РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/5613/15-г

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЄВРОФОРМАТ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КПО ГАРАНТ";

про: стягнення 54.646,90 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Степаненко О.А. - за довіреністю від 02.09.2014, № б/н;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЄВРОФОРМАТ" звернулося до господарського суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "КПО ГАРАНТ" про стягнення з останнього 54.646,90 грн заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не належним чином виконав свої грошові зобов'язання перед позивачем, оскільки не здійснив розрахунок за поставлений позивачем товар за договором купівлі-продажу від 12.11.2014 № 349.

На підставі викладеного вище, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки від 12.11.2014 № 349 в сумі 54.646,90 грн, з яких: основна заборгованість складає 45.454,61 грн; пеня в сумі 5.045,46 грн, 3 % річних в сумі 414,70 грн та інфляційних втрат в сумі 3.732,13 грн.

Повноважний представник позивача надав до суду уточнений розрахунок сум, заявлених до стягнення згідно з яким пеня складає 4.863,64 грн, 3 % річних в сумі 399,75 грн та інфляційні втрати в сумі 5.373,29 грн. Даний розрахунок прийнятий судом, тому спір розглядається з урахуванням вказаного розрахунку.

Винесені судом ухвали у даній справі надсилалися відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи містяться повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштових відправлень суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов до суду не подав у зв'язку із чим, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 20.05.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЄВРОФОРМАТ", як постачальником, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "КПО ГАРАНТ", як покупцем, (далі - відповідач) укладено договір поставки від 12.11.2014 № 349 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язується поставити відповідачу товар, а відповідач зобов'язується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами Договору.

Приймання продукції по кількості здійснюється у відповідності з видатковою накладною, по якості у відповідності з документами, які посвідчують якість товару (п. 2.7 Договору).

Загальна вартість Договору разом з ПДВ складає 45.454,61 грн (п. 3.1 Договору).

Згідно п. 3.3 Договору оплата здійснюється наступним чином: 100% передплата.

У відповідності до п. 4.2 Договору за порушення строків оплати відповідач сплачує пеню у розмірі 0,1 % від суми прострочення за кожен день прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач на підставі Договору поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 45.454,61 грн. Наведена фактична обставина підтверджується видатковою накладною: від 16.12.2014 № ЗЕ-0000372 на суму 45.454,61 грн, яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена відбитками їх штампів (засвідчена копія наявна в матеріалах справи). Наведені первинні бухгалтерські документи підписані з боку відповідача особою, яка згідно довіреності від 16.12.2014 № 170 уповноважена на отримання від позивача товарно-матеріальних цінностей (засвідчена копія вказаної довіреності наявна в матеріалах справи).

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача обов'язку з оплати товару, який закріплений у п. 3.3 Договору, відповідач вартість отриманого товару на користь позивача не сплатив, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 45.454,61 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін спору має місце допущене з боку відповідача порушення у його зобов'язанні за Договором, позивач заявив позовні вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в сумі 5.045,46 грн, а також відповідальності шляхом стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 414,70 грн та інфляційних втрат в сумі 3.732,13 грн.

Виходячи з копії платіжного доручення від 11.03.2015 № 383, яке додане відповідачем до заяви від 22.04.2015, останнім здійснено оплату поставленого позивачем товару в розмірі 45.454,61 грн.

Таким чином, станом на момент вирішення судом даного спору по суті, основна заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

З огляду на те, що відповідачем частково погашено перед позивачем основну заборгованість в розмірі 45.454,61 грн, суд дійшов висновку, що провадження в частині позовної вимоги про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 45.454,61 грн підлягає припиненню в порядку, передбаченому п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, тобто з підстав відсутності предмету спору в цій частині.

Щодо решти заявлених позовних вимог, то вони підлягають задоволенню частково, з урахуванням такого.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про застосування до відповідача господарської санкцій у вигляді пені, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до положень, визначених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов'язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов'язання мало бути виконано, а також виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК України, пеня нараховується за шість місяців прострочення виконання зобов'язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Отже, суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені, визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню в сумі 3.041,10 грн, за таким розрахунком суду, здійсненого за період, на який позивачем нараховувалася пеня, та з урахуванням правил, встановлених ст. 253 ЦК України та ч. 6 ст. 232 ГК України:

Видаткова накладнаСума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір подвійної облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
від 16.12.2014 № ЗЕ-000037245.454,6117.12.2014 - 05.02.20155128 %1.778,33
від 16.12.2014 № ЗЕ-000037245.454,6106.02.2015 - 03.03.20152639 %1.262,77
Загальна сума пені складає 3.041,10

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, визнав його арифметично невірним.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню в сумі 287,67 грн, за таким розрахунком суду, здійсненого за період, на який позивачем нараховувалися 3% річних:

Видаткова накладнаСума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір відсотків річнихСума відсотків річних
від 16.12.2014 № ЗЕ-000037245.454,6117.12.2014 - 03.03.2015773 %287,67
Загальна сума відсотків річних складає 287,67

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат суд зазначає, що вказана вимога задовольняється судом частково, оскільки розрахунок позивача, викладений у позові, є арифметично невірним. Наведена позовна вимога підлягає задоволенню в сумі 3.895,46 грн, за таким розрахунком суду:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
17.12.2014 - 03.03.201545.454,61108,573.895.46

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на товариство з обмеженою відповідальністю "КПО ГАРАНТ".

Керуючись статтями п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49 та ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі № 910/5613/15-г в частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "КПО ГАРАНТ" суми основної заборгованості в розмірі 45.454,61 грн.

3. Решту позовних вимог задовольнити частково.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КПО ГАРАНТ" (02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, будинок 144 А; ідентифікаційний код 31450731, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ЄВРОФОРМАТ" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, будинок 21, літ. Г; ідентифікаційний код 31724919, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) пеню в сумі 3.041 (три тисячі сорок одна) грн 10 коп.; 3 % річних в сумі 287 (двісті вісімдесят сім) грн 67 коп.; інфляційні втрати в сумі 3.895 (три тисячі вісімсот дев'яносто п'ять) грн. 46 коп; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.

6. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27 травня 2015 року

Суддя С.В. Балац