РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/9794/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "УМТ"

до Благодійної організації "Екосвіт ХХІ"

про стягнення 298 006,68 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Лящовський В.Р. по довіреності № 06 від 06.11.2014р.

від відповідача: не з'явились

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "УМТ" про стягнення з Благодійної організації "Екосвіт ХХІ" заборгованості та штрафних санкцій в розмірі стягнення 298 006,68 грн., з яких: 205 197,89 грн. - основної заборгованості, 27 271,51 пені, 61 978,60 - інфляційних втрат та 3558,68 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору № 3 про поставку медичного устаткування - в частині оплати послуг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2015 року було порушено провадження по справі № 910/9794/15 та призначено її розгляд на 20.05.2015 року.

Представник позивача в даному судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився. Відповідач письмовий відзив на позов не надав, представника в судове засідання не направив, не виконав вимог суду викладених в ухвалі суду про порушення провадження у справі від 21.04.2015р. Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, адже відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18: особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача про місце, дату та час проведення судового засідання, шляхом надсилання поштової кореспонденції на адресу визначену за матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 20.05.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

07 березня 2014р. між Приватного акціонерного товариства "УМТ" (надалі - постачальник) та Благодійною організацією "Екосвіт ХХІ" (надалі - покупець) було укладено договір про поставу медичного устаткування № 3.

За умовами договору, постачальник зобов'язується на протязі строку, вказаного в п.3.1 цього Договору, поставити медичне обладнання - Систему ультразвукову діагностичну SSA-790A Aplio XG (2010 р. випуску) (виробник TOSHIBA MEDIKAL SYSTEMS CORPORATION, Японія) відповідно Додатків №1, №2 до цього Договору, назване у подальшому «Устаткування», а Покупець зобов'язується сплатити та прийняти Устаткування на умовах, передбачених цим Договором.

Асортимент, кількість, комплектність та ціна Устаткування вказані в Додатках №1, №2 до цього Договору. Ці Додатки є невід'ємною частиною даного Договору.

Пунктом 7.1. договору сторони визначили, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до виконання сторонами своїх зобов'язань з цим договором до 28.12.2014р.

Розділом другим договору сторони погодили вартість устаткування та порядок розрахунків, відповідно до якого:

Повна вартість Устаткування, яке визначено в Додатках №1, №2 до цього Договору, складає: 676 555,40 гривень в т.ч. ПДВ 1500,00 гривень. Ця вартість скалькульована на дату укладання договору, виходячи з фіксованої вартості в євро 52 143,00 євро з урахуванням курсу Національного банку України євро - гривня.

Вартість Устаткування у національній валюті, у разі зміни курсу НБУ, повинна бути відкоригована з урахуванням зміни курсу НБУ євро до гривні на дату оплати. Оплата проводиться відповідно до Додатку №3 наступним чином: розрахунок проводиться рівними частинами згідно графіку розрахунків Додаток №3 в розмірі 5 214,30 євро протягом 10-ти (десяти) місяців з дати підписання даного Договору, в строк до 28 числа кожного поточного місяця, кінцевий термін розрахунку до 28.12.2014 року.

Сума в національній валюті України, перерахована Покупцем Постачальнику, для визначення еквіваленту перерахованої суми в євро, визначається з урахуванням курсу НБУ євро-гривня на дату зарахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Покупець має право дострокової оплати за Устаткування.

Вартість Устаткування включає в себе вартість монтажу, введення Устаткування в експлуатацію його гарантійне обслуговування терміном 12 місяців.

Згідно з п. 3.1. договору, поставка Устаткування здійснюється у термін до 60-ми робочих днів від дати надходження 1-го платежу згідно п.2,2 та Додатка №3, цього Договору, відповідно до накладних на підставі Додатків №1, №2 до цього Договору на умовах ВАР - м. Київ, вул. Рейтарська, 22. Розвантаження Устаткування на місці монтажу здійснюється силами Покупця.

Право власності на Устаткування та право передавати Устаткування третім особам переходить до Покупця після остаточного розрахунку з Постачальником згідно п. 2.2 та Додатку №3.(п. 3.2. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору, разом з Устаткуванням надаються документи (інструкція, реєстраційне свідоцтво МОЗ, сертифікат, накладна, рахунок-фактура, податкова накладна та акт прийому-передачі).

Пунктом 3.7. договору визначено, що за результатами поставки устаткування сторони підписують видаткові накладні та акт прийому-передачі.

Згідно з п. 4.3.1 договору покупець зобов'язаний Своєчасно та в повному обсязі сплатити вартість Устаткування згідно даного Договору та виставлених рахунків, що відповідають Додаткам № 1,№2 цього Договору.

Додатком № 3 до договору сторони погодили графік розрахунків за ним, відповідно до якого:

№Дата внесення оплати Сума, євроСума, гривні
1До 28.03.20145 214,3067 655,54
2До 28.04.20145 214,3067 655,54
3До 28.05.20145 214,3067 655,54
4До 28.06.20145 214,3067 655,54
5До 28.07.20145 214,3067 655,54
6До 28.08.20145 214,3067 655,54
7До 28.09.20145 214,3067 655,54
8До 28.10.20145 214,3067 655,54
9До 28.11.20145 214,3067 655,54
10До 28.12.20145 214,3067 655,54
Всього52 143,00676 555,40
В даному додатку зазначено, що вартість устаткування у національній валюті у разі зміни курсу НБУ, повинна бути відкоригована з урахування зміни курсу НБУ євро до гривні на дату оплати.

Матеріалами справи підтверджується, що 31 березня 2014 року ПАТ «УМТ» поставило Благодійній організації «Екосвіт XXI» медичне устаткування, а саме: Базовий блок Aplio XG SSA-790F; Блок постійно - хвильового доплеру UICW-780A; Секторний датчик - PST-30BT, Джерело безперебійного живлення APC Smart - UPS 1500 VA USB, що підтверджується витратними накладними № 476 від 31.03.2014 р., № 477 від 31.03.2014 р. та актом приймання передачі до Договору.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем здійснено оплату вартості товару в загальному розмірі 676 555, 40 грн. без врахування курсу НБУ євро до гривні на дату оплати, що підтверджується банківськими виписками та карткою рахунку 36.1 ПАТ «УМТ».

Внаслідок не врахування необхідності коригування вартості устаткування, у відповідності до п. п. 2.2, 2.3 Договору та Додатку № 3 з урахуванням зміни курсу НБУ євро до гривні на дату оплати. Благодійною організацією «Екосвіт XXI» загалом за всіма оплатами не доплачено вартість поставленого устаткування в розмірі 205 197,89 грн.

За таких обставин позивач просить стягнути з Благодійної організації "Екосвіт ХХІ" заборгованість по розрахунках за отриману поставку товару в розмірі 205 197,89 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем доказів, зокрема з банківських виписок позивача, вбачається, що відповідач порушив умови договору в частині оплати прийнятої продукції відповідно до умов договору поставки медичного устаткування № 3 від 07.03.2014р.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, враховуючи те, що Відповідач не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, отже суд дійшов висновку, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача 205 197,89 грн. заборгованості відповідно до договору про поставку медичного устаткування № 3 від 07.03.2014р. правомірна та підлягає задоволенню.

Відповідач припустився прострочення платежу, а тому позивач, керуючись п. 5.3. Договору просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну оплату товару, яка за розрахунками становить 27 271,51 грн.

Пунктом 5.3 договору встановлено, що у разі порушення Покупцем строків оплати вартості Устаткування в порядку, передбаченому розділом № 2 цього Договору, Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення оплати Устаткування.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов'язання щодо оплати за надані послуги охорони, проте враховуючи вищезазначені норми позивачем пред'явлено до стягнення розмір пені, що обмежений у розмірі подвійної ставки НБУ у відповідний період.

Разом з цим, пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зазначена стаття передбачає строк, у межах якого нараховуються штрафні санкції, у разі якщо інше не встановлено законом або договором, а строк, протягом якого особа може звернутися до суду за захистом свого порушеного права встановлюється Цивільним кодексом України.

Укладеним між сторонами договором передбачено нарахування пені за кожний день прострочення, тобто, відповідальність носить подовжувальний характер.

В зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по оплаті за прийняте устаткування відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, відповідно до п. 5.3 договору, пеню розмір якої, за обґрунтованими розрахунками позивача становить 27 271,51 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 27 271,51грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Крім того, у зв'язку з простроченням відповідачем своїх грошових зобов'язань відповідно до договору № 3 про поставку медичного устаткування від 07.03.2014р. позивач просить стягнути інфляційні нарахування в розмірі 61 978,60 грн. та 3% річних в розмірі 3 558,68 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці правильності обчислення позивачем 3 % річних та інфляційних нарахувань, судом встановлено, що розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства.

Тож, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань в розмірі 61 978,60 грн. та 3% річних в розмірі 3 558,68 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи все вищевикладене, судом задовольняються позовні вимоги повністю, в сумі 298 006,68 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, відсутність у нього заборгованості станом на день розгляду справи не довів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 3 про поставку медичного устаткування від 07.03.2014р., а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, ?

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Благодійної організації "Екосвіт ХХІ" (03040, м. Київ, вул. Васильківська, 14, ) на користь Приватного акціонерного товариства "УМТ" (21036, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 2, ) 205 197 (двісті п'ять тисяч сто дев'яносто вісім) грн.. 89 коп. - основної заборгованості, 27 271 (двадцять сім тисяч двісті сімдесят одну) грн.. 51коп. - пені, 61 978 (шістдесят одну тисячу дев'ятсот сімдесят вісім) грн.. 60 коп. - інфляційних втрат, 3 558 (три тисячі п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 68 коп. - 3% річних та 5 690 (п'ять тисяч шістсот дев'яносто) грн. 13 коп. - судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.05.2015р.

Суддя Трофименко Т.Ю.