ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Справа № 910/7266/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.
суддів:Міщенка П.К., Погребняка В.Я.
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015

у справі№ 910/7266/14 господарського суду міста Києва
за заявою доТовариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто" Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"
пробанкрутство
розпорядник майнаГусар І.О.
в судовому засіданні взяли участь представники :

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" - Чирський Ю.В., Будник К.А.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2014 (суддя Мандичев Д.В.) порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" (далі - ТОВ "Лотуре-Агро"), визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромісто", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядника майна боржника, заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

Не погодившись з ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2014 в частині заборони ТОВ "Лотуре-Агро" та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника відчужувати основні засоби та предмети застави, ТОВ "Лотуре-Агро" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

ТОВ "Лотуре-Агро" подано до Київського апеляційного господарського суду клопотання від 24.02.2015, в якому заявник просив переглянути ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2014 в повному обсязі відповідно до вимог ст.101 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 (колегія суддів: Шипко В.В., Верховець А.А., Доманська М.Л.) ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2014 залишено без змін.

ТОВ "Лотуре-Агро" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015, справу направити до Київського апеляційного господарського суду на новий розгляд.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судом апеляційної при винесенні оскаржуваної постанови норм процесуального права, зокрема: ст.ст.43, 99, 101, 105 ГПК України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення уповноважених представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Частиною 3 ст.16 Закону передбачено, що якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 Закону заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити, зокрема виклад обставин, що є підставою для звернення до суду, а також перелік документів, що додаються до заяви, серед яких: докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "Лотуре-Агро" ініціюючий кредитор на підтвердження своїх вимог щодо їх безспірності, розміру заборгованості та строку їх незадоволення надав суду рішення господарського суду м. Києва у справі №910/26047 від 22.07.2013, яке набрало законної сили 05.11.2013 про стягнення з ТОВ "Лотуре-Агро" 2 988 173,05 грн.; постанови органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження від 25.11.2013 року №ВП40898417 (а.с.14-28).

Судом першої інстанції встановлено, що рішення господарського суду м. Києва у справі №910/26047 від 22.07.2013 станом на дату проведення підготовчого засідання суду в примусовому порядку не виконано. Загальна сума заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором ТОВ "Агромісто" становить 2988173,05., з яких: 152060,02 грн - пеня та 2836113,06 грн - безспірні грошові вимоги, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

За таких обставин, суд першої інстанції, перевіривши обґрунтованість вимог ТОВ "Агромісто", їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження, обґрунтовано дійшов висновку про те, що заява ТОВ "Агромісто" про порушення провадження у справі про банкрутство подана відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 11 Закону, а саме за наявності доказів неспроможності боржника задовольнити безспірні вимоги кредиторів протягом трьох місяців після пред'явлення до виконання документів, що підтверджують ці вимоги.

Частиною 1, 2 ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи обґрунтованість заяви кредитора про порушення провадження у справі про банкрутство та порядок призначення розпорядника майна боржника встановив, що підстави для відмови у порушенні провадження відсутні, сума безспірних вимог кредитора становить 2 836 113,06 грн., яка підтверджена рішенням господарського суду м. Києва у справі №910/26047, що набрало законної сили і постановою про відкриття виконавчого провадження, зазначені безспірні вимоги кредитора до боржника сукупно становлять більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку. З'ясовуючи порядок призначення розпорядника майна боржника, суд апеляційної інстанції послався на ст.114 Закону та зробив висновок, що судом першої інстанції дотримано порядок призначення арбітражного керуючого.

Доводи заявника касаційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків судів попередніх інстанцій, а посилання скаржника на невірне зазначення в тексті постанови суду апеляційної інстанції назви боржника може бути підставою для звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про виправлення описки.

Відповідно до ч.1 ст.11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, оскаржувана постанова Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 у справі № 910/7266/14 залишити без змін.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді П.К. Міщенко

В.Я. Погребняк

Повний текст виготовлено та підписано 25.05.2015