ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.15р. Справа № 904/1674/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 15 669,75 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: Батиль Г.М., дов. № 240 від 07.11.14р., представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство „ДТЕК Дніпроенерго" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення збитків у сумі 15 669, 75 грн.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення, а саме, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМВС), відповідно до норм якої позов може бути пред'явлений тільки після заявлення претензії до компетентного органу залізниці, яким є не відповідач, а Укрзалізниця (Головне комерційне управління).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки, був присутній в попередньому судовому засіданні (14.05.15 р.), про що свідчить протокол судового засідання, наявний в матеріалах справи.

14.05.15 р. в судовому засіданні оголошувалась перерва до 26.05.15 р.

26.05.15 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.14 року між Публічним акціонерним товариством „ДТЕК Дніпроенерго" (Позивач, Покупець) та Державним підприємством „Придніпровська залізниця" (Продавець) укладено договір № DAF/DTSA-DnE (далі- Договір), відповідно до якого за залізничними накладними №№ АХ588446, АХ588465, АХ58469, АХ58468 на адресу позивача зі станції відправлення Мереть/З - Сиб 862201, Російська Федерація на станцію Енергодар, Придніпровської залізниці було відправлено вагони з вугільною продукцією.

Під час приймання вказаної вище партії вугілля, було встановлено вагову недостачу у вагонах №№ 56332745, 59729616, 5374677, 59387118, 60075041, 55164073, 59672659, 52727195, 52478120, 5577976, яка склала 15, 165 т., що підтверджено комерційними актами № Б026203/429 від 04.10.14 р., № Б026204/430 від 04.10.14 р., № Б026205/431 від 04.10.14 р., № Б026207/439 від 07.10.14 р., № Б026208/440 від 07.10.14 р., № Б026209/441 від 07.10.14 р., № Б026210/442 від 07.10.14 р., № Б06212/448 від 09.10.14 р., № Б06213/463 від 13.10.14 р., № Б026214/464 від 13.10.14 р.

Із зазначених вище комерційних актів вбачається, що вантаж прибув на станцію Енергодар, Придніпровської залізниці, на якій було здійснено його перевантаження.

Відповідно до комерційного акту № Б026214/464 від 13.10.14 р. - у вагоні № 5577976, відповідно до документа вага нетто 69 900 кг, тара 23 700 кг. Фактично виявлено брутто 92 400 кг, тара з документа 23 700 кг, нетто 68 700 кг, що менше ніж зазначено у документі на 1 200 кг.

Відповідно до комерційного акту № Б026213/463 від 13.10.14 р. - у вагоні № 52478120, відповідно до документа вага нетто 69 700 кг, тара 24 000 кг. Фактично виявлено брутто 91 300 кг, тара з документа 24 000 кг, нетто 67 300 кг, що менше ніж зазначено у документі на 2 400 кг.

Відповідно до комерційного акту № Б026212/448 від 09.10.14 р. - у вагоні № 52727195, відповідно до документа вага нетто 69 800 кг, тара 23 900 кг. Фактично виявлено брутто 92 100 кг, тара з документа 23 900 кг, нетто 68 600 кг, що менше ніж зазначено у документі на 1200 кг.

Відповідно до комерційного акту № Б026207/439 від 07.10.14 р. - у вагоні № 59672659, відповідно до документа вага нетто 69 300 кг, тара 24 000 кг. Фактично виявлено брутто 91 600 кг, тара з документа 24 000 кг, нетто 67 600 кг, що менше ніж зазначено у документі на 1 700 кг.

Відповідно до комерційного акту № Б026208/440 від 07.10.14 р. - у вагоні № 55164073, відповідно до документа вага нетто 69 800 кг, тара 23 800 кг. Фактично виявлено брутто 92 500 кг, тара з документа 23 800 кг, нетто 68 700 кг, що менше ніж зазначено у документі на 1 100 кг.

Відповідно до комерційного акту № Б026205/431 від 04.10.14 р. - у вагоні № 60075041, відповідно до документа вага нетто 69 800 кг, тара 23 600 кг. Фактично виявлено брутто 90 000 кг, тара з документа 23 600 кг, нетто 66 400 кг, що менше ніж зазначено у документі на 3 400 кг.

Відповідно до комерційного акту № Б026204/430 від 04.10.14 р. - у вагоні № 59387118, відповідно до документа вага нетто 69 400 кг, тара 24 000 кг. Фактично виявлено брутто 91 500 кг, тара з документа 24 000 кг, нетто 67 500 кг, що менше ніж зазначено у документі на 1 900 кг.

Відповідно до комерційного акту № Б026203/429 від 04.10.14 р. - у вагоні № 53754677, відповідно до документа вага нетто 69 800 кг, тара 23 300 кг. Фактично виявлено брутто 89 900 кг, тара з документа 23 300 кг, нетто 66 600 кг, що менше ніж зазначено у документі на 3 200 кг.

Відповідно до комерційного акту № Б026209/441 від 07.10.14 р. - у вагоні № 59729616, відповідно до документа вага нетто 69 400 кг, тара 24 200 кг. Фактично виявлено брутто 92 800 кг, тара з документа 24 200 кг, нетто 68 600 кг, що менше ніж зазначено у документі на 800 кг.

Відповідно до комерційного акту № Б026210/442 від 07.10.14 р. - у вагоні № 56332745, відповідно до документа вага нетто 69 800 кг, тара 23 400 кг. Фактично виявлено брутто 91 800 кг, тара з документа 23 400 кг, нетто 68 400 кг, що менше ніж зазначено у документі на 1 400 кг.

Крім того, в зазначених вище актах зафіксовано, що вантаж навалом, на рівні бортів, маркування не вбачається. Двері люків закриті, течія вантажу відсутня, в технічному відношенні вагони справні.

Звертаючись із даним позовом, позивач посилається на завдання відповідачем збитків в сумі 15 669, 75 грн., які позивач просить відшкодувати.

Заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

За статтею 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника та вантажоодержувача при перевезенні вантажів залізницею, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до частини першої статті 315 Господарського кодексу України до пред'явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред'явлення йому претензії.

За змістом статті 130 Статуту залізниць України пред'явленню залізниці позову, який випливає із цього Статуту, може передувати пред'явлення до неї претензії.

При цьому право на пред'явлення претензій та позовів до залізниці у разі недостачі вантажу мають одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Пряме міжнародне залізничне сполучення для перевезення вантажів між залізницями, у тому числі Російською Федерацією та Україною, регулюється Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення (далі - Угода, УМВС), відповідно до абзацу другого § 1 статті 2 якої ця Угода має обов'язкову силу для залізниць, відправників і одержувачів вантажів і діє незалежно від державної приналежності сторін договору перевезення.

Відповідно до § 1 статті 30 Угоди право пред'явлення позову, засноване на договорі перевезення, належить тій особі, яка має право заявити претензію до залізниці. Позов може бути пред'явлений тільки після заяви претензії відповідно до статті 29.

За § 1 статті 29 УМВС право пред'явлення претензій, заснованих на договорі, належить відправнику або одержувачу.

Доказів звернення із претензією матеріали справи не містять, у зв'язку з чим позивачем не було дотримано претензійного порядку, який, як вже зазначено вище, є обов'язковим.

Крім того, згідно з § 6 статті 29 Угоди претензія пред'являється для розгляду компетентним органам залізниць, зазначеним у Додатку 19.

За змістом пункту 21 додатку 19 до Угоди компетентним органом є Залізниці України: Укрзалізниця, Головне комерційне управління (03680, м.Київ-150, вул. Тверська, 5). Усі претензії згідно УМВС, крім претензій по переборам провізних платежів та повернення сум, сплачених за договором перевезення, пред'являються відправниками та одержувачами України.

Відповідно до § 2 статті 30 Угоди позов може бути пред'явлений особою, яка має на те право, тільки до тієї залізниці, до якої була заявлена претензія, і тільки в тому випадку, якщо нею не було дотримано строк на розгляд претензії, встановлений у § 8 статті 29, або якщо протягом цього ж терміну залізниця повідомила заявника про відхилення претензії повністю або частково.

Позов може бути пред'явлений тільки в належному суді тієї країни, залізницям якої була пред'явлена претензія (§ 3 статті 30 Угоди).

Зважаючи на те, що за умови пред'явлення претензії, позивач повинен був звернутись із позовом до Головного комерційного управління „Укрзалізниця", ДП „Придніпровська залізниця" не є належним відповідачем у даній справі.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 908 Цивільного кодексу України, ст. 315 Господарського кодексу України, ст.ст. 129, 130 Статуту залізниць України, ст.ст. 29, 30 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 02.06.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко