РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/6571/15-г 15.05.15 р.

За позовом Житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-3"

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про зобов'язання вчинити дії та відшкодування збитків 28 102,76 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Бардаш О.В. за довіреністю № 1 від 12.1.2015 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Житлово-будівельний кооператив "Ромашка-3" звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про зобов'язання вчинити дії та відшкодування збитків 28 102,76 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.04.2015 р.

07.04.2015 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.04.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи та заява про зміну предмету позову і збільшення розміру позовних вимог.

Ухвалою від 15.04.2015 р. розгляд справи відкладено на 15.05.2015 р.

У судове засідання 15.05.2015 р. представник відповідача повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 15.05.2015 р. подав додаткові документи по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 15.05.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.10.2008 р. між Житлово-будівельним кооперативом «Ромашка-3» (надалі - позивач, Клієнт) та Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого являється Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (надалі - відповідач, Банк) укладено договір на розрахунково-касове обслуговування № 127121 (надалі - Договір), за умовами якого відповідач зобов'язався відкрити позивачу поточний рахунок у національній валюті та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до п.п. 2.1., 3.3.3. Договору, відповідач здійснює розрахунково-касове обслуговування в операційний день банку у порядку і на у мовах, визначених чинним законодавством, з 9-00 до 15-00 крім суботи та неділі, святкових і неробочих днів.

Згідно з п. 5.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання свої зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до п. 8.1. Договору, він набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом невизначеного часу.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до п. 8.4. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Пунктом 1.21 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що операційний день - це частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах;

За приписами п. 21.1. ст. 21., ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ініціювання переказу проводиться, зокрема, шляхом подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа. Ініціювання переказу здійснюється за платіжним дорученням.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач пред'явив до виконання платіжні доручення: № 28 від 29.01.2015 р. на суму 15 000,00 грн., № 26 від 28.01.2015 р. на суму 120 000,00 грн., № 20 від 28.01.2015 р. на суму 4 019,40 грн., № 25 від 28.01.2015 р. на суму 20 599,60 грн., № 38 від 16.02.2015 р. на суму 2 500,00 грн., № 50 від 16.02.2015 р. на суму 2 500,00 грн., № 51 від 16.02.2015 р. на суму 2 500,00 грн., № 52 від 16.02.2015 р. на суму 2 500,00 грн., № 38 від 10.02.2015 р. на суму 9 000,00 грн., № 36 від 10.02.2015 р. на суму 10 000,00 грн., № 35 від 10.02.2015 р. на суму 10 000,00 грн., № 34 від 10.02.2015 р. на суму 10 000,00 грн., № 33 від 10.02.2015 р. на суму 10 000,00 грн., № 32 від 10.02.2015 р. на суму 10 000,00 грн.

Відповідач одержав платіжні доручення: № 26 - 29.01.2015 р., № 28 - 29.01.2015 р., 20 - 29.01.2015 р., № 25 - 29.01.2015 р., № 38 від 16.02.2015 р. - 16.02.2015 р., № 50 - 16.02.2015 р., № 51 - 16.02.2015 р., № 52 - 16.02.2015 р., № 38 від 10.02.2015 р. - 12.02.2015 р., № 36 - 12.02.2015 р., № 35 - 12.02.2015 р., № 34 - 12.02.2015 р., № 33- 12.02.2015 р., № 32 - 12.02.2015 р., проте у встановлений Договором та законодавчими актами строк їх не виконав, чим порушив взяті на себе зобов'язання.

Відповідно до ст. 1073 Цивільного кодексу України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 8.4. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

За невиконання умов договору позивач просить стягнути з відповідача 13 864, 24 грн. пені.

Перевіривши наданий розрахунок, суд встановив, що позивачем невірно визначено період нарахування пені, оскільки відповідач мав здійснити міжбанківський переказ в строк до трьох банківських днів. Так, першим днем нарахування пені по платіжному дорученню № 28 є 04.02.2015 р., № 26 - 04.02.2015 р., № 20 - 04.02.2015 р., № 25 - 04.02.2015 р., № 51- 20.02.2015 р., № 52 - 20.02.2015 р., № 50 - 20.02.2015 р, № 38 від 16.02.2015 р, - 20.02.2015 р., № 38 від 10.02.2015 р. - 18.02.2015 р., № 36 - 18.02.2015 р., № 35 - 18.02.2015 р., № 34 - 18.02.2015 р., № 33 - 18.02.2015 р., № 32 - 18.02.2015 р.

За розрахунком, виконаним судом, розмір пені за неналежне виконання Договору становить 13 687,00 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 37 950,75 грн. інфляційних втрат та 1 139,53 грн. 3% річних.

Суд, дослідивши обставини справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаних вимог з наступних підстав.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. (зі змінами) «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» у п. 1.1. Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Проте, у даному випадку позивач не являється отримувачем грошових коштів за платіжними дорученнями, тож між сторонами відсутні саме грошові зобов'язання, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положення ст. 625 ЦК України.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про зобов'язання виконати платіжні доручення та стягнення з відповідача 13 6870,00 грн. пені обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні решти позову належить відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, 60; ) виконати наступні платіжні доручення Житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-3" (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 44; ):

- платіжне доручення від 29.01.2015 р. № 28 на суму 15 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 28.01.2015 р. № 26 на суму 120 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 28.01.2015 р. № 20 на суму 4 019,40 грн.;

- платіжне доручення від 28.01.2015 р. № 25 на суму 20 599,60 грн.;

- платіжне доручення від 16.02.2015 р. № 38 на суму 2 500,00 грн.;

- платіжне доручення від 16.02.2015 р. № 50 на суму 2 500,00 грн.;

- платіжне доручення від 16.02.2015 р. № 51 на суму 2 500,00 грн.;

- платіжне доручення від 16.02.2015 р. № 52 на суму 2 500,00 грн.;

- платіжне доручення від 10.02.2015 р. № 38 на суму 9 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 10.02.2015 р. № 36 на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 10.02.2015 р. № 35 на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 10.02.2015 р. № 34 на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 10.02.2015 р. № 33 на суму 10 000,00 грн.;

- платіжне доручення від 10.02.2015 р. № 32 на суму 10 000,00 грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, 60; ) на користь Житлово-будівельного кооперативу "Ромашка-3" (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 44; ) 13 687 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 00 коп. пені та 1 690 (одну тисячу шістсот дев'яносто) грн. 22 коп. судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 21.05.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна