номер провадження справи 14/58/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 Справа № 908/1715/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Харківського державного дослідного протезного підприємства (юридична адреса - 61051 м. Харків, вул. Клочківська, б. 339; поштова адреса - 61001 м. Харків, пр-т Московський, б. 52, 4-й поверх)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювел Україна» (адреса - 69093 м. Запоріжжя, вул. Байди, б. 3)

про стягнення заборгованості

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Омельчук І.В., довіреність б/н від 16.12.2014р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

17 березня 2015 року Позивач - Харківське державне дослідне протезне підприємство (далі за текстом ХДДПП) звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювел Україна» (далі за текстом ТОВ «Ювел Україна») про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. порушено провадження у справі №908/1715/15-г; судове засідання призначено на 07.04.2015р.; у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. розгляд справи відкладено до 28.04.2015р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.04.2015р. розгляд справи відкладено до 18.05.2015р.

В судовому засіданні 18.05.2015р. справу розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, за згодою представника Позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на виконання умов укладеного між Сторонами Договору реалізації №2013/42 від 20.09.2013р. Позивачем поставлено Відповідачеві Товар на загальну суму 72 089,78 грн. Проте, Відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого Товару виконав частково на суму 6 928,00 грн. Таким чином, заборгованість Відповідача перед позивачем за умовами Договору становить 65 161,78 грн. Також, зазначив, що Відповідачем порушено строки внесення платежів, отже крім основної заборгованості, відповідно до діючого законодавства України та умов Договору тому у Позивача виникає право на стягнення з Відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат.

З урахуванням зазначених обставин, Позивач просить стягнути з ТОВ «Ювел Україна» на користь ХДДПП 65161,78 грн. основного боргу, 315,99 грн. 3% річних, 2 020,02 грн. інфляційних збитків, 3 243,80 грн. пені та покласти на Відповідача судові витрати.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник Відповідача в судові засідання 07.04.2015р., 28.04.2015р. та 18.05.2015р. за викликом суду не з'явився, правом надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали господарського суду Запорізької області від 18.03.2015р. про порушення провадження у справі та від 07.04.2015р., 28.04.2015р. про відкладення розгляду справи були направлені за адресою місця реєстрації ТОВ «Ювел Україна», вказаною у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - 69093 м. Запоріжжя, вул. Байди, б. 3.

Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судових засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобов'язує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Чисельними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 «Право на справедливий розсуд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в «розумний строк» через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

20.09.2013р. між ХДДПП - Продавець та ТОВ «Ювел Україна» - Покупець укладено Договір реалізації №2013/42 (далі за текстом Договір), за умовами п. 1.1. якого Продавець надає товар під реалізацію, а Покупець приймає Товар під реалізацію через власну торгівельну мережу.

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування, асортимент, ціна одиниці товару зазначені в накладній.

Пунктом 1.4. Договору сторони узгодили, що підпис уповноваженої особи Покупця в накладній на отримання Товару є одночасно підтвердженням Покупця, зокрема, факту прийому від Продавця товарів по їх кількості та якості в тарі та упаковці.

Товар повинен бути відвантажений Покупцю протягом 5 днів з моменту укладання Договору.

Згідно п. 3.1. Договору, оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Продавця протягом наступного банківського дня після її реалізації у торгівельній мережі Покупця.

На підставі накладної №67 від 20.09.2013р. Відповідачеві поставлено Товар на суму 72 089,78 грн.

Про отримання Товару свідчить підпис уповноваженої особи Відповідача на накладній №67 від 20.09.2013р., скріплений печаткою підприємства.

Для оплати поставленого товару Позивачем виставлено Відповідачеві рахунок №108 від 20.09.2013р.

В порушення зобов'язань по Договору Відповідачем 29.10.2013р. Товар оплачено частково лише на суму 6 928,00 грн., що підтверджується відповідною банківською випискою.

Таким чином, заборгованість ТОВ «Ювел Україна» перед ХДДПП за Договором становить 65 161,78 грн.

У зв'язку з невиконанням Відповідачем зобов'язань щодо повноти оплати Товару Позивачем на адресу Відповідача 18.12.2014р. надіслано відповідну Вимогу про сплату коштів за товар, а також 30.12.2014р. надіслано Претензію №30 від 30.12.2014р.

Проте, до теперішнього часу відповіді на вищезазначені Вимогу та Претензію не надано, заборгованість не сплачена.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

За таких обставин, вимога ХДДПП про стягнення з ТОВ «Ювел Україна» на свою користь 65 161,78 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Крім того, Позивач, посилаючись на прострочення виконання Відповідачем зобов'язання за Договором, просить стягнути з останнього 3 243,80 грн. пені, 315,99 грн. 3% річних та 2 020,02 грн. інфляційних збитків.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

За умовами п. 10.2. Договору, за порушення термінів оплати згідно п. 3.1., 3.2. Договору Покупцю нараховується пеня за кожний прострочений день платежу, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» правильність нарахування пені, 3% річних та інфляційних збитків судом встановлено, що розрахунки Позивачем виконано вірно.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

При цьому, Відповідач правом участі в судовому засіданні, а також правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

За викладених обставин, позовні вимоги ХДДПП до ТОВ «Ювел Україна» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач просить стягнути з Відповідача 8000,00 грн. витрат на оплату юридичних послуг.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить і оплата послуг адвоката.

Так, в матеріалах справи міститься необхідне документальне підтвердження витрат ХДДПП, пов'язаних з оплатою юридичних послуг, а саме: Договір про надання юридичних послуг №10Г2014 від 10.12.2014р.; довіреність на представників від 16.12.2014р., накази про прийняття на роботу на посаду юристів Сільченко Т.І та Омельчук І.В. №23-к від 04.06.2013р. та №2-к від 17.02.2012р., а також трудові книжки Сільченко Т.І та Омельчук І.В., Акт надання послуг №26 від 03.03.2015р. на суму 8000,00 грн., банківська виписка від 02.03.2015р. про перерахування Позивачем 8000,00 грн.

Однак, суд вважає, що дана категорія спору не відноситься до складних справ, отже заявлена вартість наданих юридичних послуг є завищеною та обґрунтованим розміром судових витрат з оплати послуг адвоката є 4 000,00 грн., які і підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Харківського державного дослідного протезного підприємства до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювел Україна» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювел Україна» (69093 м. Запоріжжя, вул. Байди, б. 3, ) на користь Харківського державного дослідного протезного підприємства (юридична адреса - 61051 м. Харків, вул. Клочківська, б. 339; поштова адреса - 61001 м. Харків, пр-т Московський, б. 52, 4-й поверх, ) 65 161 (шістдесят п'ять тисяч сто шістдесят одну) грн. 78 коп. основного боргу, 3 243 (три тисячі двісті сорок три) грн. 80 коп. пені, 315 (триста п'ятнадцять) грн. 99 коп. 3% річних, 2 020 (дві тисячі двадцять) грн. 02 коп. інфляційних втрат, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору, 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. витрат на юридичні послуги.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 25.05.2015р.