ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2015 року Справа № 904/1698/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Герасименко І.М., Кузнецової І.Л.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Букоємський Р.В. представник, довіреність №14-138 від 13.05.2014р.;

від відповідача: Бабич Ю.Г. представник, довіреність №46-11-479 від 01.04.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015р. по справі №904/1698/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету, м.Дніпропетровськ

про стягнення 6 814, 30 грн.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету про стягнення 5 661, 71 грн. інфляційних втрат та 1 152, 59 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015р. по справі №904/1698/15 (суддя Дубінін І.Ю.) провадження у справі №904/1698/15 припинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Припиняючи провадження по справі №904/1698/15 господарський суд виходив з того, що господарським судом по справі №904/9011/13 вирішено питання щодо вимог позивача, тобто, є рішення суду між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Не погодившись з ухвалою суду, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015р. по справі №904/1698/15 скасувати.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що по даній справі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" стягує лише донараховані суми 3% річних та втрат від інфляційних процесів, що чітко відображено у розрахунку до позовної заяви, отже, позивач не звертався до відповідача з вимогами про стягнення заборгованості, які заявлені в позовній заяві по даній справі №904/1698/15.

В відзиві на апеляційну скаргу Дніпропетровський державний аграрно-економічний університет просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015р. по справі №904/1698/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Ухвала господарського суду мотивована існуванням судового рішення господарського суду по справі №904/9011/13, яким вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Із законністю та обґрунтованістю такого висновку погодитись не можна.

По справі №904/9011/13 ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровського державного аграрного університету в особі Коледжу електрифікації Дніпропетровського державного аграрного університету про стягнення 50 001, 24 грн. заборгованості по договору №12/1053-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 29.10.2012р., з яких: 42 623, 62 грн. основна заборгованість, 3 155, 87грн. пеня, 128, 58 грн. інфляційні втрати, 1 109, 51 грн. 3% річних та 2 983, 65 грн. штраф.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2013р. по справі №904/9011/13, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.02.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2014р., позов задоволено частково: стягнуто з Дніпропетровського державного аграрного університету в особі Коледжу електрифікації Дніпропетровського державного аграрного університету на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 42 623, 62 грн. основної заборгованості, 1 109, 51 грн. 3% річних, 1 577, 93 грн. пені, 1 491, 92 грн. штрафу, 1 716, 07 грн. судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано порушенням відповідачем умов договору №12/1053-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 29.10.2012р. в частині оплати отриманого газу, правом позивача на стягнення відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних, неправомірністю розрахунку позивачем суми інфляційних втрат, правом на стягнення відповідно до п. 7.2 договору пені та штрафу за прострочення платежу понад 30 днів.

Користуючись наданим ст. 83 Господарського процесуального кодексу України правом зменшити розмір неустойки, суд, приймаючи до уваги майновий стан сторін, враховуючи статус відповідача, зменшив розрахований позивачем розмір пені та штрафу на 50%.

Зазначене рішення суду набрало законної сили.

На виконання вищевказаного рішення 27.12.2013р. господарським судом Дніпропетровської області видано наказ по справі №904/9011/13.

По справі №904/1698/15 предметом позову є стягнення з Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 5 661, 71 грн. інфляційних втрат та 1 152, 59 грн. 3% річних по договору №12/1053-ТЕ-4 купівлі-продажу природного газу від 29.10.2012р.

В п. 4.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 598-609 Цивільного кодексу України, рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання. Водночас, приписи ст. 625 Цивільного кодексу України не заперечують можливість звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов'язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за виконання грошового зобов'язання, зокрема, за період після прийняття судом відповідного рішення.

В п. п. 7.1 п. 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи №904/9011/13, господарський суд розглядав позовні вимоги про стягнення суми основної заборгованості, 3% річних, втрат від інфляційних процесів, пені та 7% штрафу за зобов'язаннями листопада та грудня 2012 року, при цьому, інфляційні втрати були нараховані в сумі 128, 58 грн. за загальний період прострочення грудень 2012р. - січень 2013р., а 3% річних в сумі 1 109, 51 грн. були нараховані за загальний період з 15.12.2012р. по 11.11.2013р.

По справі №904/1698/15 ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подано позов про стягнення за зобов'язаннями листопада та грудня 2012 року інфляційних втрат в сумі 5 661, 71 грн. за загальний період лютий 2013р. - серпень 2014р. та 3% річних в сумі 1 152, 59 грн. за загальний період з 12.11.2013р. по 06.10.2014р.

Отже, періоди нарахування 3% річних та інфляційних втрат у справах №904/1698/15 та №904/9011/13 не збігаються, таким чином, у зазначених справах різні предмети спору.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала господарського суду підлягає скасуванню, а справа - направленню до господарського суду для подальшого розгляду.

Відповідно п. 4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 80, 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2015р. по справі №904/1698/15 скасувати.

Справу №904/1698/15 направити до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.М. Герасименко

Суддя І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складений 27.05.2015р.)