ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" травня 2015 р.Справа № 916/1748/15

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі Стадник О.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Буковська Н.В. - (головний редактор),

Мурзіна Т.А. (довіреність № 72 від 19.05.2015р.),

від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом - комунального підприємства спільної власності територіальних громад Розділянського району "Видавництво газети "Вперед"

до відповідача - публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК"

про стягнення 14 774,17 грн., -

встановив:

Комунальне підприємство спільної власності територіальних громад Розділянського району "Видавництво газети "Вперед" звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" (ПАТ "ІМЕКСБАНК") про стягнення 14 774,17 грн. - залишку коштів на рахунку з урахуванням встановленого індексу інфляції, процентів, нарахованих на залишок коштів на рахунку, та пені. Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що ПАТ "ІМЕКСБАНК" було порушено вимоги укладеного 20.11.2013р. між сторонами договору банківського рахунку № 36 щодо виконання розрахункових документів КП спільної власності територіальних громад Розділянського району "Видавництво газети "Вперед".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.04.2015р. порушено провадження у справі № 916/1748/15 за даним позовом з призначенням розгляду справи на 20.05.2015р.

В судовому засіданні 20.05.2015р. представники позивача надали заяву (вх. № 2-2818/15 ) про відмову від позову в частині стягнення з відповідача інфляційних нарахувань, процентів на залишок коштів на рахунку та пені, просили суд припинити провадження по справі в цій частині.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.05.2015р. - припинено провадження по справі № 916/1748/15 в частині вимог про стягнення з ПАТ "ІМЕКСБАНК" інфляційних нарахувань, процентів на залишок коштів на рахунку та пені згідно п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Також в судовому засіданні 20.05.2015р. представники позивача підтримали позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 14 774,17 грн., просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав, право на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надсилання ухвали суду на адресу реєстрації, яка не змінювалася, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України № 20501897 від 28.04.2015р. та поштове повідомлення про вручення ухвали суду,

наявні в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 20.05.2015р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

20.11.2013 року між ПАТ "ІМЕКСБАНК" (Банком), від імені якого діє філія/відділення № 35 АТ "Імексбанк" у м. Роздільна, та КП спільної власності територіальних громад Розділянського району "Видавництво газети "Вперед" (Клієнтом) укладено договір банківського рахунку (у національній валюті) № 36 (Договір), згідно п. 1.1 якого Банк відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунку у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 року (зі змінами та доповненнями), відкриває Клієнту поточний рахунок (рахунки) у національній валюті № 6001 та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, виконувати розпорядження Клієнта щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком у межах, встановлених операційним часом банку.

П. 2.1.7 та п. 2.1.9 Договору встановлено, що Банк має право списувати грошові кошти з рахунку Клієнта на підставі його розпорядження (за допомогою платіжного доручення) та виконувати розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку грошових коштів на рахунку Клієнта.

Відповідно до п. 2.1.11 Договору зазначено, що у разі відсутності (недостатності) грошових коштів на рахунку клієнта, банк має право не вести облік розрахункових документів клієнта.

Якщо розрахунковий документ надійшов до Банку після Операційного часу, Банк має право виконати доручення Клієнта, що міститься в цьому документі, не пізніше наступного операційного дня (п. 2.1.13 Договору).

Згідно п. 2.2.6 Договору Клієнт має право вимагати від Банка своєчасного і повного надання банківських послуг, обумовлених цим договором.

Згідно до п.п. 2.3.3, 2.3.5 Договору Банк зобов'язується належним чином виконувати умови цього Договору, приймати та виконувати протягом Операційного часу розрахунково-касові документи Клієнта, після Операційного часу приймати розрахункові документи та виконувати доручення Клієнта згідно умов п. 2.1.13.

Відповідно до п. 2.3.16 Договору Банк зобов'язується щомісячно проводити нарахування відсотків на залишок коштів на рахунку Клієнта, відповідно до тарифів.

За несвоєчасне чи неналежне виконання розпорядження Клієнта щодо перерахування його коштів, Банк сплачує Клієнту пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно або неналежно списаної суми платежу за кожен день прострочення (п. 4.1 Договору).

П. 5.2 Договору сторони передбачили, що сплата за послуги банка щодо відкриття/закриття рахунку, розрахунково-касове обслуговування та інші банківські послуги відповідно тарифам, здійснюється клієнтом в день проведення операції, або списується банком самостійно з рахунку клієнта, у разі наявності на ньому необхідного залишку коштів.

Відповідно до п. 9.1 Договору Договір укладений на невизначений строк, набуває чинності з дня його підписання.

На виконання договору банківського рахунку (у національній валюті) № 36 від 20.11.2013р. КП спільної власності територіальних громад Розділянського району "Видавництво газети "Вперед" звернулось до ПАТ "ІМЕКСБАНК" з метою перерахування коштів з його рахунку на рахунок контрагента «Нексо-Україна» ТОВ (ПАТ «Укрінбанк» у м. Одеса) в розмірі 14 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 244 від 22.01.2015р. (призначення платежу: „за отриманні газети, журнали, згідно накладних № ЮМХ000117958 та № ЮМХ00021474 від 18.06.2014р. та 17.07.2014р.")

Вказане платіжне доручення було отримане та зареєстроване відповідачем 22.01.2015р., що підтверджується наявним на платіжному дорученні відтиском штампу відділення № 35 АТ

"Імексбанк" у м. Роздільній.

Листом начальника відділення № 35 АТ "ІМЕКСБАНК" у м. Роздільній № 13 від 22.01.2015р., банк повідомив позивача про взяття до обліку 22.01.2015р. платіжного доручення № 244 від 22.01.2015р. за позабалансовим рахунком 6000, але невиконання зазначеного розрахункового документа у зв'язку з відсутністю коштів на кореспондентському рахунку.

В підтвердження наявності грошових коштів на рахунку позивача, КП спільної власності територіальних громад Розділянського району "Видавництво газети "Вперед" надано банківську виписку за період з 01.01.2015р. по 16.01.2015р. за рахунком № 6001, згідно якої вбачається, що початкове сальдо складало 14 833,17грн, при цьому, в січні 2015р. з рахунку КП спільної власності територіальних громад Розділянського району "Видавництво газети "Вперед" було списано грошові кошти в сумі 69грн., в якості плати за послуги по системі SMS-Banking та за обслуговування рахунку, з огляду на що, кінцеве сальдо склало 14 774,17грн.

Все вищезазначене і стало підставою для звернення КП спільної власності територіальних громад Розділянського району "Видавництво газети "Вперед" до господарського суду Одеської області з позовною вимогою до ПАТ "ІМЕКСБАНК" про стягнення 14 774,17 грн. - коштів, що залишились на рахунку позивача.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вищевказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, приймаючи до уваги, що, розглядаючи справу, суд повинен дослідити усі правовідносини, що виникли між сторонами, та надати їм відповідну правову оцінку, суд вказує наступне.

Відповідно п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківські рахунки -

рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які надають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір банківського рахунку (у національній валюті) № 36, згідно п. 1.1 якого відповідач відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунку у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 року (зі змінами та доповненнями), відкриває позивачу поточний рахунок (рахунки) у національній валюті № 6001 та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що надходять позивачу, виконувати розпорядження позивачу щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком у межах, встановлених операційним часом банку.

Відповідно до п. 2.3.5 договору банківського рахунку (у національній валюті) № 36 від 20.11.2013р., відповідач зобов'язався приймати та виконувати протягом Операційного часу розрахунково-касові документи позивача, після Операційного часу приймати розрахункові документи та виконувати доручення Клієнта згідно умов п. 2.1.13.

Ч. 3 ст. 1068 ЦК України встановлено, що Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Як встановлено судом, 22.01.2015р. позивачем було надано відповідачу на виконання платіжне доручення № 244 про перерахування грошових коштів на рахунок контрагента на суму 14 800,00 грн.

При цьому, як вбачається з банківської виписки, наявної в матеріалах справи, станом на 16.01.2015р. на рахунку позивача були наявні грошові кошти в сумі - 14 774,17грн., проте, банк, не приділивши уваги цьому факту, та, не дивлячись на п. 2.1.11 Договору, прийняв до обліку платіжне доручення № 244 від 22.01.2015р. на суму 14 800грн., але залишив без виконання, з огляду на відсутність грошових коштів на кореспондентському рахунку банку.

Згідно з ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що відповідачем було допущено порушення виконання зобов'язання, наслідком якого є настання, згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України, правових наслідків, встановлених договором або законом.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення 14 744,17грн. - коштів, що залишились на рахунку позивача, на підставі судового рішення, суд виходить з наступного.

За приписами частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування.

Як вбачається з відомостей, які є загальнодоступними та містяться на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, постановою Правління Національного банку України від 26.01.2015 року № 50 Публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК" було віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2015 року № 16 було розпочато процедуру виведення

Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 27 січня 2015 року по 26 квітня 2015 року включно, а також призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ „ІМЕКСБАНК".

Відповідно до з ч. ч. 1 та 2 ст.1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до п.1 ч. 5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Визначення поняття "кредитор банку" містять приписи Закону України "Про банки і банківську діяльність". Так, відповідно до статті 2 Закону, кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Таким чином, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, а банк, відповідно, виступає боржником.

При цьому, суд зазначає, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників (пункт 1 частини 6 вказаної статті)

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що на КП спільної власності територіальних громад Розділянського району "Видавництво газети "Вперед" розповсюджується обмеження, встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відтак вимоги щодо стягнення з останнього 14 774,17грн. - коштів, що залишились на рахунку позивача, не можуть бути задоволені за рахунок відповідача, в силу вказаних обмежень з огляду на введення у ПАТ "ІМЕКСБАНК" тимчасової адміністрації, у зв'язку із чим у заявленому позові слід відмовити.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог КП спільної власності територіальних громад Розділянського району "Видавництво газети "Вперед", судові витрати, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 21 травня 2015 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко