Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" травня 2015 р. Справа № 906/375/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Поливко М.С.

за участю представників сторін:

- від позивача: Волобуєва Т.М. - юрисконсульт дов. від 02.02.2015, Климець Т.І. - головний бухгалтер дов. від 03.02.2015

- від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоград-Волинські Шляхи" (Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Майстрів)

до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Житомир)

про стягнення 94120,08 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новоград - Волинські Шляхи" подало до господарського суду позов про стягнення з дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" заборгованості в сумі 94120,08 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № 23 від 23.09.2014 в частині оплати транспортних послуг по перевезенню щебеневих матеріалів.

Ухвалою від 20.03.2015 господарський суд прийняв позовну заяву, порушив провадження у справі; зобов'язав сторони виконати вимоги резолютивної частини ухвали.

Ухвалою від 27.04.2015 господарський суд розгляд справи відклав.

До початку судового засідання до суду надійшли письмові пояснення позивача від 27.05.2015 вих. № 86 з додатками, щодо підстав виникнення суми початкового сальдо у розмірі 16828,85 грн, зазначеного в акті звірки взаємних розрахунків від 31.12.2014 (а. с. 172 - 182).

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та запереченнях на відзив від 12.05.2015; надали клопотання про долучення до матеріалів справи копії видаткової накладної № 13 від 28.11.2011 на суму 45750,00 грн та довіреності на отримання матеріальних цінностей № 289 від 28.11.2011 (а. с. 183 - 185).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчить Реєстр суду Ф 103 на відправку простої кореспонденції за 14.05.2015 (а. с. 186, 187).

В засіданні суду 12.05.2015 представник відповідача заперечила проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 24.04.2015, вих. № 530 (а. с. 90, 91).

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

За п. 3.9.1 вищезазначеної постанови Пленуму ВГСУ, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Абзацом абз.1 п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 № 18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи було надіслано відповідачу за належною адресою і не повернуто підприємством зв'язку, зважаючи, що явка представника відповідача в судове засідання обов'язковою не визнавалася, клопотань про відкладення розгляду справи та повідомлень суду щодо поважності причин відсутності представника відповідача в судовому засіданні до суду не надходило, при цьому в ухвалі суду від 20.03.2015 (а. с . 1) відповідач попереджався про наслідки нез'явлення у судове засідання, тому суд вважає що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, проте, своїм правом приймати участь в судовому засіданні останній не скористався.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути спір у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

23.09.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "Новоград-Волинські Шляхи" (позивач/виконавець) та філією "Новоград-Волинська ДЕД" Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач/замовник) було укладено Договір поставки № 23 (далі - Договір, а. с. 14), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, виконавець зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного в Договорі строку надавати за плату транспортні послуги (доставка щебеневих матеріалів в кількості, згідно замовлень), що визначені у розділі 2 п. 2.1 даного Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору визначено, що вартість договірна і складає 1,20 грн за 1 т/км, в т. ч. ПДВ.

Відповідно до п. 5.1 Договору останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором до 31.12.2014, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору поставки № 23 від 23.09.2014, виконавцем на підставі виставлених рахунків на оплату послуг (а. с. 120 - 137, 181, 182) впродовж вересня - грудня 2014 року було поставлено та замовником прийнято щебеневого матеріалу (відсіву) на загальну суму 173291,23 грн, доказом чого є акти надання послуг (а. с. 19, 22, 27, 32, 37, 40, 44, 48, 53, 58, 63, 69, 74, 78, 82, 86, 91, 96, 101, 105), товарно-транспортні накладні (а. с. 20, 23, 28 - 30, 33 - 35, 38, 41, 42, 45, 46, 49 - 51, 54 - 56, 59 - 61, 64 - 67, 70 - 72, 75, 79, 80, 83, 84, 87 - 89, 92 - 94, 97 - 99, 102, 103, 106) та податкові накладні (а. с. 115 - 130).

У підписаних сторонами актах надання послуг зазначено, що замовник претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має, у зв'язку з чим останні є достатніми підставами для проведення розрахунків за поставку продукції.

Пунктом 2.2 Договору сторони погодили, що оплата за цим Договором проводиться в національній валюті шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок виконавця, згідно акту виконаних робіт.

Відповідно до п. 2.3 Договору кінцевий розрахунок за цим Договором провадиться замовником не пізніше 15-ти календарних днів з дня отримання рахунку замовником.

З довідок відповідача від 30.04.2015, вих. № 43, від 21.05.2015, вих. № 50, вбачається, що рахунки на оплату наданих послуг, виставлені позивачем на підставі Договору поставки № 23 від 23.09.2014, були отримані відповідачем у дати, що зазначені в рахунках (а. с. 119, 180), звідси суд констатує обов'язок відповідача розрахуватися за отримані послуги по поставці товару (відсіву щебеневого) щодо вказаних рахунків у строки:

- по рахунку № 374 від 24.09.2014 - до 10.10.2014;

- по рахунку № 376 від 24.09.2014 - до 10.10.2014;

- по рахунку № 375 від 25.09.2014 - до 11.10.2014;

- по рахунку № 377 від 26.09.2014 - до 14.10.2014;

- по рахунку № 378 від 27.09.2014 - до 14.10.2014;

- по рахунку № 379 від 29.09.2014 - до 15.10.2014;

- по рахунку № 380 від 30.09.2014 - до 16.10.2014;

- по рахунку № 387 від 01.10.2014 - до 17.10.2014;

- по рахунку № 388 від 02.10.2014 - до 18.10.2014;

- по рахунку № 389 від 06.10.2014 - до 22.10.2014;

- по рахунку № 390 від 07.10.2014 - до 23.10.2014;

- по рахунку № 391 від 08.10.2014 - до 24.10.2014;

- по рахунку № 392 від 09.10.2014 - до 25.10.2014;

- по рахунку № 394 від 10.10.2014 - до 28.10.2014;

- по рахунку № 395 від 15.10.2014 - до 31.10.2014;

- по рахунку № 396 від 16.10.2014 - до 01.11.2014;

- по рахунку № 398 від 17.10.2014 - до 04.11.2014;

- по рахунку № 397 від 18.10.2014 - до 04.11.2014;

- по рахунку № 470 від 29.11.2014 - до 16.12.2014;

- по рахунку № 485 від 03.12.2014 - до 19.12.2014

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг по поставці товару у погоджений сторонами в Договорі № 23 строк виконав частково на суму 75000,00 грн, доказом чого є банківські виписки (а. с. 24, 25, 76). При цьому, частину боргу відповідач сплатив шляхом повернення товару на суму 21000,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 87 від 11.12.2014 (а. с. 17).

Таким чином, загальна сума боргу відповідача за поставлений згідно з Договором поставки № 23 товар у період вересень - грудень 2014 року, з урахуванням здійснених ним проплат, склала 77291,23 грн (173291,23 - 96000,00 (75000,00 + 21000,00)).

В матеріалах справи є акт звіряння взаємних розрахунків сторін спору за 2014 рік, згідно якого погоджено суму боргу відповідача у розмірі 94120,08 грн (а. с. 158). Вказана сума кінцевого сальдо виведена шляхом урахування проведених між сторонами господарських операцій з 24.09.2014 по 31.12.2014, за наявності початкового кредитного сальдо відповідача у розмірі 16828,85 грн, а саме: 16828,85 + 173291,23 - 96000,00.

З пояснень позивача від 27.05.2015 вих. № 86 (а. с. 172, 173) вбачається, що вказана сума початкового сальдо як залишок непогашеної заборгованості перед позивачем виникла у зв'язку з поставкою відповідачу та прийняття ним через представника по довіреності (а. с. 185) на підставі накладної № 13 від 28.11.2011 відсіву та асфальтбетону на суму 45750,00 грн (а. с. 184).

Враховуючи, що у позивача перед відповідачем існувала кредиторська заборгованість за актом приймання виконання будівельних робіт (надання послуг) за червень 2012 р. на суму 343,00 грн, актом надання послуг № 162 від 17.07.2012 на суму 231,00 грн, актом надання послуг № 176 від 28.09.2012 на суму 882,86 грн, видатковою накладною № 69 від 30.04.2013 на суму 8320,45 грн та видатковою накладною № 144 від 27.08.2013 на суму 19348,27 грн, а разом на суму 29125,58 грн, між позивачем та відповідачем відбувся частковий взаємозалік боргу на вище вказану суму, внаслідок чого борг відповідача за поставку йому товару за накладною № 13 від 28.11.2011 зменшився до 16828,85 грн (45750,00 - 29125,58), що підтверджується актами припинення взаємних зобов'язань шляхом заліку зустрічних однорідних вимог від 31.06.2012, 31.07.2012, 30.09.2012, 30.04.2013, 30.08.2013, 31.12.2014 (а. с. 174 - 179).

З метою досудового врегулювання спору, 29.01.2015 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію від 29.01.2015 вих. № 10 (а. с. 15, 16) про необхідність сплати в добровільному порядку на протязі 10 календарних днів заборгованості на суму 94120,08 грн, однак, за даними позивача, претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормою ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Станом на час прийняття рішення, відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості перед позивачем на загальну суму 94120,08 грн, згідно з актом звіряння взаємних розрахунків від 31.12.2014 наявність вказаної заборгованості не заперечив.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 94120,08 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 75, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоград-Волинські Шляхи" (11740, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Майстрів, вул. Рівненська, 29, ):

- 94120,08 грн. - основної суми боргу;

-1882,40 грн. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 29.05.15

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу - рек.