ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.05.15р. Справа № 904/4243/15

Суддя Мартинюк С.В. , розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОССУЛЯР", смт. Ювілейне

про визнання рішень загальних зборів учасників товариства недійсним та скасування реєстрації змін до статуту товариства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОССУЛЯР" про визнання рішень загальних зборів учасників товариства недійсним та скасування реєстрації змін до статуту.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Позивачем до позовної зави від 12.05.2015 в якості доказу сплати судового збору надано дублікат квитанції № 29403.176.1 від 13.11.2014року.

Пунктом 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи приписи п.2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року доданий дублікат квитанції № 29403.176.1 від 13.11.2014року не може бути належним та допустимим доказом сплати судового збору, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду.

Крім того слід зазначити, що відповідно до довідки №16/15 від 18.05.2015 року оригінал вищевказаної квитанції використано в іншій справі №904/4241/15 (вх. №4-4249/15 заява від 18.05.2015 року).

Також, відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, як підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VІ від 19.05.2011 року, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 34, 56 ГПК України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Доданий до позовної заяви поштовий опис вкладень не може бути використаний в якості належного доказу надсилання позовної заяви відповідачу, оскільки опис вкладень свідчить про направлення позовної заяви з додатками, які направлені відповідачу 24.11.2014 року, в той час як позовна заява датована 12.05.2015 року, що свідчить про направлення іншої позовної заяви та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ в господарських судах України обмежений двохмісячним строком, враховуючи, що повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, якщо не надано доказів направлення Відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а також доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України, господарський суд повертає позов без розгляду.

Керуючись п. п. 4, 6 ч. 1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя С.В. Мартинюк