ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа №922/5945/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі Пляс Л.Ф.,

за участю представників:

прокуратури Харківської області - Горгуль Н.В., посвідчення №016182 від 12.04.2013 року

позивача - не з'явився;

першого відповідача - не з'явився;

другого відповідача - не з'явився;

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу другого відповідача - Фермерського господарства «Гаврилюк», м.Ізюм, Харківська область, (вх.№1552Х/1-40) на рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2015 року по справі №922/5945/14,

за позовом Заступника прокурора Харківської області, м.Харків,

в інтересах держави в особі - Головного управління Держземагенства у Харківській області, м.Харків,

до 1. Барвінківської районної державної адміністрації, м.Барвінкове,

2. Фермерського господарства «Гаврилюк», м.Ізюм, Харківська область,

про визнання незаконним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.02.2015 року у справі №922/5945/14 (суддя Светлічний Ю.В.) позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Барвінківської райдержадміністрації від 15.02.2012 року №96 в частині надання дозволу Фермерському господарству «Гаврилюк» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель запасу, сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Великокомишуваської сільської ради Барвінківського району для ведення фермерського господарства.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Барвінківської райдержадміністрації від 20.11.2012 року №558 в частині затвердження Фермерському господарству «Гаврилюк» проект землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель запасу, сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 35,1363 га, за межами населених пунктів на території Великокомишуваської сільської ради Барвінківського району для ведення фермерського господарства.

Визнано недійсним укладений між Барвінківською райдержадміністрацією та ФГ «Гаврилюк» договір оренди землі від 26.12.2012 року на земельні ділянки площею 7,3206 га.

Визнано недійсним укладений між Барвінківською райдержадміністрацією та ФГ «Гаврилюк» договір оренди землі від 26.12.2012 року на земельні ділянки площею 27,8157 га.

Стягнуто з Барвінківської районної державної адміністрації на користь державного бюджету України 2436,00 грн. судового збору.

Стягнути з Фермерського господарства «Гаврилюк» на користь державного бюджету України 2436,00 грн. судового збору.

Другий відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, а також на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2015 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені позовним вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає про необхідність застосування до спірних правовідносин практики міжнародного права, а саме рішення Європейського суду з прав людини та громадянина, зокрема, рішення «Стретч проти Об'єднаного Королівства».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.03.2015 року з апеляційну скаргу Фермерського господарства «Гаврилюк» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

01.04.2015 року від позивача - Головного управління Держземагенства у Харківській області, надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5135), в якому він зазначив, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім того, Головне управління Держземагенства у Харківській області просить розглядати справу за його відсутності.

Прокуратура Харківської області 08.04.2015 року також надала відзив на апеляційну скаргу (вх.№5735), в якому зазначає, що з доводами скарги не погоджується, вважає її безпідставною і такою, що не містить підстав для її задоволення, у зв'язку з чим просить рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2015 року залишити без змін.

Ухвалою суду від 08.04.2015 року для забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду апеляційної скарги, з метою дотримання принципів судочинства в господарському процесі, відкладено розгляд справи на іншу дату.

29.04.2015 року апелянт надав через канцелярію суду письмові пояснення (вх.№7029), в яких зазначає, що прокурор не навів посилань на норми Закону, які б надавали право робити висновки про наявність підстав ля незастосування рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Об'єднаного Королівства».

Ухвала суду про відкладення розгляду справи була направлена сторонам у справі рекомендованими листами 14.04.2015 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана відповідачами 21.04.2015 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи. Однак, відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини не з'явлення суд не повідомили.

Ухвалою суду від 08.04.2015 року суд попереджав сторони, що у разі не з'явлення їх представників у судове засідання та не надання витребуваних судом документів, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами та за відсутністю представників сторін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що ухвала про відкладення розгляду справи направлялась рекомендованою кореспонденцією, приймаючи до уваги клопотання Головного управління Держземагенства у Харківській області про розгляд справи за їх відсутності, а також те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи в даному судовому засіданні за відсутності представників відповідачів та Головного управління Держземагенства у Харківській області.

У судовому засіданні 18.05.2015 року представник прокуратури Харківської області - Горгуль Н.В. проти позиції скаржника заперечувала з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника прокуратури Харківської області, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Розпорядженням голови Барвінківської райдержадміністрації від 15.02.2012 року №96 надано дозвіл фермерському господарству «Гаврилюк» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель запасу, сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 35,1363 га, за межами населених пунктів на території Великокомишуваської сільської ради Барвінківського району для ведення фермерського господарства.

Розпорядженням голови Барвінківської райдержадміністрації від 20.11.2012 року №558 затверджено фермерському господарству «Гаврилюк» проект землеустрою та передано в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства із земель запасу, сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 35,1363 га, за межами населених пунктів на території Великокомишуваської сільської ради Барвінківського району для ведення фермерського господарства.

На підставі вищевказаного розпорядження голови райдержадміністрації між ФГ «Гаврилюк» та Барвінківською районною державною адміністрацією укладено два договори оренди земельних ділянок, на площі 27,8157 га та 7,3206 га, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 17.08.2013 року №5089951 та від 26.08.2013 року №5294593 відповідно.

Згідно постанови пленуму Вищого господарського суду України в п. 2.9 від 17.05.2011 року №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» роз'яснено, що з урахуванням положень ст.3 Земельного кодексу України правове регулювання відносин, пов'язаних з орендою земельних ділянок, здійснюється спеціальним земельним законодавством.

Відповідно до ч.2 п.1.2.4 вказаної постанови, індивідуальні акти органів держави, якими реалізовується волевиявлення держави, як учасника цивільно-правових відносин, і з яких виникають цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них підвідомчі господарським судам.

Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Стаття 116 Земельного кодексу України визначає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону; надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Частиною 2 ст. 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами 2, З статті 134 Земельного кодексу України, водночас частиною 1 цієї статті передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України.

Недотримання зазначеної процедури є порушенням органом виконавчої влади чинного законодавства під час укладення договору оренди землі.

Встановлений ч. 1 ст. 134, ст.ст. 135-139 Земельного кодексу України, порядок продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права оренди на земельні ділянки державної власності є іншим, ніж той, який встановлений ст. 123 вказаного Кодексу для надання земельних ділянок державної власності у користування.

На відміну від п.3 ст. 123 Земельного кодексу України, яким передбачено надання органом виконавчої влади дозволу зацікавленій особі на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, п. 4 ст. 136 Земельного кодексу України виготовлення, погодження та затвердження в установленому законом порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбачено в якості окремого етапу підготовки лоту до проведення земельних торгів, яку забезпечує організатор земельних торгів.

За таких обставин, при продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права оренди на земельні ділянки державної власності чинним законодавством не передбачено надання дозволу на розробку проекту землеустрою особі, яка зацікавлена в отриманні в оренду земельної ділянки.

Незаконність розпоряджень голови Барвінківської райдержадміністрації про надання згоди на передачу земельних ділянок в оренду фермерському господарству без проведення земельних торгів підтверджується листами відділу Держземагентства у Барвінківському районі від 08.12.2014 року №В-216 (Ю), №В-217 (Ю) та райдержадміністрації від 18.12.2014 року №01- 66/3978.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України за наслідками перегляду постанови Вищого господарського суду України у постановах: від 16.09.2014 від 03.02.2014 року у справі №5023/5736/12, від 04.11.2014 року у справі №3-157гс14. Такої ж позиції дотримується і Вищий господарський суд України у постановах: від 13.11.2013 року по справі №13/17/5022-675/2012; від 25.11.2014 року по справі №922/4981/13; від 26.11.2014 року по справі №922/4817/13, від 30.10.2013 року по справі №922/241/13-г.

Розпорядження голови Барвінківської райдержадміністрації від 15.02.2012 року №96 щодо надання дозволу Фермерському господарству «Гаврилюк» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель запасу, сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Великокомишуваської сільської ради Барвінківського району для ведення фермерського господарства та розпорядження від 20.11.2012 року №558 щодо затвердження Фермерському господарству «Гаврилюк» проект землеустрою та передачі в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель запасу, сільськогосподарського призначення державної власності, загальною площею 35,1363 га, за межами населених пунктів на території Великокомишуваської сільської ради Барвінківського району для ведення фермерського господарства прийняті всупереч вимог статей 116, 123, 134 Земельного кодексу України та частини 5 статті 7 Закону України «Про фермерське господарство».

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, відповідач який прийняв земельну ділянку в оренду мав бути обізнаний про порядок передачі земельних ділянок в оренду, та невідповідність спірних розпорядження та договорів чинному законодавству.

Згідно зі статтями 10, 17 Земельного кодексу України, п. 2 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» державна адміністрація здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Розпорядження державної адміністрації вказаним вимогам законодавства не відповідають, що згідно з частиною З статті 152 Земельного кодексу України, ст. 50 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» є підставою для визнання їх недійсним у судовому порядку.

У зв'язку з тим, що на підставі вказаних розпоряджень укладено договори оренди земельних ділянок, то вони відповідно до вимог статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, статей 20, 207 Господарського кодексу України, статті 152 Земельного кодексу України підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Згідно з положеннями частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 208 Господарського кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується із висновками суду першої інстанції щодо невідповідності спірних розпоряджень та договорів вимогам ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України, що є підставою для визнання незаконними та скасування вказаних розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди та застосування правових наслідків недійсності правочину.

Щодо посилань апелянта на Рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії» від 24.06.2003 року колегія суддів зазначає наступне.

При застосуванні рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» необхідно враховувати обставини цієї справи. Зокрема те, що заявник у 1969 році уклав договір оренди земельної ділянки строком на 22 роки, відповідно до умов якого він за власні кошти побудував на цій земельній ділянці кілька будівель, які здав у суборенду. Договір оренди також надавав йому право в подальшому продовжити оренду ще на 21 рік, у зв'язку з чим у 1990 році заявник проінформував місцеву владу про намір продовжити договір оренди. Однак орган місцевої влади повідомив заявника, що продовження договору оренди відбутися не може, оскільки, погодившись із умовою договору про можливість його пролонгації, орган місцевої влади перевищив свої повноваження. Дії місцевої влади у цьому випадку Європейський суд з прав людини розцінив як порушення права заявника на законне очікування виконання певних умов та визнав такими, що утворювали акт втручання у реалізацію його права власності.

Однак у даній справі, яка переглядається, обставини є істотно відмінними, у зв'язку з чим вищевказані норми міжнародного права не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція щодо незастосування ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» до правовідносин, які відрізняються від тих, що розглядав Європейський суд з прав людини, викладена й у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів зазначає, що другий відповідач - ФГ «Гаврилюк» ні під час вирішення спору у господарському суді Харківської області, ні під час розгляду його апеляційної скарги не надав належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності його вимог та заперечень. Наведені ним в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами, його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому вимоги другого відповідача, що зазначені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування прийнятого у даній справі рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2015 року.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Гаврилюк» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.02.2015 року по справі №922/5945/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25 травня 2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.