КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2015 р. Справа№ 910/5503/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Рябухи В.І.

Ропій Л.М.

при секретарі Царук І. О.

За участю представників:

від позивача: Вільгельм А. Д. - представник за довіреністю № 40-17/26-5508 від 04.11.2014

від відповідача: не з'явились

від третьої особи: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015

у справі №910/5503/13 (суддя Трофименко Т. Ю.)

за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України

до Приватного підприємства «Компанія «Лізинг Експерт»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Естейт Плюс»

про знесення самочинно збудованої нежитлової будівлі за власний рахунок

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про зобов'язання відповідача знести самочинно збудований заклад громадського харчування «Восточная веранда» на просп. Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва за власний рахунок.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2015, повний текст якого складений 09.04.2015, у справі № 910/5503/13 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що, виходячи зі змісту ч. 7 ст. 376 ЦК України, для постановлення рішення про знесення самочинного будівництва має бути встановлена особа, яка будує чи збудувала такий об'єкт, яка має відповідати за позовом, в той час як в матеріалах справи відсутні належні докази того, що саме відповідач є особою, яка здійснила (здійснює) будівництво спірного об'єкту, так само відсутні докази про те, що особа, яка експлуатує об'єкт, може вважатися особою, що здійснила (здійснює) будівництво об'єкту.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції врахував те, що власником спірної будівлі є третя особа, а в матеріалах справи наявні Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровані Управлінням дозвільних процедур Відділу методології здійснення декларативних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України 12.03.2014 за № 08 та № 02.

Також суд першої інстанції врахував, що судом першої інстанції не визначено площу приміщення, яке підлягає знесенню, в той час як відповідно до наданих на вимогу суду матеріалів з БТІ та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою просп. Перемоги, 136 розташовано багато об'єктів нерухомості, які мають інших власників.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/5503/13 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач послався на те, що оспорюване рішення є незаконним, необґрунтованими та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсності.

В обґрунтування заявленої апеляційної скарги позивач послався на ті саме обставини, що й при зверненні до суду з даним позовом, а саме на те, що перевірками, проведеними позивачем, встановлено, що відповідач експлуатує самовільно збудовану будівлю закладу громадського харчування «Восточна веранда» ІІ категорії складності без прийняття в експлуатацію, що є порушенням ч. 1 ст. 34, ч. 8, ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та, незважаючи на винесення позивачем відповідних приписів з вимогою усунути вказані недоліки, зазначене порушення відповідачем усунуто не було, що й змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою від 29.04.2015 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Відповідач та третя особа в судове засідання представників не направили, про причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача та третьої особи за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

Зі змісту листа Головного управління Державного комітету України із земельних ресурсів у місті Києві від 22.03.2012 № 1262 на ім'я Інспекції державного архітектурного-будівельного контролю (вказаний орган виконавчої влади ліквідовано, а його функції та повноваження передані позивачу - примітка суду) (а.с. 11 т. 1) слідує, що Управлінням Держземінспекції Головного управління Держкомзему у місті Києві на підставі листа прокуратури Святошинського району від 29.11.2011 № 68/8237 проводилась перевірка дотримання вимог земельного законодавства у використанні суб'єктами господарювання земельної ділянки за адресою: просп. Перемоги, 136 у Святошинському районі міста Києва, в ході проведення якої встановлено, що:

- рішенням Київської міської ради від 26.07.2007 № 101/1935 Товариству з обмеженою відповідальністю «О.М.С.» передано в оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,72 га для реконструкції та будівництва, експлуатації та обслуговування торговельно-офісного центру із закладами громадського харчування, автостоянкою та комплексним благоустроєм території за адресою: просп. Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва;

- рішенням Господарського суду міста Києва від 07.02.2008 у справі № 30/40 визнано укладеним між Київської міською радою та ТОВ «О.М.С.» договір оренди земельної ділянки за вищезазначеною адресою;

- на частині земельної ділянки площею орієнтовно 300 кв. м. розміщується заклад громадського харчування «Восточная веранда»;

- Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 25.05.2011 видано технічний паспорт на нежитловий будинок (приміщення) за адресою: просп. Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва, в якому, зокрема, зазначено, що дозвіл на здійснення будівельних робіт до бюро технічної інвентаризації не наданий, об'єкт в експлуатацію не введений.

З огляду на вказані обставини, Головне управління Державного комітету України із земельних ресурсів у місті Києві просило Інспекцію державного архітектурного-будівельного контролю у м. Києві (далі Інспекція) здійснити перевірку дотримання законодавства в межах наданих повноважень.

13.04.2012 відповідно до Направлення для проведення перевірки б/н від 13.04.2012 (а.с. 12 т. 1) заступником начальника Інспекційного відділу № 1 Інспекції Голіним Михайлом Миколайовичем у присутності Гриня Юрія Петровича (за довіреністю, виданою відповідачем, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 16 т. 1), проведено перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час проведення підготовчих і/або будівельних робіт у закладі громадського харчування «Восточная веранда» на просп. Перемоги, 136 у Святошинському р-ні м. Києва (далі Заклад), результати якої оформлено актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 13.04.2012 (а.с.13-13 зворот т. 1), копію якого вручено представнику за довіреністю - Гриню Ю. П.

Зі змісту вказаного акту слідує, що за результатами перевірки встановлено, що відповідач експлуатує самовільно збудовану будівлю Закладу ІІ категорії складності без прийняття в експлуатацію в порушення ч. 1 ст. 34, ч. 8 ст. 39 Закону.

19.04.2012 Інспекцією видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (про зупинення підготовлених та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт) (а.с.14 т. 1), яким встановлено заборону з 20.04.2012 експлуатувати Заклад до усунення виявлених правопорушень.

Вказаний припис направлено відповідачу 20.04.2012 і отримано останнім 25.04.2012, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 790 (а.с. 15 т. 1).

Листом Інспекції № 7/26-4193/02/1-Св від 17.05.2012 (а.с. 17 т. 1) директора відповідача Опришка І. О. запрошено до Інспекції наступного дня після отримання цього листа для складання протоколів про адміністративне правопорушення та правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Вказаний лист було відповідачем отримано 23.05.2012, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 174 (а.с.18 т. 1), проте матеріали справи не містять будь-яких доказів реагування відповідачем на вимоги, викладені у вказаному листі.

21.05.2012 відповідно до Направлення для проведення перевірки б/н від 21.05.2012 (а.с. 19 т. 1) заступником начальника Інспекційного відділу № 1 Інспекції Голіним Михайлом Миколайовичем в присутності адміністратора Закладу відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон) та згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, на підставі перевірки виконання вимог припису від 19.04.2012, виданого відповідачу, проведено позапланову перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і/або будівельних робіт на об'єкті за адресою: просп. Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (а.с. 20-20 зворот т. 1) про те, що відповідач продовжує експлуатацію Закладу; вимоги припису Інспекції від 19.04.2012 не виконані.

Листом № 7/26-5274/02/1-Св від 13.06.2012 (а.с. 22 т. 1) Інспекцією направлено директору відповідача акт перевірки, фотофіксацію та припис від 19.04.2012, а також зобов'язано прибути до Інспекції наступного дня після отримання цього листа для складання протоколів про адміністративне правопорушення та правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

На доказ направлення вказаного листа до матеріалів справи залучено копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 011 (а.с. 23), зі змісту якого слідує, що лист відповідачем було отримано 18.06.2012, проте матеріали справи не містять будь-яких доказів реагування відповідачем на вимоги, викладені у вказаному листі.

11.09.2012 відповідно до Направлення для проведення перевірки б/н від 11.09.2012 (а.с. 29 т. 1) головним державним інспектором Інспекційного відділу № 1 Інспекції Вайвалою В. В. у присутності адміністратора Закладу, який відмовився від підпису, відповідно до статті 41 Закону, згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, та на підставі перевірки виконання вимог припису Інспекції від 22.05.2012 проведено перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (а.с. 29-29 зворот т. 1) про те, що відповідач продовжує експлуатацію Закладу; вимоги припису Інспекції від 22.05.2012 не виконані.

11.09.2012 Інспекцією видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (а.с.30 т. 1), зі змісту якого вбачається, що в результаті позапланової перевірки встановлено невиконання вимог припису Інспекції від 22.05.2012 щодо заборони експлуатації Закладу, що є порушенням п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону, з огляду на що у приписі від 11.09.2012 викладено вимогу знести самочинно збудований Заклад та про виконання цього припису повідомити Інспекцію до 15.10.2012.

Листом № 7/26-53/1109/02/1-Св від 11.09.2012 (а.с. 32 т. 1) Інспекцією направлено директору відповідача акт перевірки, фотофіксацію та припис про добровільне знесення самовільно збудованого об'єкта; зобов'язано прибути до Інспекції наступного дня після отримання цього листа для складання протоколів про адміністративне правопорушення та правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

На доказ направлення вказаного листа до матеріалів справи залучено копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 231 (а.с. 31 т. 1).

31.10.2012 відповідно до Направлення для проведення перевірки б/н від 31.10.2012 (а.с. 35 т. 1) головним державним інспектором Інспекційного відділу № 1 Інспекції Вайвалою В. В. за відсутності представників відповідача відповідно до статті 41 Закону, згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, та на підставі перевірки виконання вимог припису Інспекції від 11.09.2012 проведено перевірку дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил (а.с. 36-37 зворот т. 1) про те, що Заклад на момент перевірки не знесений, вимоги припису Інспекції від 11.09.2012 не виконано.

З огляду на вказані вище обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог, що колегія суддів вважає правильним з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ст. 6 Закону в редакції на дату виникнення спірних відносин сторін управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, іншими спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Згідно з п. 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року N 439/2011, яке діяло над дату виникнення спірних відносин сторін, Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 38 Закону встановлено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 38 Закону у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Частина 2 ст. 38 Закону встановлює, що:

- за рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво;

- замовником робіт із знесення зазначеного об'єкта є орган державного архітектурно-будівельного контролю, за позовом якого прийнято відповідне рішення суду;

- виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

З огляду на вищевикладені правові норми, відповідачем у позові про знесення самочинного будівництва, який подає до суду орган державного архітектурно-будівельного контролю, має бути особа, яка будує чи збудувала такий об'єкт.

Жодного документального доказу на підтвердження того, що відповідач є саме такою особою, матеріали справи не містять.

Крім того, позивач при зверненні до суду з цим позовом, не визначив ані площу приміщень Закладу, вимоги про знесення якого є предметом даного позову, ані власника вказаного майна, ані будь-яких інших ознак, які б надали змогу ідентифікувати спірне приміщення як таке, щодо якого виносились позивачем вищезгадані приписи і яке підлягає знесенню за невиконання вказаних приписів.

Водночас з наданих на вимогу суду матеріалів з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (а.с. 76-119 т. 1) та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 178-205 т. 1) встановлено, що за адресою просп. Перемоги, 136 розташовано багато об'єктів нерухомості, власниками яких є різні особи.

Позивачем до матеріалів справи долучено копію виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна Технічного паспорту на нежитловий будинок (приміщення) щодо будівлі літера «Г», який (будинок) знаходиться за адресою просп. Перемоги, 136.

Вказане свідчить про те, що, ймовірніше за все, Заклад розташований за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 136, літера «Г».

Вказане, зокрема, підтверджується наявним в матеріалах справи копіями договорів купівлі-продажу від 31.01.2014, укладеними третьою особою з Дудкіним Вадимом Анатолійовичем (а.с. 52-53 т. 2), та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17151337 та № 17149726 (а.с. 54-55 т. 2).

Зі змісту вказаних документів слідує, що з 31.01.2014 власником будівель літера «Г» (загальна площа 302,60 кв. м.) та літера «В» (загальна площа 539,40 кв. м.) за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 136 є третя особа, яка набула вказане право за укладеними з Дудкіним Вадимом Анатолійовичем договорами купівлі-продажу.

Отже, з матеріалів справи слідує, що відповідач не є ані власником Закладу ані особою, яка здійснила його самочинне будівництво, що виключає звернення саме до нього з позовом про знесення Закладу.

При цьому, позивачем не зазначена, яка саме особа здійснила будівництво Закладу, що унеможливлює визначення судом належного відповідача.

Слід зазначити і про те, що за правилами ст. 38 Закону, зверненню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю до суду з відповідним позовом про знесення самочинного збудованого об'єкту в будь-якому випадку передує видача нею саме особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, відповідного припису про усунення порушень з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Враховуючи, що в даному випадку відповідні приписи позивачем виносились саме до відповідача, залучення у цій справі іншого відповідача без додержання встановленої законом процедури неможливо.

Крім того, як встановлено судом, позивачем фіксувалися порушення, пов'язані з експлуатацією відповідачем самовільно збудованої будівлі Закладу без прийняття в експлуатацію (акти від 13.04.2012, 21.05.2012, 11.09.2012), в зв'язку з чим, приписом Інспекції від 11.09.2012 відповідача зобов'язано знести самочинно збудований Заклад, по факту невиконання якого позивач звернувся до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Як слідує з матеріалів справи, Заклад є об'єктом будівництва ІІ категорії складності, тобто прийняття Закладу в експлуатацію мало бути здійснено шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації, чого станом на дату винесення Інспекцією відповідних приписів проведено не було, проте третьою особою, яка є власником Закладу, до матеріалів справи долучені копії зареєстрованих Управлінням дозвільних процедур Відділу методології здійснення декларативних процедур Державної архітектурно - будівельної інспекції України 12.03.2014 за №08 та №02 Декларації про готовність об'єкта до експлуатації щодо реконструкції приміщень будівель літера «Г» (загальна площа 302,60 кв. м.) та літера «В» (загальна площа 539,40 кв. м.) за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 136 (а.с. 56-65 т. 2), що свідчить про те, що вказані будівлі на дату вирішення судом першої інстанції спору по суті не є самочинно збудованими об'єктами.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання відповідача знести самочинно збудований заклад громадського харчування «Восточная веранда» на просп. Перемоги, 136 у Святошинському районі м. Києва за власний рахунок.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Державної архітектурно-будівельної інспекції України задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/5503/13 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Судові витрати на подачу апеляційної скарги, відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України.

Керуючись ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/5503/13 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі № 910/5503/13 залишити без змін.

3. Повернути до господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5503/13.

Повний текст постанови складено: 25.05.2015

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді В.І. Рябуха

Л.М. Ропій