РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7797/15-г 20.05.15 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Безпека"

про стягнення 68 725,17грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Журавель Р.О. за довіреністю № б/н від 01.09.2014 р.;

від відповідача: Шеїн К.О. за довіреністю № б/н від 14.05.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Безпека" про стягнення 68 725,17грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.04.2015 р.

У судовому засіданні 15.04.2015 р. представник позивача подала додаткові документи по справі та клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

14.04.2015 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 15.04.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 20.05.2015 р.

18.05.2015 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Представник позивача у судовому засіданні 20.05.2015 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 20.05.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

21.03.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки" (позивач, охоронна фірма) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон Безпека" (замовник, відповідач) був укладений Договір охорони № 13-167Ф, за умовами якого замовник доручає, а охоронна фірма зобов'язується надати за плату послуги з фізичної охорони об'єктів, перерахованих у план-схемі (Додаток № 1 до цього Договору) та перерахованих у переліку транспортних засобів (п. 2.1. Договору).

У липні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Безпека" (надалі - відповідач) про стягнення 209242,15 грн. заборгованості за Договором охорони №13-167Ф від 21.03.2013р., з яких: 206892,84 грн. - основного боргу, 2349,31 грн. - пені.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.10.2014р. у справі № 910/15485/14 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Безпека" відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р. у справі № 910/15485/14, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 25.02.2015 р., рішення господарського суду міста Києва від 01.10.2014р. у справі №910/15485/14 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки" в повному обсязі.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 35 цього ж Кодексу встановлено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р. встановлено наявність заборгованості відповідача за Договором охорони №13-167Ф від 21.03.2013 р.

При цьому, як зазначає позивач, станом на час подання позовної заяви заборгованість за Договором відповідачем не сплачена, у зв'язку з чим просить суд стягнути з останнього 61 194,01 грн. інфляційних втрат та 7 531,16 грн. 3 % річних на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що позивачем невірно визначено період нарахування сум інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки такі нарахування мають здійснюватись з дати винесення постанови Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/15485/14.

Крім того, відповідач посилається на відсутність у його діях вини, що унеможливлює нарахування заявлених до стягнення сум.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 р. у справі № 910/15485/14 встановлено наявність прострочення відповідачем виконання зобов'язань за Договором, у зв'язку з чим судова колегія задовольнила заявлені позивачем вимоги щодо стягнення пені у сумі 2349,31 грн., з яких: 2159,81грн. пені по акту №448 від 01.11.2013р. за період з 11.11.2013р. по 13.12.2013р. та 189,50грн. пені по акту №453 від 11.11.2013р. за період з 21.11.2013р. по 13.12.2013р.

Таким чином, зазначеною постановою Київського апеляційного господарського суду встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов'язань за Договором, а саме, по акту №448 від 01.11.2013р. - з 11.11.2013 р. по акту №453 від 11.11.2013р. - з 21.11.2013 р.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, суд встановив його арифметичну вірність, а також правильність визначених позивачем періодів нарахування вказаних сум, які відповідають висновкам Київського апеляційного господарського суду України щодо початку прострочення виконання відповідачем грошових зобов'язань.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймаються у зв'язку з їх необґрунтованістю та невідповідністю фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Безпека" (04655, м. Київ, вул. Старокиївська, 10-Г; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Група Безпеки" (61047, м. Харків, вул. Тархова, буд. 7, кв. 45; ) 61 194 (шістдесят одну тисячу сто дев'яносто чотири) грн. 01 коп. інфляційних втрат, 7 531 (сім тисяч п'ятсот тридцять одну) грн. 16 коп. 3 % річних та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 25.05.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна