ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Справа № 922/4938/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.,
суддів:Міщенка П.К., Погребняка В.Я.
розглянувши касаційні скарги 1.Публічного акціонерного товариства "ПУМБ" 2. розпорядника майна Науково-виробничої фірми "Сінтал'Д"- Товариства з обмеженою відповідальністю арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича

на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 (про визнання вимог ТОВ "Козіївське")

у справі№ 922/4938/13 господарського суду Харківської області
за заявою Науково-виробничої фірми "Сінтал'Д"- Товариства з обмеженою відповідальністю
пробанкрутство
арбітражний керуючий Сокол О.Ю.
в судовому засіданні взяли участь представники :

Товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське" - Колосов А.В.; арбітражний керуючий Сокол О.Ю.; представник арбітражного керуючого Сокола О.Ю. - Руських Т.Л. ; ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" - Медведь А.В. ; ПАТ "Харківгаз" - Юркова Т.С.; Sintal agricultore public limeted - Добреля В.Ю.;
ТОВ "Сінтал Агро Трейд" - Колосов А.В.; СТОВ "Петрівське" - Колосов А.В.; ТОВ Агрофірма "Агрокомплект" - Колосов А.В.; СТОВ "Відродження " - Колосов А.В.; ТОВ НВФ " Сінтал'Д " - Захаров О.С.
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.01.2014 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13.01.2014) порушено провадження у справі про банкрутство Науково-виробничої фірми "Сінтал'Д" Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ НВФ "Сінтал'Д") в порядку ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича.

ТОВ "Козіївське" звернулося до суду з заявою про визнання товариства конкурсним кредитором у справі про банкрутство ТОВ НВФ "Сінтал'Д" (т.13 а.с. 2-4). Крім того, боржником надано заяву про уточнення грошових вимог (т.13 а.с. 155 - 158).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.12.2014 (колегія суддів у складі суддів: головуючий суддя Дзюба О.А., суддя Усатий В.О., суддя Кононова О.В.) заяву ТОВ "Козіївське" з грошовими вимогами до боржника задоволено частково; визнано вимоги ТОВ "Козіївське" до боржника в сумі 5246288,71 грн., що підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу; решту вимог відхилено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 (колегія суддів у складі суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.) ухвалу господарського суду Харківської області від 24.12.2014 про визнання грошових вимог ТОВ "Козіївське" до боржника змінено, викладено резолютивну частину ухвали в наступній редакції: "Заяву ТОВ "Козіївське" з грошовими вимогами задовольнити повністю; визнано вимоги ТОВ "Козіївське" до боржника в сумі 5358691,56 грн. з включенням до четвертої черги вимог кредиторів."

Розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Сокол О.Ю. та ПАТ "Пумб" звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просять скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 24.12.2014 частково в частині задоволення заяви ТОВ "Козіївське" з грошовими вимогами до боржника, скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2015, прийняти нове судове рішення, яким відмовити ТОВ "Козіївське" в частині задоволення заяви з грошовими вимогами до боржника та залишити в силі ухвалу господарського суду Харківської області від 24.12.2014 у частині часткового відхилення грошових вимог ТОВ "Козіївське" до боржника.

В обґрунтування касаційних скарг заявники посилаються на порушення судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст.1, ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 33, 34, 36, 43, ч.1 ст.84 ГПК України.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Судами встановлено, що офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство НВФ "Сінтал Д" -ТОВ здійснено 21.01.2014 в газеті "Голос України".

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 2 ст.22 ГПК України передбачено право сторін подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу

При цьому сторони відповідно до ч.1 ст.22 ГПК України користуються рівними процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Таким чином, кредитор, арбітражний керуючий, боржник та інші учасники провадження у справі про банкрутство, користуючись рівними процесуальними правами повинні довести ті обставини, на які посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом надання документів, що їх підтверджують, а у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Козіївське" звернулося в порядку ст.23 Закону з заявою про визнання його конкурсним кредитором із грошовими вимогами до боржника в сумі у розмірі 4 793 418,03 грн. (т.13 а.с. 2-4). В подальшому розмір вимог до боржника перераховано, підстави і обґрунтування вимог не змінено та заявлено у сумі 5 358 691,56 грн.(т.13 а.с. 155 - 158).

В обґрунтування заяви кредитор посилався на невиконання боржником зобов'язань за договором купівлі - продажу №21/02/2012 від 21.02.2012 року, договором №02-10/12 від 01.10.2012 року про технічне обслуговування комп'ютерної оргтехніки, договором позики № 01-10/2012-ПЗ від 01.10.2012 року, договором позики № 07-05/2013-ПЗ від 07.05.2013 року, договором найму транспортного засобу № 04/2011 від 04.01.2011 року.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядник майна боржника визнав вимоги ТОВ "Козіївське" у повному обсязі (Повідомлення про результатами розгляду грошових вимог ТОВ "Козіївське" за вих. № 14/03 від 05.03.2014 (т.13 а.с.154). В подальшому, розпорядник майна надіслав повідомлення про розгляд грошових вимог до боржника вих. № 32-06 від 18.06.2014, в яких зазначив, що визнання вимог є неможливим, оскільки надані кредитором документи на підтвердження грошових вимог не оформлені належним чином. (т.13 а.с. 144-147)

Суд першої інстанції встановив, що вимоги ТОВ "Козіївське" вимоги у сумі 5246288,71 грн., з яких: 2 371 574,18 грн. - за договором купівлі-продажу №21/02/2012; 725 660,00грн. - за договором №02-10/12 від 01.10.2012 року про технічне обслуговування комп'ютерної оргтехніки; 251 900,00 грн. - за договором позики № 01-10/2012-ПЗ від 01.10.2012 року; 1 390 000,00 грн. за договором позики № 07-05/2013-ПЗ від 07.05.2013 року та 507154,53 грн. за договором найму транспортного засобу № 04/2011 від 04.01.2011 року, є обґрунтованими та такими, що підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, в тому числі бухгалтерською документацією боржника. Решту вимог, а саме, за договором найму транспортного засобу № 04/2011 від 04.01.2011 у сумі 112 402, 85 грн. суд відхилив, посилаючись на відсутність належних доказів на їх підтвердження.

Відповідно до ч.1 ст.103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, змінити рішення.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відповідно до п.4 ч.1 ст.104 ГПК України є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи відповідно до вимог ст.101 ГПК України заяву про кредиторські вимоги ТОВ "Козіїівське", змінив ухвалу суду першої інстанції в частині відхилення грошових вимог у сумі 112402,85 грн. за договором найму транспортного засобу № 04/2011 від 04.01.2011. При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що між ТОВ "Козіївське" (наймач) та НВФ "Сінтал Д" -ТОВ (наймодавець) укладено договір найму транспортного засобу № 04/2011 від 04.01.2011 року, додаткова угода до нього від 30.12.2011 року та додаткова угода від 01.11.2012 року, згідно з умовами яких наймодавець надає наймачу, а наймач приймає у наймодавця в строкове платне користування транспортні засоби. На виконання умов зазначеного договору ТОВ "Козіївське" здійснило передоплату боржнику у розмірі 933 457,38 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. В свою чергу боржник частково виконав свої зобов'язання за договором та надав послуги на суму 313 900,00 грн., що підтверджується актами надання послуг.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, судом відхилено вимогу кредитора на суму 32 402,85 грн. за платіжним дорученням № 654 від 12.09.2011 та на суму 80 000,00 грн. за банківською випискою за 13.01.2011 у зв'язку з тим, що невірно зазначено призначення платежу.

Відповідно до п.2.29 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22 платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку.

Національним банком України у листі № 25-111/1438- 7141 від 09.06.2011 "Про заміну інформації у реквізиті "Призначення платежу" повідомлено, що відповідно до пункту 2.29 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платник може змінити реквізит "призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що листами № 60 від 12.09.2011 та № 15 від 13.01.2011 року (у день проведення банківських операцій) повідомлено боржника про зміну призначення платежів; боржник не заперечував проти зміни призначення платежів; доказів заперечень проти зміни платежів з банку не надано.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, враховуючи встановлені обставини визнав, що вимоги ТОВ "Козіївське" до боржника, в тому числі і за договором найму транспортного засобу № 04/2011 від 04.01.2011, підтверджені у встановленому порядку документами, а за таких обставин підлягають визнанню і включенню до реєстру вимог кредиторів у четверту чергу.

Доводи заявників касаційних скарг про те, що кредитором ТОВ "Козіївське" не надано належних доказів обґрунтованості вимог до боржника, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки в силу приписів ч.1, 2 ст.1117 ГПК України суд касаційної інстанції виходить із обставин, встановлених у справі господарськими судами першої та апеляційної інстанцій і не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ч.1 ст.11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, оскаржувана постанова Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "ПУМБ" та розпорядника майна Науково-виробничої фірми "Сінтал'Д"- Товариства з обмеженою відповідальністю арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 у справі № 922/4938/13 (про визнання грошових вимог ТОВ "Козіївське") залишити без змін.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді П.К. Міщенко

В.Я. Погребняк

Постанова виготовлена та підписана 25.05.2015