УХВАЛА

19.05.2015Справа № 22/389-38/246

Суддя Селівон А.М., розглянувши матеріали заяви № 55/2-08/539 від 16.04.15 р.

публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001

про зміну порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 16 жовтня 2012 р.

у справі № 22/389-38/246

За позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Ферліт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічне акціонерне товариство "Центролит"

про стягнення заборгованості за рахунок застави

Суддя Селівон А.М.

при секретарі судового засідання Скрипці О.В.

представники:

від стягувача - Полтавець П.Ю. (дов. 19-11/160 від 24.11.2014р.);

від боржника - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.10.12 р. у справі № 22/389-38/246, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.13 р. частково задоволено позов публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Ферліт", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства "Центролит" про звернення стягнення на предмет застави за договором застави № 174/31/6-6 від 22.08.08 р.. Звернуто стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного майна на публічних торгах з початковою ціною реалізації 125 205 306,00 грн..

10 квітня 2013 р. господарським судом міста Києва видано наказ у справі № 22/389-38/246 про примусове виконання рішення від 16.10.12 р. та постанови Київського апеляційного господарського суду від 21.01.13 р..

З виконання вказаного наказу господарського суду від 10.04.13 р. постановою відділу примусового виконання рішень ДВС України від 23.05.13 р. відкрито виконавче провадження № 38142485. Постановою від 26.01.15 р. виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п.3 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

24 квітня 2015 р. від стягувача - публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до господарського суду міста Києва надійшла заява № 55/2-08/539 від 16.04.15 р. про зміну порядку рішення господарського суду міста Києва у справі № 22/389-38/246 від 16.10.12 р. в частині визначення способу реалізації предмета застави.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.15. розгляд заяви про зміну порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 16 жовтня 2012 р. призначено на 13.05.15р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.05.15р. розгляд заяви відкладено на 19.05.15р.

У судове засідання 19.05.15р. з'явився уповноважений представник стягувача.

Уповноважені представники боржника і третьої особи у судове засідання не з'явились.

Доказів отримання боржником ухвали суду від 13.05.15р. поштовим відділенням зв'язку на час розгляду справи до суду не повернуто.

Судом здійснено витяг з офіційного сайту "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 075, у якому зазначено, що станом на 17.05.2015 поштове відправлення надійшло до відділення поштового зв'язку «Київська міська дирекція».

Доказів отримання третьою особою ухвали суду від 13.05.15р. поштовим відділенням зв'язку на час розгляду справи до суду не повернуто.

Судом здійснено витяг з офіційного сайту "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 067, у якому зазначено, що станом на 18.05.2015 поштове відправлення вручено за довіреністю у віділенні поштового зв'язку «Суми 20».

Клопотання від представника стягувача про здійснення фіксації судового засідання технічними засобами до суду не надходило. Засідання господарського суду по розгляду даної справи проведено без фіксації технічними засобами. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

Судом повідомлено, що до початку судового засідання 15.05.15р. через канцелярію суду третьою особою подано письмові пояснення №02-01/232 від 14.05.15р., у яких третя особа повідомила, що заперечення щодо поданої стягувачем заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду у ПАТ «Цетроліт» в особі ліквідатора - відсутні; представник третьої особи просив розглядати заяву без його присутності.

Подані третьої особою документи долучено судом до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника стягувача, судом встановлено, що 24 квітня 2015 р. стягувач - публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" звернувся до господарського суду міста Києва із заявою № 55/2-08/539 від 16.04.15 р., у якій просив змінити порядок виконання рішення господарського суд міста Києва від 16.10.2012 у справі № 22/389-38/246 в частині визначення способу реалізації предмету застави за договором застави № 174/31/6-6 від 22.02.2008, укладеним між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та товариством з обмеженою відповідальністю «Ферліт», шляхом надання публічному акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, ) права на укладення від імені товариства з обмеженою відповідальністю «Ферліт» (01004, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 16, ) договору (договорів) купівлі-продажу з іншою особою - покупцем за ціною, не нижчою справедливої ринкової вартості вказаного майна або його частини, яка буде визначена за результатами незалежної експертної оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» станом на дату продажу вказаного майна або його частини.

В обґрунтування поданої заяви стягувач зазначив, що в межах процедур виконавчого провадження, відкритого постановою державного виконавця ВПВР ДВС України №38142485 від 23.05.13р, заставлене майно боржника тричі виставлялось на продаж (шляхом проведення електронних торгів), проте, реалізовано не було. Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному сайті системи електронних торгів арештованим майном (СЕТАМ), усі електронні торги з продажу заставленого майна боржника визнано такими, що не відбулись у зв'язку з відсутністю зареєстрованих учасників. Під час проведення повторних торгів початкова ціна реалізації, яка встановлена судом у розмірі 125 205 306,00 грн., зменшувалась до 87 643, 714,20 грн. та до 62 602 653,00 грн. під час других повторних торгів, що підтверджується актом уцінки майна від 10.11.2014р.

У зв'язку з наведеним, 26.01.15р. державним виконавцем ВПВР ДВС України винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

На думку стягувача, продаж усього заставленого майна ТОВ «Ферліт» одним лотом, проведення прилюдних торгів та висока початкова вартість сприяли відсутності купівельного попиту під час проведення реалізації майна боржника, що ускладнило виконання вказаного рішення господарського суд міста Києва від 16.10.2012 у справі № 22/389-38/246.

Окрім того, стягувач вважає, що реалізація заставленого майна ТОВ «Ферліт» за ціною, яка визначена за результатами експертної оцінки в 2012 році, є неможливою та наполягає на тому, що подальший продаж заставленого майна необхідно здійснювати за ринковою ціною станом на 2015 рік, яку необхідно повторно визначити за результатами незалежної експертної оцінки.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Так, визначений вказаними статтями перелік обставин для завершення виконавчого провадження є вичерпним.

Положеннями частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При цьому, з правової конструкції ст. 121 випливає, що при наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. При цьому, суд, залежно від обставин справи, одночасно змінює як спосіб, так і порядок виконання рішення, ухвали, постанови.

У відповідності до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Статтею 121 ГПК не передбачено подання і розгляд заяв про встановлення способу та/або порядку виконання рішення. Такі спосіб і порядок визначаються державним виконавцем на підставі Закону України "Про виконавче провадження" та виходячи зі змісту резолютивної частини рішення господарського суду.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду, зокрема, зазначається початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

У п. 9.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012 №6 роз'яснено, що у рішеннях про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження (іпотеки) господарські суди повинні зазначати дані, визначені в частині другій статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" і в частині першій статті 39 Закону України "Про іпотеку".

Отже, початкова ціна предмета застави для його подальшої реалізації має зазначатись у рішенні, прийнятого господарським судом при вирішенні господарського спору по суті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу.

Дослідивши подану заяву та додані до неї матеріали, з урахуванням того, що викладені заявником вимоги не є зміною порядку виконання рішення в розумінні ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України та стосуються зміни резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва 16.10.2012 у справі № 22/389-38/246, а саме викладення її в новій редакції, зокрема, шляхом зміни ціни позову, що призводить до зміни останнього по суті, що, в силу вимог Господарського процесуального кодексу України є неприпустимим, суд приходить до висновку про неможливість задоволення відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви № 55/2-08/539 від 16.04.15 р. публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, 01001) про зміну порядку виконання рішення господарського суду міста Києва від 16 жовтня 2012 р. у справі № 22/389-38/246 - відмовити.

Суддя А.М. Селівон