та водовідведення здійснюється до 5 числа місяця, що слідує за розрахунковим. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок виробника. Оплата здійснюється за тарифами, затвердженими у встановленому чинним законодавством порядку. У випадку зміни тарифів, що діяли на момент укладення договору, оплата споживачем наданих йому послуг здійснюється за новими тарифами, без зміни інших умов договору.

За положеннями п. 3.7 договору в редакції додаткової угоди від 29.02.2012р., об'єми стічних вод, що відводяться від споживача приймаються рівними об'ємами вжитої води або визначаються по показанням лічильників, відповідно до п. 3.14, 5.29 „Правил водокористування". Об'єм скинутих зливових стоків визначається розрахунковим шляхом, згідно до п. 4.10 „Правил водокористування" та ДСТУ 3013-95.

З урахуванням положень п. 7.3 договору в редакції додаткової угоди від 29.02.2012р. строк дії договору поширюється з моменту укладення до 31.12.2015р.

Як стверджує позивач, за період з 01.08.2005р. по 31.12.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" було виставлено позивачу рахунки на сплату наданих послуг з водовідведення зливних стоків на загальну суму 438106,66 грн., з яких сума у розмірі 302109,46 грн., за даними позивача, вже сплачена за такі послуги. Натомість, як вбачається з письмових пояснень представника позивача з посиланням на порядок розрахунку визначений положеннями ДСТУ 3013-95, у період з 01.08.2005р. по 31.12.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" було надано позивачу послуг лише на суму 55325,88 грн. З цих підстав позивач вважає, що витрати у розмірі 246783,58 грн. понесені необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів справи, частина заборгованості за надані послуги з водовідведення зливних стоків за період з 01.01.2010р. по 01.08.2011р. була стягнута з Державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" за чинним рішенням господарського суду Одеської області від 26.12.2011р. у справі 20-28/17-4064-2011 (як складова частина загального боргу у сумі 411974,24 грн., у т.ч. за послуги водопостачання та водовідведення).

В свою чергу, заборгованість Державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" за надані послуги з водовідведення зливних стоків за період з 01.08.2011р. по 01.10.2013р. на суму 121891,65 грн. була стягнута з позивача на підставі чинного рішення господарського суду Одеської області від 03.03.2014р. у справі №916/3565/13 (як складова частина загального боргу у сумі 344455,79 грн.).

Вказане рішення від 03.03.2014р. у справі №916/3565/13 переглядалось в апеляційному порядку, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2014р. було частково скасовано, резолютивна частина рішення викладена у новій редакції, зі стягненням з Державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" 23434 грн. 55 коп. боргу. При дослідженні доказів судом апеляційної інстанції було визнано неправомірним порядок розрахунку вартості послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал". Зокрема, Одеським апеляційним господарським судом було вказано на те, що ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" і місцевий суд безпідставно здійснювали відповідні розрахунки виходячи не з "середньорічної" кількості опадів, а "середньомісячної", що призвело до штучного збільшення суми боргу за скид зливових стоків, чим було порушено вимоги ДСТУ 3013-95 та п. 4.10 Правил № 190.

Натомість, при перегляді справи №916/3565/13 в касаційному порядку Вищий господарський суд України визнав розрахунки Одеського апеляційного господарського суду неправомірними, у зв'язку з чим постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.11.2014р. скасував, а рішення господарського суду Одеської області від 03.03.2014р. у справі №916/3565/13 залишив без змін.

В обґрунтування факту понесення Державним підприємством Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" необґрунтованих витрат по сплаті вартості послуг з водовідведення зливних стоків у період з 01.08.2005р. по 31.12.2013р. у сумі 302109,46 грн. позивачем було залучено до матеріалів справи копії виписок з банківського рахунку (арк. спр. 30-41), а також копії угод про погашення взаємної заборгованості від 30.03.2012р. на суму 12357,96 грн., від 31.08.2012р. на суму 9720 грн., від 28.09.2012р. на суму 14568,42 грн., від 31.10.2012р. на суму 40832,15 грн., від 31.07.2013р. на суму 70133,20 грн.

Як вбачається з наявних у справі розрахунків Державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів", за період з 01.08.2005р. по 31.12.2013р. позивачем було спожито послуг відповідача, пов'язаних з водовідведенням зливних стоків на суму 46104,9 грн. Дані бухгалтерської довідки позивача фіксують цифри власного розрахунку позивача по споживанню послуг з водовідведення стокових вод за період з серпня 2005р. по 2014р. у сумі 55949,56 грн.

При цьому, розрахунок скидання зливових стоків здійснюється позивачем за формулою:

W d = 10 * h d * Y * F (куб. м)

де W d - загальний об'єм дощових стічних вод, куб. м

h d - середньорічний шар опадів за теплий (холодний) період року, мм, брався за даними Гідрометцентру Чорного та Азовського морів

Y - коефіцієнт стоку, у даному випадку коефіцієнт брався як 0,6 (за даними ДСТУ 3013-95)

F - площа басейну водозабору - у даному випадку брався басейн водовідбору 3,03 га (який є узгодженим між сторонами спору)

У розрахунку також використано дані Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовських морів у м. Одесі про те, що холодний період року складає п'ять місяців з листопада по березень, а теплий період року сім місяців з квітня по жовтень.

Таким чином, за період з 01.08.2005р. по 31.12.2013р. позивачем брались до уваги обсяги шару опадів у відповідні холодні та теплі періоди року з діленням суми таких показників на фактичну кількість місяців у холодному або теплому періоді і у такий спосіб визначались середні показники шару опадів у році.

Відповідно до даних наявних у матеріалах справи розрахунків позивача (арк. спр. 25-28, 107-113, 129-135), розрахована ним вартість спожитих послуг у 2005 році склала 636,12 грн., у 2006 році склала 3152,98 грн., у 2007 році склала 3656,82 грн., у 2008 році склала 4272,91 грн., у 2009 році склала 5617,68 грн., у 2010 році склала 10922,30 грн., у 2011 році склала 3112,14 грн., у 2012 році склала 7790,37 грн., у 2013 році склала 6943,58 грн., а загалом 46104,90 грн.

Враховуючи вищевикладене, Державне підприємство "Одеський завод будівельних матеріалів" Міністерства оборони України звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 13.10.2014р., просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" грошову суму у розмірі 246783,58 грн., що є різницею фактично сплачених позивачем за надані послуги з водовідведення зливних стоків у період з 01.08.2005р. по 31.12.2013р.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Пунктом 15.9. „Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України", затверджених наказом Держкомунгоспу України №65 від 01.07.1994р., визначено, що додаткову кількість стічних вод, що потрапляє у каналізаційні мережі через зливоприймачі та каналізаційні колодязі у періоди дощів та сніготанення, підприємства оплачують при загальносплавній системі каналізації - відповідно до території, що займає підприємство, за нормами БНіП 2.04.03-85 Каналізація. Зовнішні мережі і споруди та даними гідрометеослужби.

З жовтня 2008 року діють нові Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення у населених пунктах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008р., згідно з п. 4.10. яких закріплено ті ж самі вимоги щодо визначення об'єму стічних вод, відповідно до площі території, що займає споживач, за нормами ДСТУ 3013-95 "Правила контролю за відведенням дощових і снігових стічних вод з територій міст і промислових підприємств" та даними гідрометслужби.

Пунктом 4.10 Правил № 190 встановлено, що розрахунок за скидання зливових стоків здійснюється відповідно до відомостей Гідрометцентру України про кількість опадів та ДСТУ 3013-95.

При здійснені розрахунків об'єму скиду ливневих стоків використовується формула відповідно до Держстандарту 3013-95 "Гідросфера" "Правил контролю за відведенням дощових та снігових стічних вод з територій міст та промислових підприємств", що затверджені наказом Держстандарту України N 58 від 23.02.1995р.

Відповідно до ДСТУ 3013-95 розрахунок скидання зливових стоків здійснюється за формулою:

W d = 10 * h d * Y * F (куб. м)

де W d - загальний об'єм дощових стічних вод, куб. м

h d - середньорічний шар опадів за теплий (холодний) період року, мм,

Y - коефіцієнт стоку,

F - площа басейну водозабору.

Як вбачається з позовної заяви, спірні правовідносини сторін виникли щодо порядку проведення розрахунку скидання зливових стоків, зокрема, щодо визначення складової розрахунку h d - середньорічний шар опадів за теплий (холодний) період року.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів зазначає, що поняття середньорічний шар опадів за теплий (холодний) період року, що визначається ДСТУ 3013-95, слід визначити як величину опадів у мм за весь рік (у розрізі складових холодної та теплої частин року), відповідно така величина є порівняльною з аналогічними величинами попередніх та наступних років - як середньорічний показник. В свою чергу, визначення середньорічного шару опадів за теплий (холодний) період року діленням на відповідну кількість місяців холодного або теплого періодів визначатиме середньомісячну величину даного показника у конкретному році.

Як вбачається з розрахунку позивача, застосування середнього показника місяця у холодному періоді та середнього показника місяця у теплому періоді є визначенням середнього показника за два місяці року (холодного й теплого періодів), що не відповідає передбаченому ДСТУ 3013-95 показнику h d - середньорічному шару опадів за теплий (холодний) період року, мм.

Отже, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведені Державним підприємством Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" розрахунки з визначення вартості послуг з водовідведення зливних стоків у період з 01.08.2005р. по 31.12.2013р. є неправильними, тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивачем не враховано у позовних вимогах, що заявлена ним до стягнення заборгованість, що пов'язана з переплатою послуг відповідача у період з 01.01.2010р. по 01.10.2013р. є перевіреною судами (у т.ч. судом касаційної інстанції) та стягнутою за чинними судовими рішеннями заборгованістю Державного підприємства Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал", що в свою чергу, є по суті переглядом правомірності таких рішень в межах даного судового процесу.

Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення колегія суддів зазначає, що Державним підприємством Міністерства оборони України „Одеський завод будівельних матеріалів" без приведених суду поважних причин було пропущено строк для звернення до суду за захистом прав та інтересів в частині вимог заявлених до стягнення за період по 27.08.2009р., оскільки датою подання позову до суду є 27.08.2014р., у зв'язку з чим визначений п. 4.5 укладеного між сторонами договору п'ятирічний строк позовної давності по вимогам, що виникли до 27.08.2009р. закінчився 27.08.2014р. Вказана обставина становить окрему підставу для відмови в задоволенні позовних вимог у справі, в тій частині що виникли до 27.08.2009р., оскільки у розумінні ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позивач міг довідатись про факт порушення свого права та про особу, що його порушила.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення господарського суду Одеської області від 03.03.2015р. по справі №916/3460/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Одеський завод будівельних матеріалів" Міністерства оборони України - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду Одеської області від 03.03.2015р. по справі №916/3460/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 25.05.2015р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Журавльов О.О.

Суддя Петров М.С.