ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

27 травня 2015 року Справа № 915/873/15

Суддя Смородінова О.Г., розглянувши матеріали

за позовом: Голови фермерського господарства «Хмельов Олександр Васильович»,

56541, Миколаївська область, Вознесенський район, с. Бузьке, вул. Соколинна, буд. 4

відповідач-1: Публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»,

01042, м. Київ, Новопечерський провулок, 19/3

відповідач-2: Товариство з обмеженою відповідальністю «Туртранс-Люкс»,

юридична адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 42, кв. 18

поштова адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 34/27

про: стягнення 47 575,31 грн. - матеріальних збитків, 4 428,00 грн. - витрат за проведення автотоварознавчої експертизи, 12 550,00 - моральної шкоди

встановив:

25.05.2015 року голова фермерського господарства «Хмельов О.В.» звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом від 22.05.15 р. до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» та ТОВ «Туртранс-Люкс» про стягнення 47 575,31 грн. - матеріальних збитків, 4 428,00 грн. - витрат за проведення автотоварознавчої експертизи, 12 550,00 - моральної шкоди.

Дослідивши подану позовну заяву, суд дійшов висновку про відмову в прийнятті її до розгляду виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відповідно до вимог ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

За приписами ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року Господарський процесуальний кодекс України не надає органу управління права подавати до господарського суду позов в інтересах підпорядкованих йому підприємств і організацій. В разі такого звернення в прийнятті позовної заяви слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Пунктом 8.1 наданого позивачем статуту фермерського господарства «Хмельов Олександр Васильович» встановлено, що управління господарством здійснює його голова.

Проте, голова фермерського господарства згідно ст. 1 ГПК України, не підпадає під дію положень Господарського процесуального кодексу України, оскільки, не є юридичною особою, а лише виступає органом управління вищевказаного господарства.

Також, слід зазначити, що позовну заяву підписану особою О.В. Хмельовим, посадове становище якого не вказано.

Згідно п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, питання про прийняття позовної заяви вирішується суддею, який має право відмовити у її прийнятті у випадках, передбачених статтею 62 ГПК України.

Таким чином, виходячи з наведених процесуальних норм, за суб'єктним складом учасників вказаних в позовній заяві цей спір не підвідомчий господарським судам, а тому в прийнятті позовної заяви слід відмовити.

Додатково суд звертає увагу заявника на наступне:

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити найменування та місцезнаходження сторін, ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб).

Абзацом 2 п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року встановлено, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Позивач в позовній заяві зазначив адресу відповідача-2 - вул. Чкалова, 34/27, м. Миколаїв, в той час, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оглянутих за допомогою офіційного сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua, юридична адреса відповідача-2 - вул. Шевченка, 42, кв. 18, м. Миколаїв.

Також, в поданій позовній заяві позивачем не зазначено повного найменування сторін та їх ідентифікаційні коди.

Згідно ст. 56, п. 2 ст. 57 ГПК України позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення. До позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

До поданого позивачем позову не додано доказів (опис вкладення та квитанція), що підтверджують відправлення позовної заяви з додатками відповідачам на їх юридичні адреси.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держаспорживстандарту України від 07.04.03 №55 встановлені вимоги щодо засвідчення копій, а саме: відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвічує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Додатки до поданої позовної заяви позивачем взагалі не засвідчені.

В поданій позовній заяві позивач просив витребувати з архіву СВ Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області кримінальне провадження № 0001472 з правовою кваліфікацією по ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Проте, суд звертає увагу на те, що згідно ст.ст. 33, 38 ГПК України обов'язок доказування покладено на кожну зі сторін судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ витребовується, обставини, що перешкоджають його наданню, підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Позивачем не дотримано вимог ст. 38 ГПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. У прийнятті позовної заяви голови фермерського господарства «Хмельов О.В.» відмовити.

2. Повернути позовну заяву і додані до неї документи заявнику.

Суддя ________________________ О.Г. Смородінова