ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. Справа № 914/524/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Марка Р.І.

суддів Желік М.Б.

Костів Т.С.

при секретарі судового засідання Греділь М.І.

з участю представників:

від позивача: Кубара М.М. (представник за довіреністю)

від відповідача: не з"явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Галичина" вих.№ б/н від 09.04.2015р. (вх. №01-05/1710/15 від 16.04.2015р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 30.03.2015р.

у справі № 914/524/15, суддя Березяк Н.Є.

за позовом Фермерського господарства "Санники", Мостиський район, с.Санники

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Галичина", м.Радехів

про стягнення 67154,94 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 30.03.2015р. у справі №914/524/15 (суддя Березяк Н.Є.) позовні вимоги Фермерського господарства «Санники» задоволено повністю, присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Галичина" на користь Фермерського господарства "Санники" 67154,94 грн. основного боргу та 1827,00 грн. судового збору.

Не погодившись з даним рішенням місцевого господарського суду Приватне акціонерне товариство «Галичина» звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду Львівської області від 30.03.2015р. у справі №914/524/15 скасувати з підстав порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та неповного з'ясування фактичних обставин справи, що мають значення у даній справі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник покликається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що на адресу скаржника взагалі не надходило ухвали про призначення господарським судом Львівської області судового засідання на 30.03.2015 року. Зазначає, що у даній справі, скаржник не знав про розгляд даної справи в суді, а тому і не забезпечив явку уповноваженого представника в судове засідання та не подав мотивований відзив

Згідно автоматичного розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 16.04.2015р. справу за № 914/524/15 розподілено до розгляду судді - доповідачу Марку Р.І., у складі колегії суддів Желік М.Б. та Костів Т.С.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.04.2015р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.05.2015р.

В порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено до 25.05.2015р. з підстав, викладених в ухвалі суду від 12.05.2015р.

В судове засідання 25.05.2015 року прибув представник позивача, який надав пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Відповідач участі свого уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Зважаючи на те, що ухвалою суду від 12.05.2015р. явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, а, відтак, не був позбавлений конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, клопотань про відкладення розгляду справ до суду не поступало, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вирішила, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Галичина" та Фермерським господарством "Санники" уклали договір № 29 купівлі - продажу.

Відповідно до п. 1.1 договору, продавець продає, а покупець купляє молоко по базовому вмісту жиру, що відповідає за якістю діючим стандартам, технічним умовам, ветеринарним і санітарним вимогам за ціною, що зазначена в додатку № 1 та оплачує його вартість, відповідно до умов договору.

На виконання умов договору продавець здійснив поставку товару згідно приймальних квитанцій: № 000000036-RD-006733 від 31.08.2013 року; № 000000040-RD-006733 від 31.10.2013 року; № 000000008-RD-006733 від 30.04.2014 року; № 000000010-RD-006733 від 31.05.2014 року; № 000000012-RD-006733 від 30.06.2014 року; № 000000014-RD-006733 від 31.07.2014 року; № 000000016-RD-006733 від 31.08.2014 року; № 000000018-RD-006733 від 30.09.2014 року; № 000000020-RD-006733 від 31.10.2014 року на загальну суму 111655,60 грн.

Згідно п. 4.2 договору, оплата за товар продавцю по цьому договору здійснюється покупцем в безготівковому або готівковому порядку протягом десяти календарних днів з моменту передачі товару покупцю. За бажанням покупця розрахунок може бути здійснений шляхом авансового платежу.

Однак, відповідач в порушення умов договору, не провів повної оплати за поставлений позивачем товар, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 67154,94 грн.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, а згідно ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частинами 1-3 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач, у встановленому законом порядку, не подав належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у нього заборгованості перед позивачем за договором купівлі-продажу № 29 від 01.01.2013 року.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджуються з висновком місцевого господарського суд про те, що позовні вимоги позивач про стягнення з відповідача 67154,94 грн. обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Щодо доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, судова колегія не погоджується з такими доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

18.02.2015 року господарським судом Львівської області ухвалою порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.03.2015р. Згідно з відміткою на звороті ухвали і поштових повідомлень, як позивач, так і відповідач були належно повідомлений про порушення провадження у справі (а.с. 1,2,3).

Ухвалою суду від 16.03.2015р. розгляд справи відкладено до 30.03.2015р. Дана ухвала направлена сторонам 19.03.2015р., про що свідчить відмітка на звороті ухвали (а.с.27).

30.03.2015р. місцевим господарським судом в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст рішення виготовлено та підписано 31.03.2015р. Копія постанови направлена сторонам та отримана ними, зокрема і відповідачем, про свідчить відмітка на звороті рішення та поштове помідодомлення про вручення (а.с.65,67).

Таким чином, судом першої інстанції вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Скаржник не надав доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні Господарського суду Львівської області від 30.03.2015р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 30.03.2015р. у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Львівської області від 30.03.2015р. у даній справі в апеляційному порядку покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 33,43, 99, 101, 103, 105 ГПК України, ст.4 ЗУ " Про судовий збір", Львівський апеляційний господарський суд ,

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Львівської області від 30.03.2015р. у справі №914/524/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Галичина» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 26.05.2015р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Костів Т.С.