КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Справа№ 910/9203/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Чорної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Головко П.В., представник за довіреністю №1089-06-1 від 01.12.2014р.;

від відповідача: Любар-Пурлінська Т.М., представник за довіреністю №128/03 від 26.05.2015р.;

Розглянувши апеляційну скаргу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2015р.

у справі №910/9203/15 (суддя: Морозов С.М.)

за позовом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України

до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

про стягнення 5 530 191,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (надалі - відповідач) про стягнення 5 530 191,78 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2015р. у справі №910/9203/15 позовні матеріали повернуті Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України без розгляду з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування повернення позовних матеріалів, суд першої інстанції посилався на ту підставу, що позовну заяву підписано представником Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Головко П.В., якого уповноважено підписувати позовні заяви від імені позивача за довіреністю №1089-06-1 від 01.12.2014р. При цьому, зазначав суд, довіреність видана директором Акопян В.Г., відносно якого не надано доказів на підтвердження повноважень директора Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, як і відсутні посилання на такі документи в позовній заяві. Суд першої інстанції вказував, що не може дійти однозначного висновку, що позовна заява підписана особою, яка має право її підписувати, оскільки додана до позовної заяви копія довідки АБ №810213 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) застаріла і містить в собі дані станом на 24.10.2013р., тоді як, позивач звернувся до суду з позовною заявою в квітні 2015 року.

При цьому місцевим господарським судом зазначено, що повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду у загальному порядку, після усунення допущених недоліків.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2015р. у справі №910/9203/15 скасувати та передати позовні матеріали до Господарського суду міста Києва для розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначав, що місцевий господарський суд припустився порушень норм процесуального права, оскільки підпис директора позивача на довіреності засвідчений основною печаткою установи, що узгоджується з пунктом 5.26. Державного стандарту «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», тоді як обов'язок підтверджувати дійсність довіреності чи повноваження особи, яка її видала при поданні позову, Господарським процесуальним кодексом України не передбачений. Крім того, апелянт зазначав, що відповідно до Положення про порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2013р. №1556/5 судам на безоплатній основі надається безперешкодний доступ до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що в свою чергу дає підстави стверджувати, що місцевий господарський суд у разі сумнівів щодо повноваження керівника позивача, не був позбавлений можливості самостійно перевірити таку інформацію в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 12.05.2015р., апеляційну скаргу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2015р. апеляційну скаргу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у справі №910/9203/15 прийнято до розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., суддів: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В. та призначено розгляд справи на 27.05.2015р. Пунктом 5 вказаної ухвали зобов'язано Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України надіслати копію апеляційної скарги Публічному акціонерному товариству «Брокбізнесбанк» та докази в підтвердження надіслання копії апеляційної скарги надати суду апеляційної інстанції.

27.05.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи підтверджуючі докази надіслання копії апеляційної скарги Публічному акціонерному товариству «Брокбізнесбанк».

У судове засідання 27.05.2015р. з'явились представники сторін.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказу в підтвердження надіслання копії апеляційної скарги Публічному акціонерному товариству «Брокбізнесбанк», дійшла висновку про його задоволення.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційного оскарження, просив суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2015р. у справі №910/9203/15 та передати і матеріали справи до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуваний судовий акт залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Повертаючи позовну заяву на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України, місцевий господарський суд виходив з того, що позовну заяву підписано представником Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Головко П.В., якого уповноважено підписувати позовні заяви від імені Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на підставі довіреності №1089-06-1 від 01.12.2014р., виданої директором позивача Акопян В.Г. При цьому, суд зазначав, що серед долучених до позовної заяви документів відсутні докази, які б підтверджували на час подання позову посадове становище Акопян В.Г., як директора позивача, а додана до позовної заяви копія довідки АБ №810213 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) суд визнав застарілою.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Форма та зміст позовної заяви, а також перелік документів, які додаються до неї встановлено в ст.ст. 54, 57 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Юридична особа, відповідно до ст. 92 ЦК України, набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів чи закону.

Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах юридичної особи чи відповідних приписах закону.

Частинами 1, 3 статті 28 ГПК України передбачено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву №186-06-13 від 09.04.2015р. підписано представником Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України - Головко П.В., повноваження якого підтверджуються доданою до позовної заяви належним чином завіреною копією довіреності №1089-06-1 від 01.12.2014р., виданою директором Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України - Акопян В.Г.

Так, долученою до позовної заяви довіреністю №1089-06-1 від 01.12.2014р. позивачем, в особі директора Акопян В.Г., уповноважено Головко П.В. представляти інтереси Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в усіх судах України з усіма процесуальними правами, що надані законом позивачеві, відповідачеві, третій особі, зокрема подавати позови з правом їх підпису. Термін дії довіреності на представництво не збіг.

Перелік підстав для повернення позовної заяви без розгляду наведено у статті 63 Господарського процесуального кодексу України, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Зокрема, частиною першою пунктом першим цієї статті встановлено, що підставою повернення позовної заяви без розгляду є підписання позовної заяви особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Висновок суду першої інстанції про відсутність належних доказів в підтвердження посадового становища Акопян В.Г., як директора позивача, сам по собі суперечить фактичним обставинам справи, позаяк до позовної заяви додана копія довідки АБ №810213 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) від 24.10.2013р., з якої вбачається, що керівником позивача є дійсно Акопян В.Г.

Отже, в даному випадку такі докази наявні, проте сумніви у місцевого господарського суду викликала дата видачі такої довідки.

Колегія суддів зазначає, що згідно абзаців 2-3 пункту 3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у застосуванні положень пункту 1 частини першої статті 63, а також пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України у випадках, коли позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, слід мати на увазі, що якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребовує у позивача докази на підтвердження таких повноважень. У разі їх неподання суд виносить ухвалу про залишення позову без розгляду. Якщо позовну заяву підписано особою на підставі виданої їй довіреності, до заяви має бути додано оригінал або належно завірену копію такої довіреності. У разі коли до позовної заяви, підписаної представником позивача, не додано оригіналу або належно завіреної копії довіреності, але в цій заяві вміщено посилання на номер і дату довіреності, то господарський суд, приймаючи заяву до розгляду, витребує у позивача таку довіреність, а в разі її неподання виносить ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Водночас слід зазначити, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Перелік заходів, що вживає суддя, готуючи справу до розгляду в судовому засіданні, не є вичерпним: у разі необхідності та з урахуванням конкретних обставин справи суддя вправі вчиняти й інші дії відповідно до його компетенції, за винятком дій, які можуть бути вчинені лише в судовому засіданні (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, у разі виникнення сумнівів у наявності повноважень директора позивача Акопян В.Г. діяти від імені установи, місцевий господарський суд не був позбавлений можливості витребувати від позивача докази на підтвердження таких повноважень. Вказане питання можливо було вирішити як на стадії підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК України), так і під час розгляду справи.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» судам на безоплатній основі надається безперешкодний доступ до відомостей названого державного реєстру (частина друга статті 7 і стаття 22 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"). Порядок доступу до цього реєстру визначається відповідним Положенням, затвердженим наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 14.02.2011 N 17 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.02.2011 за N 193/18931).

При цьому, колегія суддів відзначає, що інформація щодо керівника (підписанта) будь-якої юридичної особи, в тому числі Акопян В.Г. є відкритою та загальнодоступною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься на офіційному веб-сайті Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр».

Як вбачається із даних, отриманих апеляційною інстанцією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 27.05.2015р. керівником Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (позивача) дійсно є Акопян В.Г.

Отже, місцевий господарський суд у процесі підготовки справи до розгляду, здійснюючи перевірку повноважень не лише представника, який підписав позов, але й директора, видав представнику довіреність, міг шляхом пошуку вказаних відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців самостійно з'ясувати наявність повноважень осіб, які підписали позовну заяву.

У будь-якому разі наведені судом першої інстанції обставини не були перешкодою до прийняття позовної заяви та порушення провадження у справі.

Отже, враховуючи наведене, слід дійти висновку, що підстави, зазначені в оскаржуваній ухвалі, за якими суд повернув позовні матеріали без розгляду, не відповідають змісту п. 1 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у разі скасування апеляційною інстанцією ухвали про повернення позовної заяви справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм процесуального права. Тому ухвала господарського суду міста Києва від 14.04.2015р. у даній справі підлягає скасуванню, як незаконна, а справа - переданню для розгляду місцевому господарського суду в силу ч.7 ст.106 ГПК України.

Пунктом 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013р. визначено, що, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 63, 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити апеляційну скаргу Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2015р. у справі №910/9203/15.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.04.2015р. у справі №910/9203/15.

3.Справу №910/9203/15 передати на розгляд до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.В. Чорна

Л.Г. Смірнова