ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.05.2015 Справа № 907/395/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району

До відповідача Фермерського господарства „Фермер", с. Клочки Мукачівського району

Про стягнення суми 8505,19 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії

Головуючий Суддя О. С. Йосипчук

За участю представників сторін:

від позивача - Ландовська М. В., представник по дов. від 14.04.2015р. № 43

від відповідача - не з"явився

СУТЬ СПОРУ: ПАТ "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району заявлено позов до Фермерського господарства „Фермер", с. Ключарки Мукачівського району про стягнення суми 8505,19 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії, що визначена договором про постачання електричної енергії від 10.04.2009р. № РО6/07-0361.

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач у квітні 2014р. перевищив встановлену договірну величину споживання електричної енергії та у встановлений у договорі строк не виконав своїх зобов'язань по оплаті перевищеного ліміту електроенергії, а також не сплатив своєчасно вартість спожитої електроенергії за травень 2014р., внаслідок чого у нього виникла та рахується прострочена заборгованість на загальну суму 8505,19 грн.

Відповідач повторно в судове засідання на виклик суду не з"явився, незважаючи на те, що ухвалами суду від 06.04.2015р. та від 23.04.2015р. явка уповноважених представників сторін визнана судом обов'язковою, витребуваного судом письмового відзиву на позов з доказами в його обґрунтування також не подав, тому відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Мукачівським МРЕМ ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем Фермерським господарством „Фермер", с. Клочки Мукачівського району укладено договір про постачання електричної енергії №Р06/07-0361 від 10.04.2009р., згідно з Розділом 1 якого позивач зобов'язався продавати відповідачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок відповідача з дозволено потужністю 29 кВт, а відповідач зобов'язався оплатити позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, які є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії є межа балансової належності електромереж між позивачем, як постачальником електроенергії, та відповідачем згідно з Додатком 11 до цього Договору „Однолінійна схема приєднання до місцевої (локальної) електромережі".

Відповідно до умов договору (п. 2.1 розділу 2 договору) під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до п. 4.2 ПКЕЕ та Розділу 5 зазначеного договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік відповідач зобов'язаний не пізніше 1 жовтня поточного року надати позивачу відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток 1.1 та додаток 1.2 до договору).

У разі ненадання відповідачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється позивачем на рівні відповідних періодів поточного року.

Договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях, заявлених відповідачем у відповідності до п. 5.1 розділу 5 цього договору) обсягів.

Згідно з п. 2.3.2. Договору відповідач зобов'язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії відповідно до Розділу 5 цього Договору та за перевищення договірних величин споживання електроенергії і потужності, визначених згідно з вказаним розділом Договору, відповідач сплачує позивачу двохкратну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини (п. 4.2.2 розділу 4 Договору).

Матеріалами справи встановлено, що відповідач - ФГ „Фермер" у відповідності до вимог розділу 5 цього Договору подав позивачу відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії у 2014 році, зокрема згідно з Додатком № 1.1 до Договору про постачання електричної енергії від 10.04.2009р. №Р06/07-0361 останній визначив розмір споживання електроенергії на квітень місяць 2014р. у розмірі 1500 кВт/год., про що свідчить подана суду вказана копія Додатку до Договору, підписана відповідачем, як споживачем електричної енергії.

Однак, відповідач фактично перевищив розмір очікуваного використання електроенергії у вказаний період, зокрема у квітні 2014р. відповідач спожив електроенергії у кількості 4485 кВт/год., що перевищує розмір очікуваного споживання на цей місяць на 2985 кВт/год. (копія акту про використану електричну енергію від 04.04.2014р.).

За вказані порушення умов договору про постачання електричної енергії № Р06/07-0361 від 10.04.2009р. та відповідно до п. 4.2.2 Розділу 4 цього Договору позивач нарахував відповідачу до оплати двохкратну вартість різниці фактично спожитої електричної енергії та договірної величини, у зв'язку з чим надіслав відповідачу рахунок про оплату спожитої електричної енергії від 04.04.2014р. № 361/4/1 на суму 3698,05 грн.

Крім того, у травні 2014р. відповідач спожив електроенергії в розмірі 578 кВт/год., за яку сплатив 0,67 грн., у зв'язку з чим позивач надіслав фермерському господарству рахунок про оплату електричної енергії №361/5/1 від 04.05.2014р. на суму 749,81 грн.

Однак, відповідач свої зобов'язання по оплаті фактично спожитої електричної енергії у квітні і травні 2014р. не виконав та у встановлені Договором від 10.04.2009р. №Р06/07-0361 і рахунками від 04.04.2014р. №361/4/1 та від 04.05.2014р. №361/5/1 строки її вартість не оплатив, у зв'язку з чим у нього виник борг на загальну суму 7529,57 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормами ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Порушення цього припису наділяє кредитора правом захищати свої майнові права у судовому порядку.

Статтею 231 ГК України, визначені види господарських зобов'язань та встановлено розміри санкцій за порушення із доповненням можливої поведінки контрагентів щодо видів порушень та санкцій. Подібне правило унормоване і ст.216 ЦК України, яка передбачає договірне встановлення санкцій за порушення зобов'язання. У сукупності наведені вище норми права дають правову підставу для застосування у спірній ситуації приписів п.2.3.2. та п.4.2.2. Договору, що у свою чергу узгоджується із ст.26 Закону України "Про електроенегетику.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач у відповідності до умов договору про постачання електричної енергії №Р06/07-0361 від 10.04.2009р. виконав свої зобов'язання щодо продажу відповідачу електроенергії, а відповідач у встановленому порядку та строки не оплатив подвійний розмір вартості спожитої електроенергії у квітні 2014р., а також своєчасно не сплатив вартість спожитої електроенергії у травні 2014р., чим порушив взяті на себе зобов'язання по згаданому Договору, тому вимоги позивача про стягнення з ФГ „"Фермер" заборгованості на суму 7529,57 грн. є обґрунтованими і мають законні підстави та відповідачем не спростовані належними доказами.

Відповідно до п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3., 2.3.4. договору з порушенням термінів, визначених відповідним додатком (додаток №7 „Порядок розрахунків"), споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,05 за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також 3% річних за користування коштами постачальника та відсоток встановленого індексу інфляції за весь час прострочення заборгованості, при цьому обмеження або припинення електропостачання споживача не припиняє вищевказані нарахування по боргу, що виник за використану електроенергію до моменту повного відключення споживача постачальником. У п. 9 додатку №7 „Порядок розрахунків" до договору встановлено, що якщо споживач прострочив виконання грошового зобов'язання (оплату виписаного (виписаних) постачальником рахунку (рахунків) за спожиту електроенергію, відповідно до умов договору), то він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 10% річних (за користування коштами постачальника електричної енергії) від розстроченої суми, сплатити пеню в розмірі 0,05% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а за прострочення понад 30 календарних днів постачальник, додатково, має право стягнути з споживача штраф у розмірі семи відсотків від простроченої суми боргу.

Позивач, керуючись п. 4.2.1. та п. 9 Додатку №7 до Договору, на прострочену заборгованість за активну електричну енергію за квітень 2014 року та за травень 2014 року нарахував пеню, загальний розмір якої, згідно розрахунку становить 373,24 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись п. 4.2.1. Договору, п. 9 Додатку №7 до Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач за прострочення виконання грошового зобов'язання по оплаті за активну електричну енергію за період з квітня по травень 2014 року на суму заборгованості за кожний місяць окремо нарахував відповідачу інфляційні втрати, що згідно з розрахунком становить 488,14 грн. та за цей же період - три проценти річних, що згідно розрахунку позивача становить 114,24 грн.

З огляду на викладене, заборгованість за спожиту електроенергію на загальну суму 8505,19 грн., у тому числі борг за спожиту електроенергію та за перевищення договірної величини споживання електроенергії на суму 7529,57 грн., пеня на суму 373,24 грн., інфляційні на суму 488,14 грн. та три проценти річних на суму 114,24 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п. 4.2.1 та п.4.2.2. Договору, ст. ст. 230 231 Господарського кодексу України, ст.26 Закону України "Про електроенергетику" та ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим позов належить задоволити у повному обсязі.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1827,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Фермерського господарства „Фермер" (89644, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Клочки, вул. Садова, буд.22; код ЄДРЮФОП: 33071183) користь публічного акціонерного товариства „Закарпаттяобленерго" (89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, код ЄДРЮФОП: 00131529) суму 8505,19 грн. заборгованості згідно з Договором про постачання електричної енергії №Р06/07-0361 від 10.04.2009р., в т. ч. основний борг за спожиту електроенергію - 4447,86 гн., за перевищення споживання електричної енергії - 3081,71 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 373,24 грн., інфляційні втрати - 488,14 грн. та три відсотки річних - 114,24 грн., а також суму 1827,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 22.05.2015.

Суддя О. С. Йосипчук