ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа № 5/213/б

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Кордюк Г.Т., Зварич О.В.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

за участі представника скаржника Зінчука П.Ф., арбітражного керуючого Рабанюка В.С.

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу Стрижибороди Василя Темістоклисовича та Зінчука Петра Фадейовича на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 15 грудня 2014 року по справі №5/213/б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» (про затвердження звіту ліквідатора і припинення провадження у справі про банкрутство)

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Чернівецької області (суддя Ковальчук Т.І.) ухвалою від 15 грудня 2014 року у справі №5/213/б затвердив звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка»; визнав товариство з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» () таким, що вільне від боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність; припинив провадження у справі.

Апеляційну скаргу на ухвалу подав Стрижиборода Василь Темістоклисович та його представник Зінчук Петро Фадейович, просить Львівський апеляційний господарський суд витребувати додаткові докази - книгу нарахування заробітної плати за 2006 рік; скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 15 грудня 2014 року та передати справу на розгляд в іншому складі суду, а також винести окрему ухвалу відносно дій ліквідатора Рабанюка В.С. про складання ним завідомо неправдивих офіційний документів (ст. 366 КК) та відносно судді Ковальчук Т.І. щодо постановлення завідомо неправосудної ухвали (ст. 375 КК), направити її у слідчі органи.

Як зазначено в апеляційній скарзі, суд першої інстанції неповно з'ясував фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, зокрема приписи ст.ст. 25, 26, 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Суд вимагав у ліквідатора подати актуалізований звіт, розглянутий комітетом кредиторів, а затвердив звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс, подані суду 15 грудня 2014 року, які не розглядались комітетом кредиторів. До звіту ліквідатора (т. 12, а.с. 157-203, 264-280, 281-302) не додано актів приймання-передачі проданого в ліквідаційній процедурі майна банкрута; усіх документів, що підтверджують погашення вимог кредиторів і витрачання отриманих від реалізації майна коштів. Суд неправомірно ототожнює показники інвентаризації з даними ліквідаційної маси банкрута, сформованої при поданні остаточного ліквідаційного балансу, що прямо суперечить приписам ст.ст. 25, 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Формування ліквідаційної маси передує продажу майна та повинно узгоджуватись із комітетом кредиторів. Фактично до інвентаризаційного опису від 20 березня 2008 року включено 10 одиниць рухомого майна та одиниця нерухомого майна, а до інвентаризаційного опису від 25 березня 2009 року внесено 24 одиниці рухомого майна та 12 одиниць нерухомого майна, що разом становить 34 одиниці рухомого майна та 13 одиниць нерухомого майна (разом 47 одиниць). Перелік ліквідаційної маси складається із 27 одиниць рухомого і 11 одиниць нерухомого майна. Зокрема до переліку ліквідаційної маси не включено трактор МТЗ-80, дві цистерни 25 куб.м. і одна цистерна 15 куб.м., трактор Т-70, автомобіль ГАЗ бензовоз, нежитлова будівля (1/2 частина корівника №3). Також до переліку не включено усе передане виконавчою службою разом з актами опису й арешту майно ТзОВ «Хлівищанка» - замість 20 одиниць, до переліку ліквідаційної маси включено лише сім одиниць техніки. Також у переліку ліквідаційної маси відсутні відомості про трактор МТЗ-80, який 14 грудня 2007 року був проданий ліквідатором за біржовою угодою №07156. Відсутні й належні докази, що включене у ліквідаційну масу нерухоме майно на дату відкриття ліквідаційної процедури належало ТзОВ «Хлівищанка» на праві власності чи повного господарського відання, як цього вимагає ст. 26 Закону про банкрутство. Не підтверджена документально й сума витрат ліквідаційної процедури та проведених виплат. Стверджує про встановлену рішеннями судів у 2007 році заборгованість ТзОВ «Хлівищанка» із виплати заробітної плати на загальну суму 14912,48 грн., про сплату частини цих сум у 2010-2011 роках. Однак вважає, що безпідставна відмова суду витребувати та оглянути Книгу нарахування заробітної плати за 2006 рік призвела до неправильного висновку про погашення боргів із зарплати. Також апелянт стверджує про незаконність внесення у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей щодо зміни учасників ТзОВ «Хлівищанка» на підставі ухвали господарського суду Чернівецької області від 24 червня 2010 року, яка скасована Постановою Вищого господарського суду України від 15 грудня 2011 року і вважає, що суд оформив рейдерське захоплення підприємства сторонніми особами. За наслідками оскаржуваної ухвали робота товариства відновлюється у складі учасників, визначених незаконною ухвалою суду від 24 червня 2010 року про затвердження мирової угоди.

Арбітражний керуючий Рабанюк В.С. надав відзив, апеляційну скаргу заперечує, а оскаржене судове рішення вважає законним і обгрунтованим.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи у зв'язку із частковою зміною складу суду, з метою перевірки законності та обґрунтованості оскарженої ухвали у повному обсязі, забезпечення процесуальних прав учасників провадження у справі про банкрутство. Про розгляд справи учасникам у справі про банкрутство повідомлено належним чином.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд заслухав пояснення представників, розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що ухвалу господарського суду Чернівецької області від 15 грудня 2014 року по справі №5/213/б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» слід скасувати з нижченаведених підстав.

Згідно із матеріалами справи провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» (ідентифікаційний код 30485722; с. Хлівище Кіцманського району Чернівецької області) порушене ухвалою господарського суду Чернівецької області від 27 серпня 2007 року за заявою відкритого акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «Райффайзен банк Аваль» згідно ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Постановою господарського суду Чернівецької області від 04 вересня 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» визнано банкрутом, як відсутнього боржника, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Комерзана З.Д. (т.1, а.с. 1-21, 25).

08 листопада 2007 року арбітражний керуючий Комерзан З.Д. подав суду першої інстанції клопотання про переведення судової процедури банкрутства товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» з особливостей банкрутства відсутнього боржника на загальну процедуру з підстав виявлення майна товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» (т.1., а.с.30-42).

Ухвалою від 11 грудня 2007 року господарський суд Чернівецької області припинив процедуру ліквідації передбаченої ст. 52 закону України про банкрутство та постановив подальшу ліквідаційну процедуру товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» здійснювати відповідно до вимог ст.ст. 22-23 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; ліквідатору опублікувати відомості про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (т.1., а.с.63).

Ухвалою від 24 червня 2010 року (залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04 травня 2011 року), суд першої інстанції затвердив мирову угоду, укладену 30 квітня 2010 року товариством з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» з комітетом кредиторів та інвесторами Ткачук А.В., Тулівська Б.Я. та Герман Р.Р. Однак Вищий господарський суд України постановою від 15 грудня 2011 року вказані судові рішення скасував, а справу №5/213/б передав на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Ухвалою від 06 березня 2012 року (залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18 травня 2012 року), суд першої інстанції відмовив у затвердженні мирової угоди, укладеної 30 квітня 2010 року товариством з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» з комітетом кредиторів та інвесторами Ткачук А.В., Тулівська Б.Я. та Герман Р.Р. (т.8, а.с.63-69).

Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 16 липня 2012 року припинив повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Комерзана З.Д., ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Нестіну О.В. (т.8, а.с.93). А ухвалою від 04 лютого 2013 року місцевий господарський суд припинив повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Нестіної О.В., ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Рабанюка В.С. (т.10, а.с.38).

Ухвалою від 22 липня 2013 року суд затвердив реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» на загальну суму 274574,35 грн., з яких вимоги ПАТ «Райфайзен банк «Аваль» - 172070,93 грн. (4 черга); вимоги ПАТ ЕК «Чернівціобленерго» - 6329,00 грн. (4 черга); вимоги відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Кіцманському районі Чернівецької області - 249,44 грн. (169,57 грн. - 2 черга і 79,87 грн. - 6 черга); вимоги ЧД АТ «Укртелеком» - 954,55 грн. (4 черга); вимоги Стрижибороди В.Т. - 55008,81 грн. (4 черга); вимоги ДПІ у Кіцманському районі Чернівецької області - 16601,21 грн. (3 черга); вимоги Державної казначейської служби у Кіцманському районі - 5674,41 грн.(4299,53 грн. - 3 черга і 1374,88 грн. - 6 черга); вимоги по заробітній платі - 17436,00 грн. (1 черга); судові витрати - 250,00 грн. (1 черга) (т.10, а.с.89).

Ухвалою від 23 грудня 2013 року припинено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» на підставі пункту 7 статті 40 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній до 19 січня 2013 року) з тих підстав, що банкрут виконав усі зобов'язання перед кредиторами. Однак Львівський апеляційний господарський суд постановою від 31 березня 2014 року названу ухвалу суду скасував, справу передав на розгляд господарського суду Чернівецької області (т.11, а.с.45-154).

26 листопада 2014 року ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Рабанюк В.С. подав господарському суду Чернівецької області звіт ліквідатора за період проведення ліквідаційної процедури ТзОВ «Хлівищанка», виконаний 26 листопада 2014 року і ліквідаційний баланс від 26 листопада 2014 року, додатки (т.12, а.с.157-203), розгляд якого суд призначив на 05 грудня 2014 року, а потім відклав на 15 грудня 2014 року (т.12, а.с.219, 263).

12 грудня 2014 року ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Рабанюк В.С. подав господарському суду Чернівецької області протокол засідання комітету кредиторів від 26 листопада 2014 року та уточнений звіт ліквідатора за період проведення ліквідаційної процедури ТзОВ «Хлівищанка», виконаний 12 грудня 2014 року з підтвердженням виплат вимог кредиторів (т.12, а.с.264-302).

15 грудня 2014 року арбітражний керуючий Рабанюк В.С. подав господарському суду Чернівецької області уточнений ліквідаційний баланс ТзОВ «Хлівищанка» станом на 26 листопада 2014 року (т.12, а.с.335).

Предметом оскарження є ухвала Господарського суду Чернівецької області від 15 грудня 2014 року, якою суд затвердив звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка»; визнав товариство з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» таким, що вільне від боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність; припинив провадження у справі.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що звіт ліквідатора Рабанюка В.С. від 26 листопада 2014 р. з урахуванням уточнених звітів від 12 грудня 2014 року та від 15 грудня 2014 року, а також ліквідаційний баланс ТОВ "Хлівищанка" підлягають затвердженню, а провадження у справі про банкрутство - припиненню. При цьому суд констатував наступне:

1. У період з 04 вересня 2007 року до 16 липня 2012 року ліквідаційну процедуру ТОВ "Хлівищанка" здійснював призначений ліквідатором банкрута арбітражний керуючий Комерзан З.Д., який провів інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей боржника, дані якої відображено в Інвентаризаційних описах № 1 від 20 березня 2008 року та без номера від 25 березня 2009 року (т.4, а.с. 142-143,147-148) й надалі реалізовував майно на відкритих торгах (т. 12, а.с. 162-184, 281, 282-290, 299).

Отримані від продажу майна кошти у загальній сумі 61769,00 грн. ліквідатор Комерзан З.Д. використав на оплату винагороди організатору торгів у сумі 8233,70 грн.; оплату послуг за проведення експертної оцінки в сумі 3200,00 грн.; оплату послуг банку - 302,00 грн.; погашення кредиторської заборгованості перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" - 13505,14 грн.; погашення кредиторської заборгованості перед Стрижибородою В.Т. у сумі 11970,00 грн.; оплату послуг ліквідатора в сумі 24578,16 грн. Надходження коштів від реалізації майна та їх витрачання ліквідатором Комерзаном З.Д. підтверджується випискою банку від 18.11.2014р., копіями оголошень, рахунками, актами виконаних робіт, платіжними дорученнями, іншими підтвердними документами (т. 11, а.с. 61-62, 78, т. 12, а.с. 185-192, 193-194, 197-199, 270, 281, 282-291, 298).

2. Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Нестіна О.В. не реалізовувала активів і не погашала кредиторської заборгованості.

3. Внаслідок затвердження ухвалою суду від 24 червня 2010 року мирової угоди від 30 квітня 2010 року, укладеної ТОВ "Хлівищанка" та комітетом кредиторів, провадження у справі було припинено. За умовами цієї мирової угоди інвестори Ткачук А.В., Тулівська Б.Я., Герман Р.Р. зобов'язалися погасити заборгованість перед кредиторами на загальну суму 271708,83 грн. відповідно до графіку погашення на умовах набуття права власності на корпоративні права банкрута ТОВ "Хлівищанка". До скасування постановою Вищого господарського суду України від 15 грудня 2011 року ухвали про затвердження мирової угоди, товариством з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» через інвесторів Ткачук А.В., Тулівська Б.Я., Герман Р.Р. було погашено кредиторську заборгованість, включену до реєстру вимог кредиторів, а саме: із заробітної плати перед працівниками товариства - на суму 15750,72 грн. через представника інвесторів Гайдич І.М. та шляхом перерахування коштів електронним переказом (т. 11, а.с. 63, 67, 70); перед ДПІ у Кіманському районі - у повному обсязі через Гайдич І.М. (т. 11, а.с. 50, 51, 66, 75-76); перед відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіцманському районі - в повному обсязі через Ткачука А.В. (т. 11, а.с. 53); перед ПАТ "ЕК "Чернівціобленерго" - частково на суму 4136,00,00 грн., залишок заборгованості 125 грн. судових витрат (т. 6, а.с. 21, т.11, а.с. 63, 80-84); перед ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - решту боргу на суму 158586,00 грн. згідно з довідкою АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 30.04.2010 р. № 12-1/3211 через Тулівську Б.Я. (т.с. 11, а.с. 54-55, 78); сплачено включені до реєстру вимог судові витрати через Ткачука А.В. (т.11, а.с. 52); сплачено частину заборгованості ПАТ "Укртелеком" на суму 829,55 грн. (т. 11, а.с. 53, 77), залишок боргу згідно з реєстром - 125,00 грн. судових витрат.

4. Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Рабанюк В.С. склав реєстр вимог кредиторів ТзОВ «Хлівищанка» на загальну суму 274574,35 грн., який суд затвердив ухвалою від 22 липня 2013 року. За рахунок коштів засновників ТОВ "Хлівищанка", відомості про яких внесено до ЄДРПОУ, ліквідатор Рабанюк В.С. провів погашення частини вимог кредиторів, а саме: 23 грудня 2013 року погасив заборгованість перед Державною казначейською службою у Кіцманському районі у повному обсязі, сплатив решту заборгованості перед ПАТ "ЕК "Чернівціобленерго" на суму 125,00 грн. та перед ПАТ "Укртелеком" на суму 125 грн. (т. 11, а.с. 85-86); погасив решту заборгованості із заробітної плати в сумі 2996,59 перед працівниками ТОВ "Хлівищанка" шляхом електронного переказу (фіскальні чеки від 04.12.2014 р. та від 12.12.2014 р.), виплати готівкових коштів по видаткових касових ордерах уповноваженій згідно виданих доручень особі - Черкун О.Б., та шляхом внесення коштів на депозит нотаріуса для виплати Юсипюку Д.М., місцезнаходження якого невідоме, що відповідає положенням п. 18 ч. 1 ст. 34, ст. 85 Закону України "Про нотаріат" (т. 12, а.с. 271-280, 292-297).

5. Залишок заборгованості в сумі 43038,81 грн. кредитору Стрижибороді В.Т. погашено засновником ТОВ "Хлівищанка" Ткачуком А.В. шляхом перерахування коштів на картковий рахунок в Ощадбанку (квитанція від 26.11.2014 р., т. 12, а.с. 195-196).

6. Звіт ліквідатора Рабанюка В.С. був предметом розгляду на засіданні комітету кредиторів 26.11.2014 р., за результатами заслуховування і розгляду звіту ліквідатора комітет кредиторів прийняв рішення погодити звіт (т.с. 12, а.с. 265-267).

7. Поданий 15.12.2014 р. уточнений ліквідаційний баланс ТОВ "Хлівищанка" станом на 26.11.2014 р. засвідчує відсутність у товариства непогашеної кредиторської заборгованість та наявність активів у вигляді основних засобів залишковою вартістю 248 тис. грн. (т.с. 12, а.с. 335).

Щодо активів ТзОВ «Хлівищанка». Суд першої інстанції зазначив, що остаточний перелік ліквідаційної маси оформив ліквідатор Рабанюк В.С., який включив до нього відсутній в Інвентаризаційних описах автомобіль САЗ 3507 згідно довідки ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 30.10.20107р. № 8/4735, та виключив з ліквідмаси будівлі вагової нової та критого току (будівля з сушаркою) як такі, що належать на праві власності ПСП "Зоря" (т.с. 12, а.с. 98, 106, 169). Також в уточненому звіті, поданому 15.12.2014 р., ліквідатор Рабанюк В.С. відобразив трактор Т-70, який продав ліквідатор Комерзан З.Д. За даними інспекції Держтехнагляду станом на 20.07.2009р. (довідка № 3661/961, т.с. 12, а.с. 302) за ТзОВ «Хлівищанка», окрім реалізованих в ліквідаційній процедурі трактора Т-150К, СК-5м-1 "Нова", трактора Т-70, причепів 1ПТС-9 та 2ПТС-4, обліковувалися ще один трактор Т-150К, ДТ-75, два причепи: 2ПТС-6 та 2ПТС-4. Згідно пояснень ліквідатора Рабанюка В.С. до Переліку ліквідаційної маси було включене реалізоване ліквідатором Комерзаном З.Д. майно і те майно, яке на даний час існує в наявності, техніка, яка не реалізована, відсутня, тому не включена до ліквідаційної маси.

Згідно з довідкою державної інспекції сільського господарства в Чернівецькій області від 12.12.2014 р. № 10-11/1433 за ТОВ "Хлівищанка" було зареєстровано два трактори колісних МТЗ-80, які були зняті з обліку 26.01.2007 р. та 10.12.2007 р. (т.с. 12, а.с. 315). Один трактор МТЗ-80 ліквідатор Комерзан З.Д. помилково включив до Інвентаризаційного опису від 20.03.2008 р., оскільки один трактор МТЗ-80 знято з реєстрації до порушення справи про банкрутство, а другий - після порушення справи про банкрутство, однак до включення в інвентаризаційний опис. У матеріалах справи відсутні докази реалізації цього активу ліквідатором Комерзаном З.Д. чи про передачу цього активу ліквідатору Рабанюку В.С. в складі фактичної ліквідаційної маси. Отже, на думку суду, ліквідатор Рабанюк В.С. правомірно не включив до остаточного переліку ліквідаційної маси трактор МТЗ-80. Дві цистерни 25 м3 (поз. 28 Інвентаризаційного опису 25.03.2009 року) ліквідатор Рабанюк В.С до остаточного переліку ліквідаційної маси не включив у зв'язку з їх фактичною відсутністю, реалізація цих майнових об'єктів ліквідаторами не проводилася. Майно ТОВ "Хлівищанка", описане і арештоване відділом державної виконавчої служби Кіцманського РУЮ по актах опису й арешту майна (т.с. 1, а.с. 31-42) до порушення справи про банкрутство ТОВ "Хлівищанка". У ліквідаційній процедурі після переходу зі спрощеної процедури на загальну ліквідатор Комерзан З.Д. проводив інвентаризацію майна боржника, в результаті якої були складені Інвентаризаційні описи № 1 від 20 березня 2008 р. та без номеру від 25 березня 2009 р., до цих описів були включені окремі майнові об'єкти, зазначені в актах опису й арешту, зокрема, комбайн "Нива", автомобілі САЗ 3508, ВАЗ 21013, сівалка овочева СО-4.2, прицеп 2-ПТС-4, обприскувач ОМ-630, які в подальшому були реалізовані ліквідатором Комерзаном З.Д. і включені ліквідатором Рабанюком В.С. до Переліку ліквідаційної маси та Переліку реалізованої ліквідаційної маси. У період з 24.06.2010р. по 15.12.2011р. провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хлівищанка" не здійснювалося. Відтак ліквідатор Рабанюк В.С. правомірно не включив до остаточного переліку ліквідаційної маси зазначене в інвентаризаційних описах майно, яке фактично було відсутнє, і включив до складу ліквідаційної маси реалізоване майно банкрута, яке не було відображено в цих описах, але обліковувалося за товариством. Частину включеного до ліквідаційної маси майна (зазначеного в поданому 15.12.2014 р. уточненому звіті та Переліку реалізованої ліквідаційної маси), а саме розшукане рухоме майно та один об'єкт нерухомості - корівник (нежитова будівля виробничого призначення) ліквідатор Комерзан З.Д. реалізував на відкритих торгах за ціною, що визначена експертним шляхом, що підтверджується висновками про вартість об'єкта оцінки, протоколами продажу майна на відкритих публічних торгах, актами виконаних робіт (т.с. 12, а.с. 162-184, 281, 282-290, 299).

Надаючи правову оцінку факту погашення частини вимог кредиторів не за рахунок активів банкрута, а іншими особами Господарський суд Чернівецької області керувався приписами статей 17, 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" і вказав, що відомості про учасників ТОВ "Хлівищанка" Ткачука А.В., Тулівську Б.Я., Герман Р.Р. містяться в ЄДР і доказів, які свідчать, що ці відомості є недостовірними, суду не надано. Названі особи до скасування постановою Вищого господарського суду України від 15 грудня 2011 року ухвали господарського суду Чернівецької області від 24 червня 2010 року про затвердження мирової угоди виступали як інвестори, а на даний час згідно з відомостями, вміщеними до ЄДРПОУ, є учасниками ТОВ "Хлівищанка". Також суд керувався положеннями ст. 3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» про те, що засновники (учасники) боржника - юридичної особи, власник майна, центральні органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень зобов'язані вживати своєчасних заходів для запобігання банкрутству підприємства-боржника. Власником майна боржника державного чи приватного підприємства, засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, кредиторами боржника, іншими особами в межах заходів щодо запобігання банкрутству боржника може бути надана фінансова допомога в розмірі, достатньому для погашення зобов'язань боржника перед кредиторами, у тому числі зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і відновлення платоспроможності боржника (досудова санація). Не забороняє Закон задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів учасників боржника-юридичної особи і в ліквідаційній процедурі. Тому немає підстав зобов'язувати ліквідатора виключити зі звіту посилання, що частина боргу перед кредиторами сплачена учасниками ТОВ "Хлівищанка". Відомостей про такого учасника ТОВ "Хлівищанка" як Стрижиборода В.Т. наявний у справі витяг з ЄДР від 25 грудня 2013 року не містить.

Місцевий господарський суд наголосив, що з 24 червня 2010 року (дати затвердження мирової угоди) до 15 грудня 2011 року (дати скасування Вищим господарським судом України ухвали про затвердження мирової угоди) провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хлівищанка" не здійснювалося. У матеріалах справи є копія нотаріально посвідченої заяви Стрижибороди В.Т. про вихід з товариства з обмеженою відповідальності "Хлівищанка", датованої 16 жовтня 2010 року (т.с. 12, а.с. 31). Виходячи з положень ст.10 Закону України «Про господарські товариства», статті 100 Цивільного кодексу України, статті 88 Господарського кодексу України учасник товариства вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства, при цьому вихід учасника зі складу товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органом зв'язку. Стрижиборода В.Т. вибув зі складу учасників товариства на підставі поданої ним заяви від 16 жовтня 2010 року і відомості щодо нього як учасника ТОВ "Хлівищанка" в ЄДР відсутні.

Суд вказав, що відсутність в ЄДР інформації про порушення провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Хлівищанка» не впливає на оцінку звіту ліквідатора і його затвердження. У банкрута є нерухоме майно основні засоби залишковою вартістю 248 тис. грн., що дає можливість продовжити підприємницьку діяльність. Порушення черговості погашення вимог кредиторів суд не прийняв до уваги, оскільки усі включені в реєстр вимоги кредиторів погашені, іншої кредиторської заборгованості немає.

Суд відхилив й інші доводи представника Стрижибороди В.Т. щодо: погашення вимог кредиторів; проведення засідання комітету кредиторів; необхідності затвердження передаточного, а не ліквідаційного балансу; розшифровки виплати арбітражному керуючому Рабанюку В.С.; відсутності документів на підтвердження закупівлі ліквідатором Комерзаном З.Д. товарів на загальну суму 300 грн., операції зі зняття яких (коштів) готівкою відповідно до виписки банку мали місце 26.10.2010 р. та 27.04.2010 р.

Також суд вказав, що не перешкоджає затвердженню звіту й той факт, що не всі реалізовані транспортні засоби і сільгосптехніка зняті з обліку, оскільки визначальними критеріями для оцінки виконання заходів ліквідаційної процедури є розшук і реалізація активів банкрута та задоволення вимог кредиторів, а таке відбулося в повному обсязі.

Суд встановив, що всі вимоги кредиторів боржника, які внесені до реєстру, задоволені, у товариства є майно для продовження господарської діяльності, звіт ліквідатора розглянуто і погоджено комітетом кредиторів боржника а висунуті проти звіту заперечення з боку представника Стрижибороди В.Т. є неспроможними.

Львівський апеляційний господарський суд вважає, що господарський суд Чернівецької області неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи; викладені в ухвалі висновки не відповідають обставинам справи і приписам Закону з нижченаведених підстав.

Конституцією України (ст.19) встановлено обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Згідно з ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 19 січня 2013 року діє нова редакція закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". За змістом п. 1-1 Прикінцевих та Перехідних положень, положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Виняток становлять положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, які застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

З огляду на дату порушення провадження у справі №5/213/б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка», визнання банкрутом і уведення ліквідаційної процедури, а також період продажу майна банкрута - при здійсненні судової ліквідаційної процедури у справі №5/213/б необхідно керуватися положеннями закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19 січня 2013 року (далі - Закон).

Наслідки визнання боржника банкрутом визначені статтею 23 Закону. Зокрема з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вважається таким, що настав; укладення угод, пов'язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом; виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому цим розділом. Також з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, про що робиться запис у його трудовій книжці; припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше.

Відповідно до вимог статті 25 Закону ліквідатор з дня свого призначення: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

За визначенням статті 26 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку (ч.1 ст.26).

Речі, визначені родовими ознаками, що належать банкруту на праві володіння або користування, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя (ч.2 ст.26).

Індивідуально визначені речі, що належать банкруту на підставі речових прав, крім права власності і повного господарського відання, не можуть бути включені до складу ліквідаційної маси (ч.3 ст.26).

За приписами статті 30 Закону після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута (ч.1 ст.30).

Ліквідатор зобов'язаний використовувати при проведенні ліквідаційної процедури тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника (ч.7 ст.30).

Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунку здійснюються виплати кредиторам у порядку, передбаченому статтею 31 цього Закону (ч.8 ст.30).

Відповідно до вимог статті 32 Закону після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання - передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу (п.1 ст.32).

Якщо майна банкрута вистачило, щоб задовольнити всі вимоги кредиторів, він вважається таким, що не має боргів, і може продовжувати свою підприємницьку діяльність. У такому разі ліквідатор протягом п'яти днів з дня прийняття господарським судом відповідного рішення повідомляє про це орган або посадову особу органу, до компетенції якого належить призначення керівника (органів управління) боржника, у разі необхідності забезпечує проведення зборів чи засідання відповідного органу та продовжує виконувати повноваження керівника (органів управління) боржника до призначення у встановленому порядку керівника (органів управління) боржника. Господарський суд може винести ухвалу про ліквідацію юридичної особи, що звільнилася від боргів, лише у разі, якщо в неї залишилося майнових активів менше, ніж вимагається для її функціонування згідно із законодавством (ч.3 ст.32).

Перш за все слід зазначити, що звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» від 26 листопада 2014 року навіть з урахуванням їх уточнень, поданих у грудні 2014 року, не відповідають вимогам статті 32 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Закон).

У силу ст.ст. 25, 26 Закону показники ліквідаційної маси (дані її інвентаризації) повинні містити відомості про усі види майнових активів банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури (за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які передаються у встановленому законодавством порядку до комунальної власності відповідних територіальних громад). До складу ліквідаційної маси включаються речі, визначені родовими ознаками, що належать банкруту на праві володіння або користування. Індивідуально визначені речі, що належать банкруту на підставі речових прав, крім права власності і повного господарського відання, не можуть бути включені до складу ліквідаційної маси.

Згідно із Статутом товариство з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» створене у процесі реорганізації і є правонаступником усіх прав і зобов'язань селянської спілки «Хлівищанка» в обсягах частини майна, що перейшла згідно передаточного балансу за погодженням із засновниками (п. 2.1.1. статуту). Матеріали справи містять чимало скарг співвласників паїв селянської спілки «Хлівищанка» з приводу включення до ліквідаційної маси ТзОВ «Хлівищанка» майна пайового фонду, у тому числі й переданого товариству в оренду; про визнання права власності на частину майна пайового фонду тощо, які суд частково задовольняв. Тому достовірність визначення активів саме ТзОВ «Хлівищанка», у тому числі й реалізованих у ліквідаційній процедурі банкрутства, є істотною для справи обставиною, яка впливає на встановлення істини.

У матеріалах справи відсутні показники ліквідаційної маси (дані її інвентаризації), що містять відомості про усі види майнових активів банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури. Інвентаризаційні описи від 20 березня 2008 року та від 25 березня 2009 року (у матеріалах справи є незавірені копії) та подані суду, як додатки до звіту ліквідатора, перелік ліквідаційної маси і перелік реалізованої ліквідаційної маси ТзОВ «Хлівищанка» не містять відомостей про усі активи товариства. Кількість одиниць майна товариства, вказана в інвентаризаційний описах і кількість одиниць майна, зазначеного у переліку ліквідаційної маси не співпадають (у переліку вказано значно меншу кількість одиниць майна).

Відсутні й повні відомості про майно товариства, зазначене в актах опису й арешту майна державною виконавчою службою. Адже саме наявність зазначеного в цих актах майна й слугувала підставою клопотання арбітражного керуючого Комерзана З.Д. про переведення судової процедури банкрутства товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» з особливостей банкрутства відсутнього боржника на загальну процедуру з підстав виявлення майна товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» та постановлення судом 11 грудня 2007 року відповідної ухвали (т.1., а.с.30-42, 63 ).

Із загальної кількості двадцять одиниць майна, про арешт, опис та передачу на зберігання яких вказано в актах державної виконавчої служби, реалізовано лише шість одиниць. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність решти одиниць майна з огляду на ту обставину, що арешт і опис такого відбувся у 2006 році - до порушення провадження у справі.

Однак такі висновки суду суперечать його ж попереднім висновкам - в ухвалі від 11 грудня 2007 року суд вказав про наявність майна товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» відповідно до актів опису й арешту майна, складених державною виконавчою службою у Кіцманському районі, що й слугувало підставою переведення судової процедури банкрутства товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» з особливостей банкрутства відсутнього боржника на загальну процедуру відповідно до вимог ч.6 ст.52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За визначенням статті 30 Закону вимоги кредиторів повинні погашатись у порядку, передбаченому статтею 31 цього Закону з єдиного основного банківського рахунку боржника та з коштів, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури на цей рахунок.

У матеріалах справи є виписки ПАТ «Райфайзен банк «Аваль» по рахунку №4 ТзОВ «Хлівищанка» за період з 01 грудня 2009 року до 18 листопада 2014 року, що підтверджують надходження 19 лютого 2010 року 16400,00 грн. плати за придбане майно на торгах і оплату послуг за проведення торгів у сумі 164,00 грн., оплату послуг ліквідатору та видачу коштів Комерзану З.Д. по чеку ((т.12, а.с.185-192). Платіжними дорученнями №20 від 25 лютого 2009 року та № 21 від 23 березня 2009 року підтверджується перерахування коштів уже з іншого банківського рахунку ТзОВ «Хлівищанка» (№260061532) кредитору Стрижибороді В.Т. у сумі 8120,00 грн. та 3850,00 грн. відповідно (т.11, а.с.61-62,69).

Проте до ліквідаційного балансу не додано документів, які підтверджують погашення у встановленому законом порядку усіх вимог кредиторів згідно із реєстром цих вимог, а також оплату витрат ліквідаційної процедури. Частина вимог кредиторів була погашена не з банківського рахунку боржника та не за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна боржника. Про цей факт суд першої інстанції зазначає, однак помилково вказує про правомірність таких дій і приймає до уваги квитанції, відомості про погашення частини кредиторських вимог іншими особами - інвесторами Ткачук А.В., Тулівською Б.Я., Герман Р.Р. згідно мирової угоди, яких надалі суд вважає учасниками ТОВ "Хлівищанка".

Так за умовами мирової угоди від 30 квітня 2010 року, затвердженої ухвалою господарського суду Чернівецької області 24 червня 2010 року, засновників-учасників товариства Стрижиборода В.Т., Великоголова І.М.(помер), Тацюк З.А. необхідно виключити, а інвестори Ткачук А.В., Тулівська Б.Я., Герман Р.Р. зобов'язуються погасити заборгованість перед кредиторами на загальну суму 271708,83 грн. відповідно до графіку погашення на умовах набуття права власності на корпоративні права підприємства-банкрута "Хлівищанка".

16 грудня 2010 року арбітражний керуючий Комерзан З.Д. звернувся до господарського суду Чернівецької області із заявою надіслати державному реєстратору Кіцманської районної державної адміністрації копію ухвали господарського суду Чернівецької області 24 червня 2010 року про затвердження мирової угоди й припинення провадження у справі та лист, що ухвала направляється саме для її виконання та внесення запису про припинення процедури банкрутства ТзОВ «Хлівищанка». На заяві є відмітка секретаря судового засідання від 16 грудня 2010 року про надіслання означеної ухвали державному реєстратору (т.6, а.с. 66-70).

Однак Постановою Вищого господарського суду України від 15 грудня 2011 року означена ухвала скасована, як незаконна. Отже дії, вчинені на виконання ухвали господарського суду Чернівецької області 24 червня 2010 року про затвердження мирової угоди й припинення провадження у справі про банкрутство, у тому числі й внесення відомостей у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо зміни учасників товариства, не тягнуть за собою юридичних наслідків, не є належними і допустимими доказами відповідно до приписів ст.ст. 32, 34, 36 ГПК України.

У зв'язку з цим помилковими є висновки місцевого господарського суду про достовірність відомостей, зазначених у витягу з ЄДР від 25 грудня 2013 року щодо учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка». Також наявність нотаріально посвідченої заяви Стрижибороди В.Т. від 16 жовтня 2010 року про вихід з товариства з обмеженою відповідальності "Хлівищанка" не доводить самого факту виходу з товариства, у тому числі подання учасником товариства цієї заяви посадовій особі чи надсилання такої товариству, проведення державної реєстрації змін до установчих документів товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» у порядку, встановленому законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Статтею 3 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено заходи щодо запобігання банкрутству боржника та позасудові процедури. Зокрема передбачено обов'язок засновників (учасників) боржника - юридичної особи, власника майна вживати своєчасних заходів для запобігання банкрутству підприємства-боржника, у тому числі й право вказаних осіб в межах заходів щодо запобігання банкрутству надати фінансову допомогу в розмірі, достатньому для погашення зобов'язань боржника перед кредиторами, зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) і відновлення платоспроможності боржника.

У контексті вищевикладених фактичних обставин справи немає законних підстав для висновку про вжиття заходів щодо запобігання банкрутству боржника у порядку досудової санації у спосіб погашення вимог кредиторів у період після затвердження судом мирової угоди ухвалою від 24 червня 2010 року до скасування цієї ухвали Вищим господарським судом України постановою від 15 грудня 2011 року. Слід зазначити й про суперечливість висновків місцевого господарського суду про погашення вимог кредиторів у цей період - суд вказує про погашення вимог кредиторів внаслідок виконання умов мирової угоди інвесторами і одночасно про вжиття заходів досудової санації учасниками товариства (власниками).

Також до звіту ліквідатора й ліквідаційного балансу не додано копій укладених договорів купівлі-продажу об'єктів ліквідаційної маси та актів приймання-передачі реалізованого майна банкрута, як цього вимагає ст. 32 Закону. Протоколи продажу майна на відкритих (публічних) торгах засвідчують визначення переможця торгів, предмет і ціну продажу, строк і суму сплати переможцем торгів. Однак такі протоколи не замінюють необхідності укладення з переможцем торгів договору купівлі-продажу.

Як зазначено вище, місцевий господарський суд розглядав звіт ліквідатора Рабанюка В.С. від 26 листопада 2014р. з урахуванням уточнених звітів від 12 грудня 2014 року та від 15 грудня 2014 року, а також уточнений ліквідаційний баланс ТОВ "Хлівищанка", поданий суду 15 грудня 2014 року. Натомість комітет кредиторів ТзОВ "Хлівищанка" 26 листопада 2014 року розглядав і схвалював звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс.

З урахуванням вищевикладених фактичних обставин справи і приписів закону суд першої інстанції не мав юридичних підстав затверджувати звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» (). Тому оскаржена ухвала підлягає скасуванню.

Згідно із ст. 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право серед іншого скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Щодо вимог апеляційної скарги винести окрему ухвалу.

За змістом статті 90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу, яка надсилається відповідним юридичним чи посадовим особам, котрі несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі. Якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування.

Суд апеляційної інстанції перевірив законність і обґрунтованість оскарженої ухвали і за результатами розгляду прийняв відповідне судове рішення, як це передбачено ст.ст. 101, 105 ГПК України. При цьому Львівський апеляційний господарський суд не встановив жодних підстав для застосування приписів статті 90 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Стрижибороди Василя Темістоклисовича та його представника Зінчука Петра Фадейовича на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 15 грудня 2014 року по справі №5/213/б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» задовольнити частково. Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 2014 року по справі №5/213/б (про затвердження звіту ліквідатора і припинення провадження у справі про банкрутство) скасувати і прийняти нове рішення:

У задоволенні клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Рабанюка В.С. про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу і припинення провадження у справі №5/213/б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Хлівищанка" відмовити.

Справу №5/213/б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Хлівищанка" надіслати господарському суду Львівської області для розгляду на стадії судової процедури ліквідації.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» (с. Хлівище Кіцманського району Чернівецької області, ) на користь Стрижибороди Василя Теміклистовича 609,00 грн. - відшкодування сплаченого судового збору, які підлягають до задоволення у першу чергу згідно із ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19 січня 2013 року).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2015 року.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Кордюк Г.Т.

суддя Зварич О.В.