РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015Справа №910/6907/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

про відшкодування шкоди у розмірі 49 000, 00 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Шмаров О.В.;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська охоронно-страхова компанія» (далі-відповідач) про відшкодування шкоди у розмірі 49 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2107-13-00667 від 25.12.2013 р., внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2015 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 16.04.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

06.04.2015 р. через загальний відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит.

15.04.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач на підтвердження обґрунтованості здійснення страхового відшкодування надав договір №28-2107-13-00667 від 25.12.2013 р., укладений з Никитаренком A.C., у якому зазначено транспортний засіб «NISSAN PATROL», державний номер АХ 3269 СЕ, який на момент ДТП не перебував ні у власності, ні у користуванні страхувальника. Однак, позивач здійснив виплату страхового відшкодування на підставі заяви страхувальника, що свідчить про виплату страхового відшкодування особі, яка не має жодного майнового відношення до пошкодженого транспортного засобу.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

06.05.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав письмові пояснення, в яких зазначив, що на момент укладення договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2107-13-00667 від 25.12.2013 р. власником транспортного засобу був Никитаренко А.С. та у відповідності до додаткової угоди № 1, сторони договору страхування погодили змінити вигодонабувача, яким став Гречко Володимир Володимирович. Виплата страхового відшкодування за зазначеним договором здійснювалась за заявою вигодонабувача Гречко В.В. від 24.09.2014 р., в якій останній просить виплатити суму відшкодування на рахунок СТО - ТОВ «АНК-Моторос», про що свідчить платіжне доручення № 23582 від 25.09.2014 р.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, однак був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час проведення судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.05.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2013 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Никитаренком Анатолієм Сергійовичем укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2107-13-00667, відповідно до якого, було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - «Nissan Patrol», державний номер АХ 3269 СЕ.

Строк дії договору з 26.12.2013 р. по 25.12.2014 р.

18.08.2014 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та Никитаренком Анатолієм Сергійовичем укладено додатковий договір № 1 до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2107-13-00667 від 25.12.2013 р., відповідно до умов якого сторони вирішили внести зміни договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2107-13-00667 від 25.12.2013 р., щодо зміни вигодонабувача за договором.

Розділ 3 частини 1 договору виклали в наступній редакції:

Вигодонабувач: Гречко Володимир Володимирович.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

У відповідності зі ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного кодексу України, предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про страхування» визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховим випадком, у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як встановлено судом, 02.08.2014 р. у м. Харкові по вул. 23 Серпня в районі будинку №7 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan Patrol», державний номер АХ 3269 СЕ, під керуванням Гречко В.В. та автомобіля «Део», державний номер АХ 5937 СР, під управлінням Шульги К.С.

При цьому, в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група» автомобіль «Nissan Patrol», державний номер АХ 3269 СЕ.

Згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.08.2014 р. Шульгу К.С. визнано винним у скоєнні правопорушення, що сталось 02.08.2014 р. у м. Харкові по вул. 23 Серпня в районі будинку № 7 за участю автомобіля «Nissan Patrol», державний номер АХ 3269 СЕ та автомобіля «Део», державний номер АХ 5937 СР.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 03/08/14 від 19.09.2014 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan Patrol», державний номер АХ 3269 СЕ склала 139 819, 19 грн.

25.09.2014 р. позивачем було складено страховий акт № ПССКА-3943, згідно якого виплата страхового відшкодування складає 114 779, 03 грн.

Відповідно до зазначеного вище звіту та страхового акту позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 114 779, 03 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 23582 від 25.09.2014 р.

Позивачем на адресу відповідача направлялась заява на виплату відшкодування в порядку регресу № 88/2/2001УСГ від 27.01.2015 р., в якій позивач просить сплатити суму страхового відшкодування у розмірі 114 779, 03 грн., перерахувавши грошові кошти на розрахунковий рахунок позивача, яка отримана відповідачем 28.01.2015 р., що підтверджується відтиском печатки Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» за вхідним № 966.

Листом № 1641 від 18.02.215 р. відповідач надав відповідь на заяву позивача, в якому повідомив, що відповідач розгляне заяву про відшкодування шкоди в порядку регресу після надання необхідного обсягу документів, а саме: постанови суду, заяви на виплату страхового відшкодування, рахунку СТО, акту виконаних робіт.

Позивач супровідним листом № 9039/2001УСГ від 04.03.2015 р. повторно звернувся до відповідача, зазначивши, що у заяві на виплату страхового відшкодування в порядку регресу було надано копію звіту № 03/08/14, в якому розраховано вартість матеріального збитку, отже відсутні підстави надавати інші документи щодо розміру збитку (отримано відповідачем 04.03.2015 р., що підтверджується відтиском печатки Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» за вхідним № 2570).

Відповідач на зазначений вище лист відповіді не надав.

Обґрунтовуючи свої вимоги, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» зазначає, що у зв'язку з тим, що останнім було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного автомобіля «Nissan Patrol», державний номер АХ 3269 СЕ, позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. Тож, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу «Део», державний номер АХ 5937 СР застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» за полісом №АС/9531795, а також з огляду на те, що водія автомобіля «Део», державний номер АХ 5937 СР також визнано винним у скоєнні правопорушення, позивач просить стягнути з останнього шкоду, завдану з вини водія застрахованого транспортного засобу в розмірі 49 000, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах;

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія, за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «Део», державний номер АХ 5937 СР була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» за полісом №АС/9531795.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Частиною 2 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, у зв?язку із настанням страхового випадку - пошкодженням Шульгою К.С. автомобіля «Nissan Patrol», державний номер АХ 3269 СЕ у відповідача виник обов'язок відшкодувати останньому витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом, вартість страхового відшкодування автомобіля «Nissan Patrol», державний номер АХ 3269 СЕ, було сплачено Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі договору страхування.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля «Nissan Patrol», державний номер АХ 3269 СЕ, у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку - до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська охоронно-страхова компанія».

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, ідентифікаційний код - 23734213), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32, літ. А, ідентифікаційний код - 30859524) 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп. - страхового відшкодування та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 20.05.2015 р.

Суддя Бондарчук В.В.