ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Справа № 905/2119/14-908/5413/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

за участю представників сторін:

прокурора - Ногіна О.М., службове посвідчення від 11.02.2015р. №032167;

1-го позивача - не з'явився;

2-го позивача - не з'явився;

3-го позивача - Гуц М.А., за довіреністю від 16/1-602/15 від 22.05.2015р.;

відповідача - Огненний А.Б., за довіреністю від 01.01.2015р. №09/4-1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - Публічного акціонерного товариства "Маріупольській Металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь (вх. №2388 З/1-18)

на рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015р.

у справі № 905/2119/14-908/5413/14

за позовом Маріупольського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі:

1) Донецької обласної ради, м. Маріуполь

2) Маріупольської міської ради, м. Маріуполь

3)Державної Азовської морської екологічної інспекції, м. Маріуполь

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Маріупольській Металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь

про стягнення 255669,48 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.02.2015р. у справі №905/2119/14-908/5413/14 (суддя Проскуряков К.В.) позовні вимоги задоволено; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча" на користь Державного бюджету України, обласного бюджету Донецької обласної ради та місцевого бюджету Маріупольської міської ради заподіяні державі збитки внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом у сумі 255699,48 грн.; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча" на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 5113,99 грн. 99 коп.

Місцевий господарський суд задовольняючи позовні вимоги про стягнення збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря у розмірі 255669,48 грн. виходив із обгрунтованості і доведеності позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство "Маріупольській Металургійний комбінат імені Ілліча" з рішенням суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015р. у справі №905/2119/14-908/5413/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Маріупольській міжрайонній прокуратурі з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Донецької обласної ради, Маріупольської міської ради, Державної Азовської морської екологічної інспекції, про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Маріупольській Металургійний комбінат імені Ілліча" про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря у розмірі 255669,48 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що Гавриленко Ю.М. не мав повноважень на представництво інтересів відповідача, в тому числі шляхом підписання від імені підприємства Акту відбору проб №13 від 29.10.2013р. у якості представника, а тому, на думку апелянта, даний Акт не відповідає вимогам законодавства.

Крім того, вказує на те, що розділ Акту перевірки №25, який має містити інформацію про порушення не містить посилань про порушення, пов'язані з перевищенням встановлених нормативів викидів забруднюючих речовин від стаціонарного джерела забруднення №1404 агломашина № 2 цеху агломерації аглофабрики відповідача.

Також, зауважує на те, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки висновку, який було зроблено Приазовським державним технічним університетом на запит відповідача щодо причин виникнення наднормативних викидів на джерелі забруднення №1404.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Россолов В.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 26.05.2015р.

28.04.2015р. на адресу суду від Державної азовської морської екологічної інспекції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду залишити без змін. (вх.№6976).

22.05.2015р. на адресу суду від 3-го позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника. Крім того, зазначає що, наполягає на своїх вимогах, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. (вх.№8074).

26.05.2015р. від 3-го позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін. (вх.№8272).

26.05.2015р. на адресу суду від прокуратури Донецької області надійшли пояснення, в яких останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015р. у даній справі залишити без змін. (вх.№8277).

У судовому засіданні 26.05.2015р. представник відповідача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, з підстав зазначених у апеляційній скарзі.

Прокурор прокуратури Харківської області заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник 3-го позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники 1-го та 2-го позивача в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам та прокурору і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України та відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Крім того, ухвалу про прийняття апеляційної скарги до провадження від 14.04.2015р. було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи належне повідомлення представників 1-го та 2-го позивачів про час та місце розгляду справи, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами за їх відсутності, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників 3-го позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу начальника Державної Азовської морської екологічної інспекції від 14.10.2013р. № 371 та направлення на перевірку від 14.10.2013р. № 327 було здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

За результатами вказаної перевірки було складено Акт № 25 від 24.10.2013р. перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, в якому зазначено про порушення які мали місце з боку відповідача щодо наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом.

Також, за результатами перевірки було складено припис до акту № 25 від 24.10.-13.11.2013р., відповідно до якого відповідачу необхідно було розробити план організаційно-технічних заходів по усуненню виявлених недоліків. Копію наказу про його затвердження надати до Державної Азовської морської екологічної інспекції.

Винесені відповідні приписи щодо охорони атмосферного повітря.

02.11.2013р. лабораторією захисту навколишнього середовища - представниками ПАТ "ММК ім. Ілліча" виконані повторні контрольні вимірювання масової концентрації забруднюючих речовин. За результатами проведених повторних вимірювань наднормативний викид оксиду вуглецю, діоксиду сірки було ліквідовано. Викиди від стаціонарного джерела забруднення № 1404 приведені у відповідність до дозволених обсягів, про що складено акт відбору проб викидів стаціонарних джерел № 6 від 02.11.2013р., протокол вимірювань параметрів газопилового потоку, протокол вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 02.11.2013р. № 6.

Позивачем 3 відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008р. № 639 (далі - Методика), було розраховано розмір відшкодування збитків, які завдані державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від ДВ № 1404 у період з 29.10.2013р. по 02.11.2013р. у розмірі 255 699, 48 грн.

Листом від 06.02.2014р. № 03/5-282/14 позивач - 3 направив відповідачу претензію № 5 від 06.02.2014р. на суму 255699,48 грн.

Відповідно до постанови Маріупольського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів № 3 від 18.02.2014р., керівництвом ПАТ "ММК ім. Ілліча" допущено грубе порушення вимог природоохоронного законодавства, а саме: ст.ст. 12, 38, 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст.ст. 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Зазначене вище стало підставою для звернення прокурора до господарського суду Запорізької області з позовною заявою, в якій останній просив стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України, обласного бюджету Донецької обласної ради та місцевого бюджету Маріупольської міської ради заподіяні державі збитки внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом у сумі 255 699,48 грн.

10.02.2015р. господарським судом прийнято оскаржуване рішення, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно з приписами статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

У відповідності до вимог абзацу 5 ч.1 ст.33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" особи, винні у перевищенні обсягів викидів забруднюючих речовин, встановлених у дозволах на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря несуть відповідальність згідно з законом.

Відповідно до ст.34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Враховуючи невизначеність законом порядку та розмірів відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, колегія суддів вважає, що при вирішенні даного спору слід застосовувати по аналогії закону положення ч.4 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", що регулюють подібні за змістом цивільні відносини.

Це випливає також зі змісту ст.2 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", у відповідності з якою відносини в галузі охорони атмосферного повітря регулюються цим Законом, Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими нормативно-правовими актами.

Зокрема, частиною 4 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни -суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, серед іншого, здійснювати контроль за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та вести їх постійний облік.

Поряд з цим, ч. 5 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" закріплює, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Колегія суддів, враховуючи приписи ст. 1166 ЦК України, а також те, що матеріалами справи підтверджується, що відповідачем здійснено викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про стягнення з відповідача за вчинене правопорушення 255 699,48 грн. шкоди.

Згідно п.п. 3.6., 3.11, 3.12 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.12.2008р. № 639 (далі - Методика), розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Факт усунення порушення може бути підтверджений: даними інструментально-лабораторних вимірювань, які проведені лабораторіями, атестованими на право проведення необхідних інструментально-лабораторних вимірювань; отриманням дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; документами, що підтверджують виведення з експлуатації устаткування, від якого було зафіксовано наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Як вбачається з розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, позивачем відповідно до Методики розраховано розмір відшкодування збитків ДВ № 1404 у період з 29.10.2013р. по 02.11.2013р. у розмірі 255 699, 48 грн., які позивачі 1, 2, 3 та прокурор просять стягнути.

Матеріали даної справи не містять доказів сплати відповідачем заборгованості повністю або частково.

Крім того, місцевим господарським судом встановлено, що відповідач не заперечує проти арифметичного розрахунку суми збитків у розмірі 255 669,48 грн.

Враховуючи той факт, що відповідача було завчасно у строки, передбачені чинним законодавством України, повідомлено про проведення перевірки, колегія суддів вважає, що відповідач був зобов'язаний забезпечити належну організацію її проведення, в тому числі уповноважити відповідну особу на підписання акту, складеного за її результатами.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що державна Азовська морська екологічна інспекція діяла в межах повноважень, визначених законом.

Окрім того, як встановлено в п.4 Оглядового листа ВГСУ від 14.01.2014р. №01-06/20/2014 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків (з матеріалів справ розглянутих у касаційному порядку ВГСУ)», оскільки Товариством здійснювались викиді забруднюючих речовин в атмосферне повітря, збитки завдані державі внаслідок порушення приписів законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягають відшкодуванню за весь час роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 11.07.2012р. у справі №5002-34/5511-2011, від 14.03.2012р. у справі №12/13/2257, від 14.05.2012р. у справі №5019/1493/11.

А тому, вимоги позивача та прокурора щодо стягнення суми збитків, заподіяних державі у розмірі 255 669,48 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на проведене дослідження незалежною лабораторією, не приймаються колегією суддів, оскільки воно не є допустимим засобом доказування, проведено без відома представника 3-го позивача, поза межами судового процесу та на замовлення відповідача.

Крім того, як вже було зазначено вище, державними інспекторами Держекоінспекції в ході проведення планової перевірки додержання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводженнями з відходами та небезпечними хімічними речовинами ПАТ «ММК ім.Ілліча» було виявлено перевищення встановлених нормативів викидів забруднюючих речовин від стаціонарного джерела забруднення №1404. Наднормативний викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря визначався інструментально-лабораторними методами контролю, а саме: спеціалістами відділу інструментально - лабораторного контролю Держекоінспекції було проведено інструментальний контроль за дотриманням нормативів викидів оксидів азоту, оксиду вуглецю, діоксиду сірки від стаціонарного джерела викидів №1404.

Також, законодавством не передбачено, що при визначенні наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря можуть використовуватись висновки підприємств, установ, організацій чи інших юридичних осіб.

Твердження апелянта стосовно того, що судом першої інстанції не було взято до уваги доводи апелянта щодо недоведеності факту початку здійснення наднормативних викидів відповідачем, оскільки наданий Держекоінспекцією до матеріалів справи Акт відбору проб організованих викидів стаціонарних джерел від 29.10.2013р. №13 (далі - Акт) був складений у присутності Гавриленко Ю.М. - начальника групи дослідження лабораторії захисту навколишнього середовища, який відповідно до своєї посадової інструкції не має повноважень на представництво інтересів підприємства у відносинах з третіми особами, тому і не мав повноважень на представництво інтересів відповідача у тому числі шляхом підписання від імені підприємства Акту, не приймаються колегію суддів з огляду на таке.

Нормативним документом, який встановлює основні вимоги щодо виконання відбору проб забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел, розташування та обладнання місць відбору проб є КНД 211.2.3.063-98 «Метрологічне забезпечення. Відбір проб промислових викидів. Інструкція» (далі - Інструкція).

Відповідно до п.17.4 Інструкції, при здійснені державного контролю всі роботи, що пов'язані з виконанням відбору проб на підприємстві, повинні виконуватися в присутності відповідального працівника, призначеного керівництвом підприємства.

Форма Акту відбору проб організованих викидів стаціонарних джерел, затверджена Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 19.04.2013р. №179. Згідно даної форми Акт складається в присутності представника суб'єкта господарювання.

Як вбачається з п.2.2. Посадової інструкції 642 №2, начальник групи дослідження ЛЗНС Гавриленко Ю.М. зобов'язаний «Обеспечить вьполнение инструментальних замеров концентрации загрязняющих веществ в дымовох газах согласно планов графиков согласованных с инспектирующими организациями и утвержденных руководством комбината согласно области аттестации».

Колегія суддів зазначає, що даний акт був складений у присутності Гавриленка Ю.М. - начальника групи дослідження ЛЗНС ПАТ «ММК ім. Ілліча», який був призначений супровідником для відділу інструментатьно - лабораторного контролю Держекоінспекції, що підтверджується тимчасовою перепусткою (талоном), виданою ПАТ «ММК ім. Ілліча».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що Акт відбору проб №13 від 29.10.2013р. було складено у присутності відповідального працівника, призначеного відповідачем.

Не знайшли підтвердження і посилання апелянта на те, що позивачем не доведено наявність заподіяної шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря.

Зокрема, апелянт посилається на розділ Акту перевірки щодо інформації про порушення, який на його думку, не містить у собі посилань про порушення, пов'язані з перевищенням встановлених нормативів викидів забруднюючих речовин від стаціонарного джерела забруднення №1404 агломашини №2 цеху агломерації аглофабрики відповідача.

Як вже зазначалось вище, інспекторами Держекоінспекції було зафіксовано факт порушення природоохоронного законодавства - актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 24.10.2013р. по 13.11.2013р. №25.

Приписами п.6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Як вбачається з Акту №25 при його заповнені були зазначені порушення законодавства про охорону атмосферного повітря з боку відповідача з посиланням на відповідну вимогу законодавства. А саме у Акті №25 п.п.2.2. (Питання у галузі охорони атмосферного повітря) зазначено, що вимоги, передбачені дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не виконуються.

Крім того, в Акті №25 у розділі Інструментально - лабораторний контроль наводиться опис вищезазначеного порушення, а саме: спеціалістами відділу інструментально - лабораторного контролю ДАМЕІ проведений інструментальний контроль дотримання нормативів викидів азоту оксидів, вуглецю оксиду, сірки діоксиду від стаціонарних джерел агломераційного цеху, агломашини №2, зона охолодження, ДВ №1404, яким встановлено перевищення по оксиду вуглецю, сірки діоксиду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів оскарження Акту №25 відповідачем, а отже, вказаний Акт є дійсним.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Маріупольській Металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Маріупольській Металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015р. у справі №905/2119/14-908/5413/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 29.05.2015р.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Россолов В.В.