ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" травня 2015 р.Справа № 924/417/15
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України м. Бориспіль в особі Львівського регіонального структурного підрозділу Украероруху м. Львів

до Комунального підприємства "Аеропорт Хмельницький" м. Хмельницький

про стягнення 11208,04 грн., з яких 7996,98 грн. основного боргу, 2966,88 грн. інфляційних втрат, 244,18 грн. 3% річних

за участю представників сторін:

від позивача: Лагутін Б.Г. - представник за довіреністю №1.23-56 від 12.09.2014р.

від відповідача: не з'явився

встановив: позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 11249,07 грн., з яких 7996,98 грн. основного боргу, 285,21 грн. 3% річних, 2966,88 грн. інфляційних втрат, посилаючись на порушення відповідачем умов договору про відшкодування вартості використаної електричної енергії №241 від 18.10.2011р., положення ст. ст. 526,549,610-611,625 ЦК України, ст.ст.20,193,216-218,230,п.6 ст.231 ГК України.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні подав заяву про зменшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 11208,04 грн., з яких 7996,98 грн. основного боргу, 2966,88 грн. інфляційних втрат, 244,18 грн. 3% річних.

Дана заява не суперечить вимогам чинного законодавства та судом приймається.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з документальним обґрунтуванням своїх доводів не подав.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

Між позивачем (Абонент) та Комунальним підприємством "Аеропорт Хмельницький" (Субабонент) 18.10.2011р. укладено договір про відшкодування вартості використаної електричної енергії №241, згідно умов якого абонент зобов'язується надавати субабоненту доступ до користування електричною енергією, а субабонент зобов'язується своєчасно здійснювати відшкодування витрат на споживання даної послуги на умовах цього договору (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2. договору, предметом відшкодування є електрична енергія, що споживається субабонентом у приміщеннях будівлі КДП (7 службових кімнат, що належать субабоненту) згідно з додатком №2 - "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та додатком №3 - "Однолінійна схема" (розрахункові прилади обліку електричної енергії відсутні).

Згідно із п.3.1.1 договору субабонент зобов'язаний своєчасно і в повному об'ємі проводити відшкодування абоненту витрат за надані послуги в порядку і на умовах згідно з розділом 4 даного договору.

Орієнтовна річна вартість відшкодування становить 5961,60 грн., виходячи з річного споживання електроенергії в розмірі 6624,0 кВт/год. та тарифів організації-постачальника на дату укладення договору. Розмір щомісячного відшкодування за надані послуги визначається, виходячи з розрахункової кількості спожитої електричної енергії, яка погоджується сторонами у Додатку №1 "Розрахунок кількості споживання електричної енергії (за місяць) Комунальним підприємством "Аеропорт Хмельницький" та роздрібного тарифу на електричну енергію (за 1 кВт/год.), затвердженого постановою НКРЕ, за яким абонент сплачує отриману електроенергію у відповідному місяці від постачальної організації. Відшкодування вартості послуг здійснюється субабонентом шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок абонента не пізніше 10 банківських днів після надання абонентом акту виконаних робіт, рахунку і податкової накладної. (п.п. 4.1,4.2,4.3 договору).

У відповідності до п. 6.1 договору даний договір укладено строком на один рік і діє з 01.12.2011р. по 31.12.2012р. включно.

Пунктом 6.4 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на такий же термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Договір підписано та скріплено печатками сторін. Доказів про розірвання договору не подано.

Позивач, на виконання своїх договірних зобов'язань, надавав доступ до користування електричною енергією, однак, відповідач умов договору належно не виконував, розрахунків за споживання даної послуги у повному обсязі не проводив.

На підставі актів про відшкодування вартості використаної електроенергії позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату спожитої електричної енергії №171 від 31.08.2013р. на суму 245,30 грн. за серпень місяць, №195 від 08.10.2013р. на суму 245,30 грн. за вересень місяць, №225 від 31.10.2013р. на суму 1122,43 грн. за жовтень місяць, №249 від 30.11.2013р. на суму 1122,43 грн. за листопад місяць, №8 від 23.01.2014р. на суму 1122,43 грн. за грудень місяць, №28 від 13.10.2014р. на суму 1122,43 грн. за січень місяць, №50 від 28.02.2014р. на суму 1122,43 грн. за лютий місяць, №108 від 30.05.2014р. на суму 245,30 грн. за квітень місяць, №119 від 17.06.2014р. на суму 257,09 грн. за травень місяць, №172 від 31.07.2014р. на суму 269,41 грн. за червень місяць та було направлено останньому, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивачем в матеріали справи також надано рахунок №75 від 11.04.2014р. на суму 1122,43 грн. за березень місяць 2014р. на суму 1122,43 грн. Докази про направлення рахунку, акту виконаних робіт та податкової накладної відповідачу суду не надано.

Оскільки відповідач в добровільному порядку відшкодування вартості послуг за спожиту електроенергію не здійснив, позивач звернувся до суду із позовом , з урахуванням зменшених позовних вимог, про стягнення з відповідача 11208,04 грн., з яких 7996,98 грн. основного боргу, 2966,88 грн. інфляційних втрат, 244,18 грн. 3% річних.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності судом враховується:

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір №241 про відшкодування вартості використаної електричної енергії від 18.10.2011р., за умовами якого позивач зобов'язувався надавати субабоненту доступ до користування електричною енергією, а відповідач - своєчасно здійснювати відшкодування витрат на споживання даної послуги на умовах цього договору.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено актами про відшкодування вартості використаної електроенергії, рахунками, податковими накладними, відповідачу надано послуг на суму 6874,55 грн., позивачем виставлено та направлено акти про відшкодування вартості використаної електроенергії, рахунки, податкові накладні, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Проте, відповідач рахунки не оплатив, доказів погашення заборгованості не надав, тому позовні вимоги в частині стягнення 6874,55 грн. підлягають задоволенню.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення 1122,43 грн. грн. боргу за спожиту електроенергію за березень 2014 року відповідно до акту №75 від 11.04.2014 року. Судом враховуються положення п.4.3 договору, якими передбачено, що відшкодування вартості послуг здійснюється субабонентом шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок абонента не пізніше 10 банківських днів після надання абонентом акту виконаних робіт, рахунку і податкової накладної. Однак, позивачем не надано в матеріали справи доказів, які б підтверджували надіслання відповідачу зазначеного рахунку на суму 1122,43 грн.,акту виконаних робіт, і податкової накладної, тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1122,43 грн. боргу, заявлені необґрунтовано, за відсутності належних доказів та не знаходить підстав їх задоволення.

В зв'язку із неоплатою відповідачем отриманих послуг, позивач нарахував відповідачу, з урахуванням зменшених позовних вимог, 244,18 грн. 3% річних, 2966,88 грн. інфляційних втрат у відповідності до поданого розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3 % річних в розмірі 244,18 грн. Нарахування 3% річних здійснено по кожному періоду наявності заборгованості з урахуванням розміру боргу за вказаний період.

Проаналізувавши поданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що правомірним буде нарахування 216,78 грн. 3 % річних.

В частині стягнення 27,40 грн. 3% річних слід відмовити.

Окрім того, позивач нарахував відповідачу 2966,88 грн. інфляційних втрат.

Судом зважається на положення п. 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань " відповідно до яких розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу , що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції , за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем , у якому мав бути здійснений платіж , і за будь- який місяць ( місяці) , у якому ( яких) мала місце інфляція.

Суд, з врахуванням листа Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997р. №62-97р., інформаційного листа Вищого господарського суду України 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" , п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р. , дійшов до висновку, що правомірним є нарахування в сумі 2282,09 грн.

В частині стягнення 684,79 грн. інфляційних втрат слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене та приписи ст. 33 ГПК України, в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення 6874,55 грн. основного боргу, 216,78 грн. 3% річних та 2282,09 грн. інфляційних втрат. В позові про стягнення 1122,43 грн. основного боргу, 27,40 грн. 3% річних та 684,79 грн. інфляційних втрат необхідно відмовити.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 32-34, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства обслуговування повітряного руху України м. Бориспіль в особі Львівського регіонального структурного підрозділу Украероруху м. Львів до Комунального підприємства "Аеропорт Хмельницький" м. Хмельницький про стягнення 11208,04 грн., з яких 7996,98 грн. основного боргу, 2966,88 грн. інфляційних втрат, 244,18 грн. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Аеропорт Хмельницький" м. Хмельницький Аеропорт (код 21324586) на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України м. Бориспіль в особі Львівського регіонального структурного підрозділу Украероруху м. Львів, вул.Люблінська,217 а/с 3983 (код 19326017) 6874,55 грн. ( шість тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні 55 копійок) основного боргу, 216,78 грн. (двісті шістнадцять гривень 78 коп.) 3% річних, 2282,09 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят дві гривні 09 коп.) інфляційних втрат, 1527,94 грн. (одну тисячу п'ятсот двадцять сім гривень 94 коп.) судового збору.

Видати наказ.

В позові про стягнення 1122,43 грн. основного боргу, 27,40 грн. 3% річних та 684,79 грн. відмовити.

Суддя І.В. Грамчук

Віддрук. 4 прим. : 1 - до справи, 2-3 - позивачу (08307, Київська обл., м.Бориспіль, Аеропорт; 79040 м.Львів, вул. Люблінська,217, а/с 3983),

4 - відповідачу (29008, м.Хмельницький, Аеропорт), 4 - рек. з пов. про вруч.