РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/7172/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діон»

до Приватного підприємства «Нові рішення»

про стягнення 60 642,23 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Грабчак В.М., за довіреністю

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Діон» (далі - позивач) до Приватного підприємства «Нові рішення» (далі - відповідач) про стягнення 60 642,23 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/7172/15-г, розгляд справи призначено на 22.04.2015 р.

06.04.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи та заява про відсутність аналогічного спору.

17.04.2015 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 22.04.2015 р. представник позивача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 26.03.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/7172/15-г позивач виконав.

У судове засідання 22.04.2015 р. представник відповідача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 26.03.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/7172/15-г відповідач не виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 22.04.2015 р. клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, суд задовольнив вищезазначене клопотання.

Враховуючи те, що представники сторін у судове засідання 22.04.2015 р. не з'явились, а також у зв'язку із невиконанням відповідачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 26.03.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/7172/15-г та задоволенням клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 20.05.2015 р.

18.05.2015 р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

20.05.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Дослідивши у судовому засіданні 20.05.2015 р. заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність її прийняття, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Судом встановлено, що подана позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, тому приймається до розгляду.

У судове засідання 20.05.2015 р. представник позивача з'явився, надав суду свої пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 20.05.2015 р. не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діон" (далі - позивач, орендодавець) та Приватним підприємством "Нові рішення" (далі - відповідач, орендар) укладено Договір оренди нежилих приміщень № 2-03 (далі - Договір), умовами якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування без права викупу для здійснення господарської діяльності нежиле приміщення в будівлі, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-В, загальною площею 295,6 квадратних метрів, а також відповідні перегородки, зовнішні стіни (далі - Об'єкт оренди).

Об'єкт оренди є частиною належних орендодавцю приміщень будівлі торговельно-побутового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 33-В.

Відповідно до п. 3.1 Договору строк оренди складає 365 днів з дати фактичної передачі об'єкту оренди відповідачу.

Пунктом 3.3 Договору сторони погодили, що строк оренди починає обчислюватися з дня передачі об'єкта оренди орендарю за відповідним Актом приймання-передачі.

Згідно п. 4.1 Договору об'єкт оренди повинен бути переданий орендодавцем та прийнятий орендарем протягом двох днів з дня підписання сторонами даного договору шляхом підписання акту приймання-передач об'єкта оренди.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що протягом строку оренди орендар зобов'язується щомісячно сплачувати орендодавцю орендну плату за користування приміщенням у розмірі та у порядку, визначених договором.

Сторони погодились, що місячна орендна плата за користування об'єктом оренди сплачується орендарем в гривнях, але її розмір визначається орендарем в євро, виходячи з еквівалентної суми орендної плати за користування приміщеннями, відповідно до офіційного обмінного курсу Національного банку України, встановленого на дату здійснення платежів (п. 5.2 Договору).

Загальна сума орендної плати за користування всіх приміщень на місяць, що підлягає сплаті за даним договором. становить 1 467 євро за офіційним обмінним курсом Національного банку України на дату виставлення рахунку (п. 5.3 Договору).

Умовами п. 6.1 Договору передбачено, що сторони погоджуються, що постачання електроенергії, води має здійснюватися відповідними міськими постачальниками комунальних послуг - АЕК "Київенерго" та ВАТ "Київводоканал" відповідно. Додатково до плати за оренду, орендар щомісяця сплачує орендодавцю, на підставі виставлених орендодавцем рахунків, плату за спожиті орендарем електроенергію, воду та тепло, згідно з показниками лічильників на підставі чинних тарифів, послуги зв'язку.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що сплата орендної плати за користування об'єктом оренди здійснюються орендарем щомісячно авансом (наперед) до 10 (десятого) числа поточного місяця, за який здійснюється платіж.

Згідно п. 7.3 Договору орендар сплачує щомісячно авансом (наперед) до 10 (десятого) числа поточного розрахункового місяця платежі за договірний обсяг активної електроенергії, холодну воду та послуги зв'язку на наступний розрахунковий період.

Відповідно до п. 11.1.2 Договору орендар зобов'язався своєчасно сплачувати орендодавцю орендну плату за користування об'єктом оренди та комунальні платежі.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і закінчується одночасно зі спливом строку оренди, зазначеному у п. 3.1 даного договору. При виконанні орендарем зобов'язань за договором, останній має переважне право на переукладення даного договору. У зв'язку з цим, орендар не менш ніж за один календарний місяць до дати закінчення терміну дії даного договору, направляє орендодавцю на розгляд відповідне повідомлення про намір продовжити термін дії даного договору (переукласти його) (п. 19.1 Договору).

24.02.2012 р. сторонами було підписано акт прийому-передачі майна до Договору № 2-03 від 24.02.2012 р., відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв нежиле приміщення загальною площею 295,6 квадратних метрів, зазначене в п. 2.1 Договору.

Додатком № 1 до Договору сторони продовжили термін дії Договору оренди нежилих приміщень № 2-03 від 24.02.2012 р. на 12 місяців (до 24.02.2014 р.) з правом подальшої пролонгації.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача існує прострочена заборгованість перед позивачем по орендним платежам за Договором та по відшкодуванню витрат за надані комунальні послуги на загальну суму 57 419,66 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ДІ-000012 від 28.02.2015 р. на суму 26 778,88 грн. та № ДІ-0000011 від 02.02.2015 р. на суму 30 640,78 грн., а також розрахунком компенсації комунальних послуг за лютий місяць 2015 р., які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, під час розгляду даної справи відповідачем 01.04.2015 р. платіжним дорученням № 106 було сплачено позивачу 27 581,58 грн. за лютий 2015 р.

З поданого 20.05.2015 р. клопотання представника позивача вбачається також часткова сплата заборгованості відповідачем у розмірі 3 059,20 грн., що підтверджується долученою до матеріалів справи копією платіжного доручення № 156 від 18.05.2015 р.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем сплачено суму заборгованості в розмірі 30 640,78 грн. в процесі розгляду даної справи, то провадження у справі в цій частині, на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Враховуючи те, що відповідач за лютий 2015 р. повинен був сплатити позивачу 57 419,66 грн. орендної плати та компенсації витрат за спожиту електроенергію, воду та тепло, послуги зв'язку, а відповідачем, в свою чергу, сплачено лише 30 640,78 грн., сума заборгованості за лютий 2015 р. складає 26 778,88 грн.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини, відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України, доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо наявності заборгованості по сплаті орендної плати та компенсації витрат за спожиту електроенергію, воду та тепло, послуги зв'язку в розмірі 26 778,88 грн., а тому вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У зв'язку з простроченням відповідачем сплати позивачу орендної плати та компенсації витрат за спожиту електроенергію, воду та тепло, послуги зв'язку за лютий 2015 року, позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, також просить суд стягнути з відповідача 13 421,89 грн. інфляційної складової боргу та 348,95 грн. трьох відсотків річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення з відповідача сум 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що позивачем вірно розраховані зазначені суми.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що провадження у справі № 910/7172/15-г в частині стягнення з відповідача основного боргу за Договором в розмірі 30 640,78 грн. підлягає припиненню, в іншій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи те, що станом на дату подання позовної заяви до господарського суду міста Києва у відповідача перед позивачем існувала заборгованість за Договором в розмірі 57 419,66 грн., судовий збір повинно бути покладено на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись статтями 4, 49, 80, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/7172/15-г в частині стягнення з Приватного підприємства "Нові рішення" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діон" заборгованості в розмірі 30 640 грн. (тридцять тисяч шістсот сорок) грн. 78 коп. припинити.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Нові рішення" (03057, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33-В; ідентифікаційний код: 36351830) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діон" (03057, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 33-В; ідентифікаційний код: 20060613) заборгованість в розмірі 26 778 (двадцять шість тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 88 коп., 3 % річних в розмірі 348 (триста сорок вісім) грн. 95 коп., інфляційні втрати в розмірі 13 421 (тринадцять тисяч чотириста двадцять одна) грн. 89 коп. та судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 25.05.2015 р.

Суддя О.В. Нечай