РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Справа № 918/1719/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Гулова А.Г. ,

судді Олексюк Г.Є.

при секретарі судового засідання Романчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - приватного сільськогосподарського підприємства "Волинь" на рішення господарського суду Рівненської області від 03.02.15р. у справі № 918/1719/14 (суддя Пашкевич І.О.)

за позовом фермерського господарства "П'ятигірське", Рівненська обл., Здолбунівський р-н, с. П`ятигори

до приватного сільськогосподарського підприємства "Волинь", Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Велика Омеляна

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8, ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13; ОСОБА_14, ОСОБА_15; ОСОБА_16; ОСОБА_17; ОСОБА_18; ОСОБА_19

за участю представників сторін:

позивачів - Кулай О.І., представник за довіреністю від 12.01.2015р. № 01/12-01;

відповідача - Мазур Р.В., представник за довіреністю б/н від 09.09.2014р., Домецький О.І.

представник за довіреністю б/н від 29.07.2014р.;

третіх осіб - не з'явились;

Судом роз'яснено сторонам права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "П'ятигірське" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства "Волинь" та просить суд зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняті земельні ділянки, що знаходяться на території В. Омелянської сільської ради, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; стягнути з відповідача шкоду завдану самовільним зайняттям земельних ділянок в розмірі 47 981, 44 грн. та збитки в розмірі 50162, 31 грн.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 03.02.2015р. позов фермерського господарства "П'ятигірське" задоволено частково.

Зобов'язано відповідача - приватне сільськогосподарське підприємство "Волинь" звільнити самовільно зайняті земельні ділянки:

- кадастровий номер - НОМЕР_1, земельна ділянка НОМЕР_16, площа - 2,88 га, власник ОСОБА_1;

- кадастровий номер - НОМЕР_2, земельна ділянка НОМЕР_17, площа - 2,64 га, власник ОСОБА_2;

- кадастровий номер - НОМЕР_3, земельна ділянка НОМЕР_18, площа -2,93 га, власник ОСОБА_3;

- кадастровий номер - НОМЕР_4, земельна ділянка НОМЕР_19, площа - 3,03 га, власник ОСОБА_4;

- кадастровий номер - НОМЕР_5, земельна ділянка НОМЕР_20, площа - 2,97 га, власник ОСОБА_5;

- кадастровий номер - НОМЕР_6, земельна ділянка НОМЕР_21, площа - 1,23 га (1/2), власник ОСОБА_6;

- кадастровий номер - НОМЕР_7, земельна ділянка НОМЕР_22, площа - 2,92 га, власники ОСОБА_8, ОСОБА_9;

- кадастровий номер - НОМЕР_8, земельна ділянка НОМЕР_23, площа - 3,22 га, власник ОСОБА_10;

- кадастровий номер - НОМЕР_9, земельна ділянка НОМЕР_24, площа - 3,46 га, власник ОСОБА_11;

- кадастровий номер - НОМЕР_10, земельна ділянка НОМЕР_25, площа - 2,45 га, власник ОСОБА_12;

- кадастровий номер - НОМЕР_11, земельна ділянка НОМЕР_26, площа - 2,97 га, власник ОСОБА_13.

Стягнуто з приватного сільськогосподарського підприємства "Волинь" на користь фермерського господарства "П'ятигірське" 28 728 грн. 71 коп. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельних ділянок, 38 887 грн. 63 коп. збитків, пов'язаних із виплатою орендної плати та податку з доходів фізичних осіб та 1 961 грн. 34 коп. судового збору.

В задоволенні позову в частині зобов'язання відповідача-приватне сільськогосподарське підприємство "Волинь" звільнити земельні ділянки:

- кадастровий номер - НОМЕР_30, земельна ділянка НОМЕР_21, площа - 1,23 га (1/2), власник ОСОБА_7;

- земельний пай, площа - 3,41 га, договір від 26.07.2014р., власники ОСОБА_14, ОСОБА_15;

- кадастровий номер - НОМЕР_12, площа - 3,78 га, власник ОСОБА_16;

- кадастровий номер - НОМЕР_13, земельна ділянка НОМЕР_27, площа - 4,29 га, власник ОСОБА_17,

- кадастровий номер - НОМЕР_14, земельна ділянка НОМЕР_28, площа - 4,7 га, власник ОСОБА_18;

- кадастровий номер - НОМЕР_15, земельна ділянка НОМЕР_29, площа - 2,22 га, власник ОСОБА_19 відмовлено.

В задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 19 252 грн. 73 коп. шкоди та 11 274 грн. 68 коп. збитків, пов'язаних із виплатою орендної плати та податку з доходів фізичних осіб відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Рівненської області від 03.02.2015р. приватне сільськогосподарське підприємство "Волинь" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права. Скаржник вважає, що вимоги позивача є безпідставними, тому що використання земельних ділянок відповідачем не є самовільним, оскільки оброблення земель здійснювалося на підставі договорів оренди, укладених з їх власниками, на момент укладення договорів оренди між сторонами було дотримано вимоги закону щодо форми, змісту договорів; договори виконувалися сторонами. Власникам земельних ділянок було відомо про обробіток земель відповідачем, фактично після підписання договорів оренди сторони приступили до їх виконання, на підтвердження зобов'язань по договорах власники отримували орендну плату, договори оренди землі виконувались сторонами, ніяких претензій до відповідача не заявлялось, ніхто не звертався про розірвання договорів та повернення земельних ділянок, а тому будь-яких правових підстав вважати, що спірні земельні ділянки були самовільно зайняті немає. Власники земельних ділянок не розірвавши договори оренди з ПСП "Волинь" та не вийшовши зі складу членів господарства, в 2014 році уклали договори оренди з ФГ "П'ятигірське", які є нікчемними. Своїми діями вони порушили права ПСП "Волинь", як належного землекористувача та створили передумови для отримання подвійної орендної плати.

Скаржник стверджує, що згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного 01.09.2014р. державним інспектором встановлено відсутність порушень земельного законодавства відповідачем при використанні земельної ділянки та правомірне використання її за призначенням. При цьому, в акті перевірки відсутні дані про участь відповідача у цій перевірці, директор ПСП "Волинь" акт перевірки не підписував, в зв'язку з чим акт перевірки не повинен братись судом у якості належного та допустимого доказу.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, обмежившись посиланням на акт перевірки земельного законодавства, встановив факт самовільного використання земельної ділянки, при цьому не надавши будь-якої оцінки розрахунку шкоди, не встановив період, протягом якого відповідачем використовувалася земельна ділянка. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано та безпідставно задоволенні вимоги в частині стягнення шкоди та збитків, позивачем не доведено факт заподіяння шкоди та збитків відповідачем.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р. приватному сільськогосподарському підприємству "Волинь" поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до слухання у складі колегії суддів: головуючий суддя Гудак А.В., суддя Гулова А.Г., суддя Олексюк Г.Є.

Розпорядженням керівника апарату суду № 01-07/53 від 17.03.2015р. у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) по справі Гудак А.В. призначено повторний автоматичний розподіл справи та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Гулова А.Г., суддя Олексюк Г.Є.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.03.2015р. апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства "Волинь" прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Гулова А.Г., суддя Олексюк Г.Є.

Судове засідання 14.04.2015р. не відбулося, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) Розізнаної І.В. (а.с.178).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.04.2015р. розгляд справи призначено на 12.05.2015р.

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 18.03.2015р. та 12.05.2015р. розгляд справи відкладався.

В судових засіданнях представники скаржника доводи апеляційної скарги підтримали, вважають рішення місцевого господарського суду незаконним та необґрунтованим, тому просять апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представники позивача в судових засіданнях доводи апеляційної скарги заперечили, вважають рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Треті особи в судовому засіданні 18.03.2015р. заперечили доводи апеляційної скарги, вважають її безпідставною та необґрунтованою, тому просять залишити її без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін.

Треті особи в судове засідання 26.05.2015р. не з'явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності третіх осіб, за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.101 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення сторін, перевіривши надану юридичну оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_1 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №14-О-14 від 19.06.2014р. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 2,88 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 1 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.09.2014 року (том 1, а.с. 17), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 (далі - договір оренди землі 1, том. 1, а.с. 13-16).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_13 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №3-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 2,96 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 2 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2014 року (том 1, а.с. 22), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_11 (далі - договір оренди землі 2, том. 1, а.с. 18-21).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_12 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №2-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 2,45 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 3 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2014 року (том 1, а.с. 27), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_10 (далі - договір оренди землі 3, том. 1, а.с. 23-26).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_11 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №4-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 3,46 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 4 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2014 року (том 1, а.с. 32), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_9 (далі - договір оренди землі 4, том. 1, а.с. 28-31)

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_10 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №6-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 3,22 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 5 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2014 року (том 1, а.с. 37), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8 (далі - договір оренди землі 5, том. 1, а.с. 33-36).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_8, ОСОБА_9 (орендодавцями), укладено договір оренди землі №5-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 2,92 га., та належить на праві спільної часткової власності орендодавцям (згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно том 1, а.с. 43). Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 6 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.07.2014 року (том 1, а.с. 42), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7 (далі - договір оренди землі 6, том. 1, а.с. 38-41).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_7 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №8-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 1,23 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 7 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2014 року (том 1, а.с. 48), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_30 (далі - договір оренди землі 7, том. 1, а.с. 44-47).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_6 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №9-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 1,23 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 8 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2014 року (том 1, а.с. 53), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_6 (далі - договір оренди землі 8, том. 1, а.с. 49-52).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_5 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №7-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 2,97 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 9 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2014 року (том 1, а.с. 58), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5 (далі - договір оренди землі 9, том. 1, а.с. 54-57).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_4 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №1-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 3,03 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 10 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.06.2014 року (том 1, а.с. 63), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4 (далі - договір оренди землі 10, том. 1, а.с. 59-62).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_3 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №13-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 2,93 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 11 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2014 року (том 1, а.с. 68), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 (далі - договір оренди землі 11, том. 1, а.с. 64-67).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_2 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №15-О-14. Згідно п. 1, 2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 2,64 га. Право оренди земельної ділянки за договором оренди землі 12 зареєстровано Реєстраційною службою Рівненського районного управління юстиції, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.09.2014 року (том 1, а.с. 73), кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 (далі - договір оренди землі 12, том. 1, а.с. 69-72).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що треті особи-орендодавці за договорами оренди землі 1-12 є власниками спірних земельних ділянок та передали належні їм земельні ділянки в тимчасове користування позивачеві.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем укладено ряд договорів, які не пройшли державну реєстрацію, а саме: 26.07.2014р. між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_14, ОСОБА_15 (орендодавцями) укладено договір оренди земельної частки (паю). Згідно п. 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, за межами населеного пункту, розміром 3,41 га (далі - договір оренди землі 13, том. 1, а.с. 74-75).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_16 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №16-О-14. Згідно п. 1,2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 3,78 га (далі - договір оренди землі 14, том. 1, а.с. 78-80).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_17 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №12-О-14. Згідно п. 1,2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 4,29 га (далі - договір оренди землі 15, том. 1, а.с. 82-85).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_18 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №10-О-14. Згідно п. 1,2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 4,70 га (далі - договір оренди землі 16, том. 1, а.с. 87-90).

19 червня 2014 року між фермерським господарством "П'ятигірське" (орендарем) та ОСОБА_19 (орендодавцем) укладено договір оренди землі №11-О-14. Згідно п. 1,2 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території В.Омелянської сільської ради, площею 2,22 га (далі - договір оренди землі 17, том. 1, а.с. 92-95).

Відповідачем до матеріалів справи надано ряд договорів оренди, укладених ним з третіми особами, а саме: договір оренди землі б/н від 17.03.2014 року укладений між ОСОБА_5 та ПСП "Волинь" (договір укладено на 5 років); договір оренди землі б/н від 23.11.2011 року укладений між ОСОБА_7 та ПСП "Волинь" (договір укладено на 10 років); договір оренди землі б/н від 27.11.2011 року укладений між ОСОБА_11 та ПСП "Волинь" (договір укладено на 10 років); договір оренди землі б/н від 27.11.2011 року укладений між ОСОБА_20 та ПСП "Волинь" (договір укладено на 10 років); договір оренди землі б/н від 23.11.2011 року укладений між ОСОБА_9/ОСОБА_8 та ПСП "Волинь" (договір укладено на 10 років); договір оренди землі б/н від 23.11.2011 року укладений між ОСОБА_6 та ПСП "Волинь" (договір укладено на 10 років); договір оренди землі б/н від 23.11.2011 року укладений між ОСОБА_4 та ПСП "Волинь" (договір укладено на 10 років); договір оренди землі б/н від 27.11.2011 року укладений між ОСОБА_12 та ПСП "Волинь" (договір укладено на 10 років); договір оренди землі б/н від 23.11.2011 року укладений між ОСОБА_10 та ПСП "Волинь" (договір укладено на 10 років); договір оренди землі б/н від 17.03.2014 року укладений між ОСОБА_13 та ПСП "Волинь" (договір укладено на 5 років).

Відповідно до пункту 15 укладених між позивачем та третіми особами договорів оренди землі 1-12 земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 8 договорів оренди землі 1-12 передбачено строк дії договору - 5 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Згідно п. 9-11 договорів оренди землі 1,11,12 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не менше 4% від грошової оцінки земельної ділянки у грошовому виразі або товаром за домовленістю сторін становить 3 249,95 грн., або 1 500 кг. зерном. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься щороку за кожен повний рік орендного користування у такі строки: з 30 липня по 31 грудня.

У відповідності до п.9-11 договорів оренди землі 2-10 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі не менше 4% від грошової оцінки земельної ділянки у грошовому виразі або товаром за домовленістю сторін становить 1 500 кг. зерном. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься щороку за кожен повний рік орендного користування у такі строки: з 30 липня по 31 грудня.

Пунктами 18 та 20 договорів оренди землі 1-12 погоджено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється не пізніше ніж у триденний строк після державної реєстрації цього Договору за актом її приймання-передачі.

З пунктів 35, 37 договорів оренди землі 1-12 вбачається, що зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін. Договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб, ліквідації юридичної особи - орендаря та в інших передбачених законом випадках. Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається.

У відповідності до п. 42, 43 договорів оренди землі 1-12 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Право на орендовану земельну ділянку не може відчужуватися, передаватися в заставу та вноситись до статутного фонду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що актом перевірки (уніфікована форма) від 01.09.2014р. р. № 222 Державна інспекція сільського господарства в Рівненській області за участю представника Великоомелянської сільської ради та фермерського господарства "П'ятигірське" встановила, що позивачем укладено з громадянами 18 договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Великоомелянської сільської ради в масивах №1,5,7,8 загальною площею 51,8225 га. В ході обстеження встановлено, що земельні ділянки в масивах №1,5,7,8 використовувались приватним сільськогосподарським підприємством "Волинь" без належно оформлених договірних відносин з їх власниками, оскільки договори оренди не зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства. Встановлені інспекцією факти є порушенням вимог ст. 96, 125 ЗК України та кваліфікуються як самовільне зайняття земельної ділянки (а.с.97-110 т.1). Державним інспектором сільського господарства Рівненської області за результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки від 29.08.2014р. №114/026 (а.с.112 т.1).

Звертаючись до суду з позовом, позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що ним укладено ряд договорів оренди земель сільськогосподарського призначення, однак, спірні земельні ділянки позивачем не використовувались, оскільки фактично останні використовує відповідач, що підтверджується складеними Державною інспекцією сільського господарства в Рівненській області актом обстеження земельної ділянки №114/026 від 29.08.2014 року та актом перевірки №222 від 01.09.2014 року. Окрім того, позивач в результаті реалізації свого законного права на оренду міг отримати дохід, і тільки неправомірні дії відповідача, які полягали у незаконному використанні земельних ділянок стали причиною, яка позбавила можливості отримати прибуток. Розмір заподіяної шкоди, внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, визначено в акті перевірки, який розраховано відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007р. №963 та складає 47 981,44 грн. Також, на думку позивача, внаслідок самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок, позивачу було заподіяно збитки, оскільки ним сплачувалася за 2014 рік орендна плата та податок з доходів фізичних осіб, які складають 50 162, 31 грн.

При вирішенні спору судом апеляційної інстанції враховується наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За приписами ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, з наведених норм випливає, що правочини стосовно користування земельною ділянкою підлягають реєстрації відповідно до вимог названих правових актів.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар у встановленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Згідно ч. 1, 2 ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Судова колегія апеляційного суду, дослідивши договори оренди землі 1-12 встановила, що право оренди оформлено у порядку визначеному законодавством, проведено його державну реєстрацію, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відтак, у позивача виникло право оренди землі за договорами оренди землі 1-6, 8-12 з моменту внесення запису про їх державну реєстрацію. При цьому, встановивши фактичне використання земельних ділянок відповідачем за відсутності у нього будь-яких правовстановлюючих документів, які б підтверджували право землекористування, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки №114/026 від 29.08.2014 року (том 1, а.с. 112) та актом перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства №222 від 01.09.2014 року (том 1, а.с. 97-111), колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту, позов в частині зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняті земельні ділянки 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11 та 12 підлягає задоволенню.

Поряд з тим, апеляційний суд зазначає, що договір оренди землі 7, який укладений між приватним сільськогосподарським підприємством "Волинь" (орендарем) та ОСОБА_7 (орендодавцем) зареєстрований в Управлінні Держземагенства у Рівненському районі, Рівненської області про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2012 року за №02833, матеріали справи не містять доказів розірвання чи припинення договору оренди земельної ділянки, договір укладений з приватним сільськогосподарським підприємством "Волинь" 23.11.2011 року зі строком дії 10 років, є чинним, тому суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що орендарем вказаної земельної ділянки є відповідач, який правомірно використовує спірну земельну ділянку з моменту державної реєстрації договору оренди від 23.11.2011 року, тому в позові в частині зобов'язання останнього звільнити вказану земельну ділянок слід відмовити.

Окрім того, суд зазначає, що договори оренди землі 13-17, за умовами яких орендодавці - треті особи ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 надають, а орендар - фермерське господарство "П'ятигірське", приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що знаходяться на території В.Омелянської сільської ради, не зареєстровані у встановленому законом порядку, що не заперечується позивачем, відтак, згідно з приписами ст. 125 Земельного кодексу України, право оренди спірних земельних ділянок у позивача за договорами оренди землі 13-17 на момент прийняття рішення не виникло.

Судом апеляційної інстанції досліджено надані відповідачем договори оренди землі та встановлено, що право оренди на підставі цих договорів не виникло у зв'язку з тим, що державну реєстрацію цих договорів не було проведено, доказів протилежного відповідач суду не надав.

Що стосується позову в частині стягнення 47 981, 44 грн. шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" під самовільним зайняттям земельної ділянки розуміються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду встановлено ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає притягнення до відповідальності за заподіяну шкоду.

Розмір шкоди розраховується на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963.

Пунктом 1 визначено, що ця Методика спрямована на визначення розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним та фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу.

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме:

акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства;

протокол про адміністративне правопорушення;

припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства);

акт обстеження земельної ділянки.

Тобто, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальній громаді, юридичній або фізичній особі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є наявність цих документів у сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

Однак, в матеріалах справи наявні лише подані позивачем акт обстеження земельної ділянки №114/026 від 29.08.2014 року (том 1, а.с. 112) та акт перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства №222 від 01.09.2014 року (том 1, а.с. 97-111). В той час, припису (з вимогою усунення порушення земельного законодавства) матеріали справи не містять, будь-яких доказів про притягнення відповідача чи його керівника до адміністративної чи кримінальної відповідальності позивачем не надано.

З огляду на те, що позивачем не підтверджено факт заподіяння шкоди відповідачем, та те, що апеляційним судом не встановлено, а позивачем не доведено наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, тому у суда відсутні правові підстави для стягнення з відповідача заявленої шкоди.

Що стосується позову в частині стягнення збитків в розмірі 50 162,31 грн., які завдані йому у зв'язку із сплатою орендної плати та податку з доходів фізичних осіб за земельні ділянки, які фактично позивачем не використовувались, колегія суддів відзначає наступне.

Частиною 1 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Пунктом 2 ст. 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 156 Земельного кодексу України визначено перелік підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що позивачем, як при обґрунтуванні завданої шкоди, так і збитків не доведено наявності складу цивільного правопорушення. Суд погоджується з позицією відповідача з приводу того, що сплачена позивачем орендодавцям орендна плата за користування земельними ділянками та податок з доходів фізичних осіб не є збитками, завданими відповідачем, а є належним виконанням договірних відносин позивачем по відношенню до власників землі. Належне ж виконання позивачем своїх договірних зобов`язань при обґрунтуванні позову в частині стягнення збитків зумовлює нівелювання значення категорії "збитки", визначення яких наведено в ст. 22 ЦК України, а тому в задоволенні збитків в розмірі 50 162, 31 грн. позивачу слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з нормою ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги, у зв'язку із частковим її задоволенням покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у відповідності до статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства "Волинь" на рішення господарського суду Рівненської області від 03.02.15р. у справі № 918/1719/14 - задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 03.02.15р. у справі № 918/1719/14 скасувати в частині стягнення з приватного сільськогосподарського підприємства "Волинь" на користь фермерського господарства "П'ятигірське" 28 728, 71 грн. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельних ділянок та 38 887, 63 грн. збитків, пов'язаних із виплатою орендної плати та податку з доходів фізичних осіб.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

3. Стягнути з фермерського господарства "П'ятигірське" (35764, село П'ятигори, Здолбунівський район, Рівненська область, ) на користь приватного сільськогосподарського підприємства "Волинь" (35360, вулиця Присадибна, будинок 1а, село Велика Омеляна, Рівненська область, Рівненський район, ) 981,45 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

3. Місцевому господарському суду видати судовий наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

5. Справу повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.