КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р. Справа№ 910/23620/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Степанець О.В.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Полєжаєва К.О., довіреність б/н, від 10.05.2015р.

від третьої особи - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю

на рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2015 року

у справі № 910/23620/14 (Суддя Борисенко І.І.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Торг ЛТД»

до Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Ласка Лізинг»

про стягнення 79 003,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Мега Торг ЛТД» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фірми «Т.М.М.» - ТОВ, третя особа ТОВ «Ласка Лізинг» про стягнення 79 003,62 грн. (а.с. 7-10).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27 січня 2015 року по справі № 910/23620/14 - позов задоволено повністю (а.с. 175-179).

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, 09 лютого 2015 року відповідач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/23620/14 від 27 січня 2015 року та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.(а.с.202-214).

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було прийнято рішення з порушенням чинних норм матеріального права та порушенням норм процесуального права відносно повноти, всебічності та об'єктивності розгляду справи.

Скаржник зазначає, що з даних описів вкладення у цінний лист вбачається, що позивачем було направлено відповідачу копію позовної заяви з додатками на 7 аркушах, в той час як до суду подана позовна заява з додаткам на 54 аркушах.

В апеляційній скарзі вказано, що позовна заява від імені позивача підписана представником Пінчук-Ніколайчук Ю.В. за довіреністю б/н від 17.03.2014р. Вказана довіреність видана за підписом директора ТОВ «Мега Торг ЛТД» Кицишина Д.П., однак серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б підтверджували посадове становище Кицишина, як керівника ТОВ «Мега Торг ЛТД».

Апелянт зазначає, що 11 червня 2014 року фірмою «ТММ» - ТОВ було виконано рішення Господарського суду міста Києва від 10.12.2014 року по справі №910/9567/13 в повному обсязі. Таким чином зобов'язання перед кредитором по даній справі було виконано саме 11 червня 2014 року, отже розрахунок стягнення сум інфляційних нарахувань і процентів річних від простроченої суми слід нараховувати до 11 червня 2014 року.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 27 березня 2015 року, апеляційну скаргу у справі № 910/23620/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 30 березня 2015 року у зв'язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці склад суду змінено на: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Рудченко С.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30 березня 2015 року колегією суддів прийнято справу у вищевказаному складі колегії суддів та призначено справу до розгляду на 21 квітня 2015 року.

В судовому засіданні 21 квітня 2015 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 19 травня 2015 року, відповідно до вимог статті 77 ГПК України.

18 травня 2015 року через відділ документального забезпечення апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про залучення, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва.

Представник скаржника в судовому засіданні 19 травня 2015 року підтримав заявлене клопотання про залучення, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва.

Згідно з частиною 1 ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача, якщо рішення у справі може вплинути на їхні права чи обов'язки щодо однієї зі сторін. Отже, особа, яка бажає взяти участь у справі як третя особа без самостійних вимог, має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін. Підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість в результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред'явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача.

Вищий господарський суд України в п. 1.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначає, що до наявності юридичного інтересу у третьої особи, зазначається далі у цій же постанові, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Процесуальний закон не обмежує можливості допущення особи до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на підставі її заяви про вступ у справу в процесі повторного розгляду останньої в апеляційному порядку, а також залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі за клопотанням сторони, прокурора або з ініціативи апеляційного господарського суду; відповідні дії можуть мати місце до прийняття апеляційною інстанцією судового рішення зі справи.

Колегія судді Київського апеляційного господарського суду виходить з того, що даний спір не впливає на права та охоронювані інтереси Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва у зв'язку з чим дане клопотання належить відхилити.

Представник Фірми «Т.М.М.» - ТОВ в судовому засіданні 19 травня 2015 року надав суду свої пояснення, в яких підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/23620/14 від 27 січня 2015 року та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представники ТОВ «Мега Торг ЛТД» та ТОВ «Ласка Лізинг» в судове засідання 19 травня 2015 року не з'явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень (№09-33/17098/15 від 05.05.2015р. та №09-33/17749/15 від 07.05.15р.)

Враховуючи належне повідомлення ТОВ «Мега Торг ЛТД» та ТОВ «Ласка Лізинг» про час та місце судового засідання, з урахуванням вимог статей 102 ГПК України і тієї обставини, що неявка представників ТОВ «Мега Торг ЛТД» та ТОВ «Ласка Лізинг» не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників ТОВ «Мега Торг ЛТД» та ТОВ «Ласка Лізинг».

Згідно з ч.1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" 05 грудня 2013 року уклали договір уступки права вимоги (заміни сторони в зобов'язанні) №215/11-2013 (а.с.47), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" прийняло на себе право вимоги виконання зобов'язань, які виникли на підставі договору фінансового лізингу №1502/07/2008 від 17.07.2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" та Фірмою "Т.М.М." - Товариством з обмеженою відповідальністю (а.с.15-24).

На підставі договору уступки права вимоги та у відповідності до норм ст. 514 ЦК України, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Торг ЛТД" (нового кредитора) перейшли права Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" (первісного кредитора), які останній мав до Фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю за договором фінансового лізингу №1502/07/2008 від 17.07.2008 року.

Позивач має право вимагати виконання зобов'язань, які виникли на підставі договору фінансовогу лізингу N91502/07/2008 від 17.07.2008 року, укладеного між ТОВ "Ласка Лізинг" і Фірмою "Т.М.М " - ТОВ.

17 липня 2008р Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" (третя особа) та Фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю уклали Договір фінансового лізингу №1502/07/2008, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" зобов'язувалось передати без надання послуг по управлінню та технічній експлуатації, а Відповідач прийняти в тимчасове володіння та користування за плату майно - Автокран КТА - 18 на шасі МАЗ 533702 (одна одиниця) (надалі - Предмет лізингу), а також Відповідач зобов'язувався здійснювати лізингові платежі за умовами Договору. Крім того, між Третьою особою та Відповідачем було укладено додаткову угоду № 1502/07/2008/R від 30.07.2009 р. до договору фінансового лізингу №1502/07/2008 якою були внесені зміни до Графіку внесення платежів.

На виконання умов Договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" передало Предмет лізингу Відповідачу 29.08.2008 p., що підтверджується Видатковою накладною №РН-0000395 від 29.08.2008 р. та Довіреністю серії ЯПД №419946 від 28.08.2008 р.

Проте, Відповідач порушив свої зобов'язання щодо належного виконання умов Договору, чим порушив права Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг".

ТОВ "Ласка Лізинг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості з Відповідача, у зв'язку з неналежним виконанням указаного договору.

10 грудня 2013 року Господарським судом міста Києва було винесено Рішення у справі № 910/9567/13 за позовом ТОВ "Ласка Лізинг" до Фірми "Т.М.М." - ТОВ про стягнення заборгованості по вище вказаному Договору, яким позовні вимоги задоволені повністю та вирішено стягнути з Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг" заборгованість у розмірі 460 563 (чотириста шістдесят тисяч п'ятсот шістдесят три) грн. 16 коп., пеню у розмірі 14 223 (чотирнадцять тисяч двісті двадцять три) грн. 82 коп., 3% річних у розмірі 12 119 (дванадцять тисяч сто дев'ятнадцять) грн. 66 коп., судовий збір у розмірі 9 738 (дев'ять тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 12 коп.

Як зазначається у рішенні, розрахунок, що був застосований Судом при винесенні Рішення, був здійснений станом по 13.05.13р.

Згідно Наказу № 910/9567/13 на рахунок ТОВ "МЕГА ТОРГ ЛТД" були зараховані кошти 18.08.2014 року, тим самим сплачено борг.

Рішення господарського суду у справі № 910/9567/13 від 10.12.2013р. (розрахунок заборгованості станом на 13.05.2013р ) було виконано лише 18.08.2014 року.

ТОВ "МЕГА ТОРГ ЛТД" заявлено вимогу про стягнення 3% річних у розмірі 17 488, 78 грн. за прострочення по оплаті, які нараховані за період з 14.05.2013р. по 18.08.2014р.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Судом встановлено, що 18.08.2014 року на рахунок ТОВ "МЕГА ТОРГ ЛТД" були зараховані кошти, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями меморіальних ордерів №220487281 та №221553526.

Враховуючи вищевикладене, заявлений позивачем період для нарахування 3% річних з 14.05.2013 по 18.08.2014 є обґрунтованим, оскільки сплата боргу відбулась лише 18.08.2014 та, відповідно, 18.08.2014 припинилось грошове зобов'язання.

Наданий позивачем розрахунок 3% річних з 14.05.2013 по 18.08.2014, відповідає дійсності, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Торг ЛТД» до Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю щодо стягнення 3% річних у розмірі 17 488,78 грн. за прострочення по оплаті, які нараховані за період з 14.05.2013р. по 18.08.2014р. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Колегія встановила, що Фірма «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю повністю сплатила на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Торг ЛТД» грошові кошти, присуджені до стягненню за рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/9567/13 від 10.12.2013р. лише 18.08.2014, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями меморіальних ордерів №220487281 та №221553526, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем період нарахування інфляційних втрат з з 14.05.2013 по 18.08.2014 є обґрунтованим.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що скаржник не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 ГПК України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення господарського суду міста Києва від 27 січня 2015 року у справі № 910/23620/14 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Фірми «Т.М.М.» - Товариства з обмеженою відповідальністю на рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2015 року у справі № 910/23620/14 року задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фірми «Т.М.М.» - ТОВ на рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2015 року у справі № 910/23620/14 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 27 січня 2015 року у справі № 910/23620/14 залишити без змін.

3.Справу № 910/23620/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

А.О. Мальченко