ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2015 р. Справа № 911/1209/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

pа позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен-Трейд»

до Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області

про стягнення 21 253, 14 грн.

Представники:

від позивача: Держирук О.М.

від відповідача: не з'явилися

суть спору:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача 21 253, 14 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 22/м-ЮО від 16.12.2013, з яких: 13 800, 00 грн. - основного боргу, 1 149, 37 грн. - пені, 966, 00 грн. - штрафних санкцій, 467, 31 грн. - 3 % річних та 4 870, 46 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо сплати вартості отриманої продукції.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.03.2015 порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 20.04.2015.

20.04.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання б/н від 17.04.2015 (вх. № 8920/15 від 20.04.2015) про долучення до матеріалів справи доказів сплати основного боргу та перенесення розгляду даної справи на інший день.

До господарського суду Київської області від позивача надійшла довідка б/н від 20.04.2015 (вх. № 9033/15 від 20.04.2015), у якій зазначено про те, що відповідачем сплачено суму основного боргу та до якої додано документи по справі. У вказаній довідці позивач підтримує позов у частині штрафних санкцій і просить стягнути з відповідача 1 149, 37 грн. - пені, 966, 00 грн. - штрафних санкцій, 467, 31 грн. - 3 % річних, 4 870, 46 грн. - інфляційних втрат, а також покласти на відповідача судовий збір у розмірі 1 827, 00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.04.2015 розгляд справи відкладено на 21.05.2015 у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника відповідача та невиконанням ним вимог суду.

Присутній у судовому засіданні 21.05.2015 представник позивача заявив, що вищезазначена довідка б/н від 20.04.2015 (вх. № 9033/15 від 20.04.2015) є за своєю правовою природою заявою про зменшення позовних вимог, підтримав викладеній у ній вимоги про стягнення з відповідача 1 149, 37 грн. - пені, 966, 00 грн. - штрафних санкцій, 467, 31 грн. - 3 % річних, 4 870, 46 грн. - інфляційних втрат, 1 827, 00 грн. - судового збору та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Таким чином, керуючись ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, судом розглядаються вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 149, 37 грн. - пені, 966, 00 грн. - штрафних санкцій, 467, 31 грн. - 3 % річних та 4 870, 46 грн. - інфляційних втрат.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті та зважаючи на обмежені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строки вирішення спору, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 21.05.2015, відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

16.12.2013 між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 22/м-ЮО, за умовами якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача продукцію торгових марок «Рошен» та «Мрія» (надалі - продукція), а відповідач зобов'язався прийняти цю продукцію і сплатити за неї визначену грошову суму (ціну).

Відповідно до п. 1.2 договору асортимент, номенклатура та ціна одиниці продукції визначаються у видатковій накладній та рахунку-фактурі, які є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 2.1 договору ціна поставленої одиниці продукції містить у собі ПДВ, ціну продукції, вартість упакування, відвантаження і транспортування продукції, розвантаження, оформлення необхідної документації, і вказується у видатковій накладній та рахунку-фактурі.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що загальна сума цього договору складає 13 800, 00 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору відповідач зобов'язався оплатити поставлену продукцію за ціною, вказаною у накладній та рахунку-фактурі. Розрахунки між сторонами здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі (платіжними дорученнями) через банківські установи згідно з чинним законодавством України. Обов'язок щодо оплати вартості товару, поставленого за цим договором, вважається виконаним відповідачем у день, коли відповідна сума була зарахована на поточний рахунок позивача або внесена до каси позивача.

Згідно з п. 4.2 договору підставою для проведення оплати є видаткова накладна та/або рахунок-фактура, підписані уповноваженими представниками позивача і відповідача та скріплені печатками (штампами).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що відповідач здійснює оплату за продукцію на умовах оплати після поставки продукції до 31.01.2014.

Відповідно до п. 6.2 договору за порушення строків виконання зобов'язання за цим договором з винної сторони за вимогою іншої сторони стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період, від суми заборгованості за кожний день прострочення окрім перших 2 календарних днів, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється після виконання такого зобов'язання.

Згідно з п. 11.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цим договором.

На виконання умов договору купівлі-продажу № 22/м-ЮО від 16.12.2013 позивач по видатковій накладній № РТ-00113755 від 18.12.2013 передав відповідачу продукцію на загальну суму 13 800, 00 грн., а відповідач вказану продукцію отримав, що підтверджується наявністю підписів та печаток сторін на вказаній видатковій накладній, копія якої залучена до матеріалів справи, оригінал у судовому засіданні оглянуто.

Проте, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач за отриману продукцію не розрахувався, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 13 800, 00 грн., що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Як зазначалося вище, відповідач у процесі розгляду даної справи сплатив суму основного боргу у повному обсязі, що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжним дорученням № 38 від 09.04.2015 та довідкою з банку вих. № 1026/ІІІ від 17.04.2015, а тому позивач зменшив свої позовні вимоги на суму основного боргу та у зв'язку з порушенням строків виконання грошового зобов'язання просить стягнути з відповідача 1 149, 37 грн. - пені, 966, 00 грн. - штрафних санкцій, 467, 31 грн. - 3 % річних та 4 870, 46 грн. - інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення розрахунку за отриману продукцію в строк встановлений договором, позивач просить суд, на підставі п. 6.2 договору, стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в цей період, від суми заборгованості за кожний день прострочення, яка за розрахунком позивача за період з 03.02.2014 до 31.07.2014 складає 1 149, 37 грн., а також штраф у розмірі семи відсотків від вартості продукції, який складає 966, 00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені та штрафу, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Крім того, зважаючи на те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за отриману продукцію, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати з простроченої суми грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3 % річних з простроченої суми за період з 01.02.2014 до 20.03.2015 складають - 467, 31 грн., а інфляційні втрати з простроченої суми за період 01.02.2014 по 28.02.2015 складають 4 870, 46 грн.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, здійснений позивачем та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 149, 37 грн. - пені, 966, 00 грн. - штрафу, 467, 31 грн. - 3 % річних та 4 870, 46 грн. - інфляційних втрат, у зв'язку із порушенням останнім умов договору купівлі-продажу № 22/м-ЮО від 16.12.2013, є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судовий збір, відповідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 22, 32-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен-Трейд» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації Київської області (08400, Київська область, місто Переяслав-Хмельницький, вулиця Б.Хмельницького, будинок 53, ідентифікаційний код - 24219983) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рошен-Трейд» (02002, місто Київ, вулиця Каховська, будинок 60, ідентифікаційний код - 34426909) 1 149 (одна тисяча сто сорок дев'ять) грн. 37 коп. - пені, 966 (дев'ятсот шістдесят шість) грн. 00 коп. - штрафу, 467 (чотириста шістдесят сім) грн. 31 коп. - 3 % річних, 4 870 (чотири тисячі вісімсот сімдесят) грн. 46 коп. - інфляційних втрат та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено: 26.05.2015.

Суддя Т.В. Лутак