ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 травня 2015 р. Справа № 903/510/15
за позовом прокурора Локачинського району Волинської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області, Війницької сільської ради Локачинського району, Озютичівської сільської ради Локачинського району

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агідель"

про стягнення 18 841,60грн. збитків, заподіяних самовільним водокористуванням

Суддя Філатова С.Т.

за участю представників сторін:

від позивача - Державної екологічної інспекції у Волинській області: Матвійчук Т.М., дов. №26 від 04.08.2014р.

від відповідача: н/в

в судовому засіданні взяв участь старший прокурор відділу представництва прокуратури Волинської області Лебедюк-Гудкова Т.В.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача роз'яснено право відводу суддів. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі ст.ст. 22, 29 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки прокурора, учасників судового процесу.

Суть спору:

Прокурор Локачинського району Волинської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області, Війницької сільської ради Локачинського району, Озютичівської сільської ради Локачинського району звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Агідель" про стягнення 18 841,60грн. збитків, заподіяних самовільним водокористуванням.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

24.06.2010р. між ТзОВ «Агідель» та Локачинською райдержадміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,84га. на території Озютичівської сільської ради Локачинського району, який 01.07.2010р. зареєстровано в Локачинській філії «Центр ДЗК» за №025.

Водопостачання здійснюється з однієї артсвердловини глибиною 65м. на підставі дозволу на спецводокористування №1223 Вол. від 08.02.2014 з терміном дії до 08.02.2024.

Термін дії попереднього дозволу, як з'ясовано перевіркою, закінчився 31.12.2013р.

20.06.2007р. та 04.10.2007р. між ТзОВ «Агідель» та Локачинською райдержадміністрацією було укладено два договори оренди земельних ділянок площею 2,9932га та 0,14686га відповідно на території Війницької сільської ради Локачинського району (перший договір зареєстровано в Локачинській філії «Центр ДЗК» 26.06.2007р. за № 09, другий - 31.10.2007р. за № 12).

На вказаних земельних ділянках ТзОВ «Агідель» здійснює розведення птиці.

Встановлено, що водопостачання здійснюється з однієї артсвердловини глибиною 100м. на підставі дозволу на спецводокористування №1194 Вол. від 08.02.2014р. з терміном дії до 08.02.2024р.

Термін дії попереднього дозволу, як з'ясовано перевіркою закінчився 31.12.2013р..

26 - 27 червня 2014 року Державною екологічною інспекцією у Волинській області на підставі наказу від 24.03.2014 за №132 проведено перевірку на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства ТзОВ «Агідель».

В ході перевірки з'ясовано, що ТзОВ «Агідель» в порушення вимог ст. ст. 44.49, ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 110 Водного Кодексу України здійснювало забір та використання підземних прісних вод для господарсько-побутових потреб із свердловин без наявності дозволу на спеціальне водокористування, внаслідок чого у зазначений період господарством використано води з підземних джерел в обсязі 320 м3, чим заподіяно збитків державі в сумі 18841 грн. 60 коп.

Заходів щодо отримання дозволу на спецводокористування керівництвом господарством не вживалось, про що складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (наказ № 88 від 24.03.2014, направлення на перевірку № 635 від 24.06.2014).

З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, проведеної 26-27 червня 2014 року, старшим державним інспектором з ОНПС у Волинській області ТзОВ «Агідель» внесено припис № 000465 від 01.07.2014.

Згідно з представленої довідки ТзОВ «Агідель» № 02-2/545 від 12.08.2014 за час експлуатації свердловин було використано для господарсько-побутових по птахофермі в с. Бійниця 150 м3 та 170 м3 по птахофермі в с. Озютичі.

У відповідності до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389, зареєстрованої в Мін'юсті України 14.08.2009 за № 767/16783 та наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.06.2011 № 220, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.07.2011 за № 881/19619, державним інспектором ОНПС у Волинській області здійснено розрахунок розміру заподіяних державі збитків в результаті самовільного використання води ТзОВ «Агідель», які становлять 18841,60грн.

Претензія від 11.11.2014 № 2382/3 залишена без відповіді.

Ухвалою суду від 08.05.2015р. порушено провадження у справі. Зобов'язано відповідача подати суду пояснення (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог.

Прокурор та представник Державної екологічної інспекції у Волинській області в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Війницька та Озютичівська сільські ради Локачинського району в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №184, №176 від 18.05.2015р. (а.с 26, 27).

Відповідачем всупереч вимогам ухвали суду від 08.05.2015р. не було представлено суду доводів та заперечень з приводу пред'явленого позову, письмових пояснень та інших витребуваних судом документів, ухвала суду від 08.05.2015р. повернута органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 29-31).

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно витягу з ЄДР адреса відповідача - ТзОВ «Адігель»: 43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Єршова, буд. 11 офіс 711, куди і направлялася ухвала суду від 08.05.2015р. (а.с. 34).

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, явку відповідача не було визнано обов'язковою, господарський суд, заслухавши пояснення прокурора та представника Державної екологічної інспекції у Волинській області, визнав зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2010р. між ТзОВ «Агідель» та Локачинською райдержадміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки площею 3,84га. на території Озютичівської сільської ради Локачинського району, 01.07.2010р. зареєстрований в Локачинській філії «Центр ДЗК» за №025.

Водопостачання здійснюється з однієї артсвердловини глибиною 65м. на підставі дозволу на спецводокористування №1223 Вол. від 08.02.2014 з терміном дії до 08.02.2024.

Термін дії попереднього дозволу, як з'ясовано перевіркою, закінчився 31.12.2013р.

20.06.2007р. та 04.10.2007р. між ТзОВ «Агідель» та Локачинською райдержадміністрацією було укладено два договори оренди земельних ділянок площею 2,9932га та 0,14686га відповідно на території Війницької сільської ради Локачинського району (перший договір зареєстрований в Локачинській філії «Центр ДЗК» 26.06.2007р. за №09, другий - 31.10.2007р. за № 12).

На вказаних земельних ділянках ТзОВ «Агідель» здійснює розведення птиці.

Встановлено, що водопостачання здійснюється з однієї артсвердловини глибиною 100м. на підставі дозволу на спецводокористування №1194 Вол. від 08.02.2014р. з терміном дії до 08.02.2024р.

Термін дії попереднього дозволу, як з'ясовано перевіркою, закінчився 31.12.2013р.

26.06.2014р.-27.06.2014р. Державною екологічною інспекцією у Волинській області була проведена перевірка, якою встановлено, що в порушення вимог природоохоронного законодавства, водокористувач - товариство з обмеженою відповідальністю "Агідель" здійснювало забір та використання підземних прісних вод для господарсько-побутових потреб із свердловин без наявності дозволу на спеціальне водокористування, внаслідок чого використано води з підземних джерел в обсязі 320м.куб., про що був складений акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами (а.с. 10-16).

Акт отриманий в.о. директора ТЗОВ «Агідель» Ковбасюком Д.С., що стверджується відміткою на останньому. Пояснень, заперечень не надано (а.с 16 на звороті). Акт не оспорений.

01.07.2014р. Державною екологічною інспекцією у Волинській області був винесений припис №000465, відповідно до якого суб'єкта господарювання - ТзОВ "Агідель" зобов"язано до 03.08.2014р. представити в Держекоінспекцію довідку про об'єм видобутої води з артсвердловини по птахофермах в с. Війниця і с. Озютичі Локачинського району за період користування водою без дозволу (а.с.7).

На виконання припису ТзОВ «Агідель» 12.08.2014р. надало довідку №02-2/545 про використання води по птахофермі в с. Війниця з артезіанської скважини - 150м. куб., по птахофермі в с. Озютичі - 170 м. куб. (а.с.18)

11.11.2014р. Державна екологічна інспекція у Волинській області на адресу відповідача надіслала претензію №2382/3 з вимогою відшкодувати збитки в сумі 8 832,00грн. на рахунок Війницької сільської ради, 10 009,60грн. на рахунок Озютичівської сільської ради (а.с. 19).

Претензія залишена відповідачем без відповіді, що спричинило звернення до суду з позовом.

Водні відносини в Україні відповідно до ст. 2 Водного кодексу, регулюються цим Кодексом, Законом України „Про охорону навколишнього природного середовища" та іншими актами законодавства.

За приписами статті 1 Водного кодексу України використання води - це процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб; водокористування - використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів); забір води - вилучення води з водного об'єкта для використання за допомогою технічних пристроїв або без них.

Відповідно до ст.3 Водного кодексу України підземні води та джерела відносяться до водного фонду України.

Відповідно до ст. 46 Водного кодексу України водокористування може бути двох видів - загальне та спеціальне.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

У відповідності до ч.4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно зі ст.110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Відповідно до ст.111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Згідно з п.1.6 роз'яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/744 від 27.06.2001р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у його діях відсутня вина у заподіянні такої шкоди.

З розрахунку позивача щодо розміру шкоди, заподіяної відповідачем, судом встановлено, що розрахунок проведений у відповідності з п.9.1 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009р. № 389, зі змінами, внесеними наказом № 220 від 30.06.2011р.

З п.9.2 вказаної вище методики випливає, що фактичний об'єм води, яка використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

Матеріали справи містять докази на підтвердження використання води відповідачем в кількості 150м.куб. (птахоферма в с. Війниця) та 170 м.куб. (птахоферма в с. Озютичі), а саме - довідка за підписом в.о. директора ТзОВ «Агідель» Ковбасюка Д.С. від 12.08.2014р. №02-2/545 (а.с.18).

Статтею 325 Податкового кодексу встановлено, що ставка збору за спеціальне водокористування встановлена на рівні 49,56 грн. за 100 м3.

Розрахунок збитків проведений відповідно до Методики, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року № 389, зареєстрованої в Мін'юсті України 14.08.2009 року за № 767/16783 та наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.06.2001 року № 220, зареєстрованої в Мін'юсті України 15.07.2011 року № 881/19619 (а.с. 9).

Розмір збитків становить18 841,60грн.

Вимоги щодо відшкодування 18 841,60грн. збитків стверджуються актом перевірки 26-27.06.2014р. дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, складеного Державною екологічною інспекцією у Волинській області, приписом Державної екологічної інспекції у Волинській області №000465 від 01.07.2014р., довідкою ТзОВ «Агідель» №02-2/545 від 12.08.2014р. про використання води, відповідачем не оспорені, підставні та підлягають до стягнення з ТзОВ «Агідель» на підставі ст.111 Водного кодексу України, ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» (а.с. 20).

У постанові Верховного Суду України від 03.09.2013р. у справі №13/333-38/463-2012 наведена правова позиція, відповідно до якої факт самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування законодавством визначається самостійною підставою для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Згідно ст. 11 Закону України "Про Державний бюджет на 2014 рік" формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2014 рік у частині доходів є, зокрема, надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України, згідно пункту 7 якої джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є посеред іншого 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

В п.7 частини 2 статті 69 Бюджетного кодексу України встановлено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків;

Згідно глави 8 Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 19.12.2000р. № 131 передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону України про Державний бюджет України на відповідний рік розподіляються між державним та місцевими бюджетами, зараховуються на аналітичні рахунки, відкриті в головних управліннях Державного казначейства України за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між Державним і місцевими бюджетами" Плану рахунків в розрізі кодів класифікації доходів бюджету та територій. Кошти, які надійшли за день (з урахуванням повернення помилково або надміру зарахованих до бюджетів платежів) на аналітичні рахунки, відкриті за балансовим рахунком 3311, у регламентований час розподіляються головними управліннями Державного казначейства України за встановленими нормативами між державним бюджетом та відповідними місцевими бюджетами.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" органи прокуратури звільняються від сплати судового збору при здійснення представництва інтересів громадян або держави в суді.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 4.6 постанови від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зауважив, що приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, господарський суд, керуючись ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за мінімальною ставкою в сумі 1 827,00грн. відносить на нього.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 48, 49, 50, 55, 56 ,111 Водного кодексу України, ст.ст. 38, 68 ,69 Закону України"Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агідель», м. Луцьк, вул.Єршова, буд. 11, офіс 711,

збитків, завданих державі внаслідок самовільного використання підземних прісних вод в розмірі

8 832,00грн. на рахунок Війницької сільської ради Локачинського району (р/р 0203 в ГУДКСУ для перерахування коштів Головним управлінням Державної казначейської служби у Волинській області, код платежу 24062100, МФО 803014, ідентифікаційний код 379896430)

10 009,60грн. на рахунок Озютичівської сільської ради Локачинського району (р/р 0191 в ГУДКСУ для перерахування коштів Головним управлінням Державної казначейської служби у Волинській області, код платежу 24062100, МФО 803014, ідентифікаційний код 379896430)

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агідель», м. Луцьк, вул.Єршова, буд. 11, офіс 711, в доход державного бюджету України 1 827,00грн. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення

складено 28.05.2015р.

Суддя С.Т. Філатова