РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015Справа №910/12651/14
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриклейерз" до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" про визнання недійсним підпункту 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3. розділу 4 кредитного договору, за участю представників позивача - Мишакової Ю.А., довіреність №б/н від 03.11.2014 року, відповідача 1 - не з'явився, відповідача 2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним підпункту 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3. розділу 4 кредитного договору №24ВД від 31.05.2007р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.08.2014 у справі №910/12651/14 (суддя Гулевець О.В.), залишеним без змін Київським апеляційним господарським судом від 04.11.2014 (у складі головуючого судді Чорногуза М.Г., суддів Агрикової О.В., Рудченка С.Г.), в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України № 910/20475/14 від 03.03.2015 року рішення господарського суду м. Києва від 05.08.2014 року та постанову Київського апеляційного господарського суду скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2015 року призначено справу до розгляду на 20.04.2015р.

Представники відповідача 1 та відповідача 2 в судове засідання 13.05.2015 року не з'явився, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представників відповідача 1 та відповідача 2 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників відповідача 1 та відповідача 2, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.05.2007 року між відповідачем 1 - Відкритим акціонерним товариством "ВТБ Банк" (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк") та Закритим акціонерним товариством "Фоззі", як позичальником, було укладено кредитний договір №24ВД, предметом якого є надання банком позичальникові грошових коштів (кредит) у вигляді не відновлювальної відкличної лінії з правом конвертації в національну валюту на умовах визначених даним договором.

30.11.2009р. між відповідачем 1 - Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Приватним акціонерним товариством "Фоззі", як позичальником, було укладено договір №9 про внесення змін до кредитного договору №24ВД від 31.05.2007р.

29.03.2012р. між відповідачем 1 - Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоззі", що є правонаступником Приватного акціонерного товариства "Фоззі", як позичальником, було укладено договір №10 про внесення змін до кредитного договору №24ВД від 31.05.2007р.

20.07.2012р. між відповідачем 1 - Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд", що є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі Кредит", що є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі", як позичальником, було укладено договір №11 про внесення змін до кредитного договору №24ВД від 31.05.2007р.

14.11.2013р. між відповідачем 1 - Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та відповідачем 2 - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд", як позичальником, було укладено договір №15 про внесення змін до кредитного договору №24ВД від 31.05.2007р.

Відповідно до п. 4.3.13 статті 4.3. розділу 4 договору №9 від 30.11.2009р. про внесення змін до кредитного договору №24ВД від 31.05.2007р., протягом строку дії цього договору без попереднього письмового погодження з банком позичальник зобов'язаний та зобов'язується забезпечити виконання АТ "Сільпо Рітейл", ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Бриклейерз", ТОВ "Лін Беккер":

4.3.13.1. не надавати кредити та/або гарантії третім особам та/або не виступати поручителем/майновим поручителем/гарантом за зобов'язанням третіх осіб в сумі, що перевищує еквівалент 1 000 000,00 доларів США (Один мільйон доларів США 00 центів) на одну юридичну особу протягом календарного року.

4.3.13.1.1. надання кредитів, гарантій на користь позичальника, зокрема, АТ "Сільпо Рітейл", ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Бриклейерз", ТОВ "Лін Беккер"та інших осіб, що увійшли до складу Групи компаній "FOZZY GROUP";

4.3.13.1.2. надання майнових порук по зобов'язанням позичальника та/або по зобов'язанням, АТ "Сільпо Рітейл", ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Бриклейерз", ТОВ "Лін Беккер" та/або по зобов'язанням інших осіб, що увійшли до складу Групи компаній "FOZZY GROUP", якщо майно, що буде предметом майнової поруки, було придбане або придбавається частково або повністю за рахунок кредиту, що отриманий після укладання договору № 9 про внесення змін до цього договору;

4.3.13.1.3. надання порук/гарантій по зобов'язанням позичальника, АТ "Сільпо Рітейл", ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Бриклейерз", ТОВ "Лін Беккер" та інших осіб, що увійшли до складу Групи компаній "FOZZY GROUP", у випадку якщо поручитель/гарант надає поруку/гарантію по зобов'язанням юридичної особи, за зобов'язаннями якої поручитель/гарант надав поруку/гарантію перед банком.

Моніторинг виконання зобов'язання здійснюється банком щоквартально на підставі фінансової звітності позичальника, АТ "Сільпо Рітейл", ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Бриклейерз", ТОВ "Лін Беккер", згідно таблиці 1 на підставі аналізу значень рядків

- 050, 210 Форми №1 та розшифровки позабалансових зобов'язань;

- 070, 210 Форми №1-м та розшифровки позабалансових зобов'язань.

Відповідно до п. 7.5 договору про внесення змін № 9 від 30.11.2009р. про внесення змін до кредитного договору №24ВД від 31.05.2007р., при невиконанні або неналежному виконанні будь-якої з умов, визначених в п. 4.3.13. цього договору, банк має право застосувати до позичальника договірну санкцію, а позичальник зобов'язаний сплатити її банку у розмірі 5 000,00 дол. США, яка сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату моніторингу згідно таблиці 1 за кожен випадок невиконання або неналежного виконання будь-якої з умов, вказаних в п. 4.3.13. цього договору.

В забезпечення зобов'язань ТОВ "Фоззі-Фуд" за кредитним договором №24ВД від 31.05.2007 ТОВ "Бриклейерз" як поручителем ПАТ "ВТБ Банк" було укладено договір поруки № 24 ВД/П-03 від 13.09.2010.

Також в забезпечення зобов'язань ТОВ "Фоззі-Фуд" за кредитним договором №24ВД від 31.05.2007 та зобов'язань ТОВ "Бриклейерз" за кредитним договором №23ВД від 31.05.2007 між ВАТ "ВТБ Банк", ТОВ "Бриклейерз" та АТЗТ "Стиль Модерн" був укладений іпотечний договір №23ВД/24 ВД/z від 31.05.2007.

Тобто, у випадку вчинення позивачем дій що передбачені підпунктом 4.3.13.1. без згоди відповідача 1, відповідач 1 наділяється правом вимагати сплати штрафних санкцій за невиконання підпункту 4.3.13.1. пункту 4.3.13 статті 4.3. розділу 4 кредитного договору як з відповідача 2, так і в силу укладених договорів забезпечення з позивача. Це в свою чергу створює для позивача обов'язок погоджувати укладення договорів з відповідачем 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст. 203 ЦК України, яка передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею 11 ЦК передбачені підстави виникнення цивільних прав і обов'язків та вказується, що цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, із договорів та інших правочинів.

Позивач не є учасником договору від 30.11.2009 р. № 9 про внесення змін до кредитного договору №24ВД від 31.05.2007 р., не підписував його, а тому цей договір не може породжувати для нього прав і обов'язків.

В ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України закріплені положення про те, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод.

За змістом ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно підпункту 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3 розділу 4 кредитного договору в редакції договору № 9 позичальник має забезпечити виконання третіми особами (АТ "Сільпо Рітейл", ТОВ "Фоззі-Фуд", ТОВ "Бриклейерз", ТОВ "Лін Беккер") умов щодо ненадання кредитів та/або гарантій третім особам та/або не виступати поручителем/майновим поручителем/гарантом за зобов'язанням третіх осіб в сумі, що перевищує еквівалент 1.000.000,00 доларів США на одну юридичну особу протягом календарного року.

Вказаний пункт договору в контексті прав позивача суперечить положенням ст.ст. 43, 44 ГК України, в яких закріплено принципи свободи підприємницької діяльності.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 43 ГК України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов цього договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Таким чином, включення певних зобов'язань в договір для позивача, який цей договір не укладав і не підписував, фактично обмежує його цивільну дієздатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

В силу наведених положень законодавства визнанню недійсним підлягає, зокрема, господарське зобов'язання, вчинене учасниками господарських відносин з порушенням хоч би одним із них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності). Вказані положення обмежують укладення так званих "позастатутних правочинів".

Господарська компетенція як сукупність господарських прав та обов'язків, встановлених чинним законодавством для певного виду господарських організацій, виникає у господарській організації з моменту її офіційного створення і є видовою, тобто аналогічною для господарських організацій певного виду.

Для з'ясування питання наявності або відсутності у суб'єкта господарювання права, необхідного для укладення відповідного правочину, слід враховувати, що правосуб'єктність будь-якої юридичної особи є спеціальною, оскільки визначається встановленими цілями її діяльності відповідно до закону та/або установчих документів даної юридичної особи.

Відповідачем 2 не надано суду доказів того, що статутні та установчі документи, на підставі яких ним здійснюється господарська діяльність, або певні положення законодавства, або належним чином оформлені договірні відносини надають йому повноваження на укладення угод, які б породжували права та обв'язки для третіх осіб (зокрема, для позивача) або надають право вимагати від третіх осіб не вчиняти певні, не заборонені законом дії.

Тобто, підпункт 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3. розділу 4 кредитного договору №24ВД від 31.05.2007р. порушує законні права, інтереси та свободи позивача та обмежує його право на вільне здійснення господарської та підприємницької діяльності, передбачені, зокрема ст.ст. 6, 91, 92 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним підпункт 4.3.13.1 пункту 4.3.13 статті 4.3. розділу 4 кредитного договору №24ВД від 31.05.2007 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, будинок 5; ідентифікаційний код: 32294926) та Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бул. Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, будинок 8/26; ідентифікаційний код: 14359319), що викладений у редакції договору про внесення змін № 9 від 30.11.2009 р. до кредитного договору №24ВД від 31.05.2007 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, будинок 5; ідентифікаційний код: 32294926) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриклейерз" (02090, м. Київ, вул. Бутлерова, будинок 1; ідентифікаційний код: 35012690) суму сплаченого судового збору в розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бул. Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, будинок 8/26; ідентифікаційний код: 14359319) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бриклейерз" (02090, м. Київ, вул. Бутлерова, будинок 1; ідентифікаційний код: 35012690) суму сплаченого судового збору в розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.05.2015р.

Суддя С.О.Чебикіна