ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р.Справа № 922/2095/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Трудівник", м.Сарни
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинком", м.Луганськ
про стягнення 420000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Кривенко О.О. (дов. № 303 від 08.05.2015 р.);

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2015 року комунальне підприємство "Трудівник" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Машінком" (відповідача) суми заборгованості у розмірі 420000,00 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору №305/1 від 06 березня 2014 року про закупівлю товарів за державні кошти.

На виконання Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" № 1632-18 від 12.08.2014 року та відповідно до розпорядження Вищого господарського суду України "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" №28-р від 02.09.2014 року визначено, які суди розглядатимуть справи, підсудні господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, зокрема: господарським судом Харківської області - господарських справ, підсудних господарському суду Луганської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 квітня 2015 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 28 квітня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 19.05.2015 р. позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки у судове засідання не повідомив.

Відповідно до ст. 64 ГПК України, у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідач зареєстрований в м. Луганськ.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно Акту господарського суду Харківської області від 03.04.2015 р. поштова кореспонденція господарського суду Харківської області за вихідним номером № 012031/2 по справі №922/2095/15, адресована до Товариства з обмеженою відповідальністю "Машинком" останньому не надсилалась, з посиланням на лист Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 19.02.2015 № 7-14-70, якими поінформовано, що відділення поштового зв'язку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської області (за переліком).

Відповідно до п.3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12 вересня 2014 року N 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" Із змінами і доповненнями, внесеними інформаційним листом Вищого господарського суду України від 1 грудня 2014 року N 01-06/2052/14":

"Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. Відповідно до п.4 вищезазначеного листа, за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду.

Відповідно до Порядку врегулювання питань, що виникають у зв'язку застосуванням Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", затвердженого Наказом керівника апарату господарського суду Харківської області №07-КА від 19 лютого 2015 року, а саме п. 2.2.: "За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і у спосіб зазначений у п.2.1 Порядку інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці господарського суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (http://hr.arbitr.gov.ua/sud5023)".

Ухвала суду від 02 квітня 2015 року була розміщена на сторінці господарського суду Харківської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy) (а.с.28).

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК (1798-12 ).

Відповідно до п.п.3.9.2, 3.9.3 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, господарським судом вжито необхідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу (відповідача), який знаходиться на території проведення АТО.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами. За таких обставин, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України, без участі представника відповідача.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення позивача, встановив наступне.

06.03.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "МАШІНКОМ" (відповідач, учасник) та Комунальним підприємством "Трудівник" (позивач, замовник) було укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 305/1, відповідно до п.1.1. якого, відповідач (учасник) зобов'язався у 2014 році поставити позивачу (замовник) товари, зазначені в специфікації (додаток №1), що є невід'ємною частиною цього договору, а позивач (замовник) зобов'язався прийняти і оплати такі товари.

Пунктом 10.1. договору встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2014 року або до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

У пункті 1.2 договору сторонами визначено найменування (номенклатура, асортимент) товару - 29.10.5 Автомобілі спеціального призначення. Сміттєвоз з боковим навантаженням, базове шасі МАЗ-533702. Кількість товарів: 1 одиниця

Відповідно до п. 3.1 Договору, ціна договору становить 650 0000,00 грн. з ПДВ, у тому числі ПДВ 108333,33 грн.

Порядок здійснення оплати товару визначено сторонами у розділі 4 договору, зокрема п.4.1 договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом оплати позивачем після пред'явлення відповідачем рахунка та видаткової накладної або після підписання сторонами акта приймання-передачі товарів.

Згідно з п.5.1 договору, строк (термін) поставки (передачі) товарів лютий 2014р.- травень 2014 р.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору про закупівлю товарів за державні кошти №305/1 від 06.03.2014 р., позивач перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ "МАШІНКОМ" грошові кошти у загальному розмірі 650000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№ 215, 216, 217 від 25.03.2014р.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що грошове зобов'язання з оплати за товар згідно з п.4.1 договору було виконане позивачем своєчасно та у повному обсязі.

Проте, в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов укладеного між сторонами договору, зокрема п.1.1, п.5.1, п.6.3 договору, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, а саме не здійснив доставку товару у місце призначення та не передача його покупцеві за актом приймання-передачі товару.

03 червня 2014 року позивачем, в порядку досудового вирішення спору, на адресу відповідача було надіслано письмову претензію з вимогою забезпечити негайну поставку товару.

На адресу позивача 03 червня 2014 р. надійшов лист за підписом директора ТОВ "МАШІНКОМ" Бобришева Д.Г., в якому відповідач повідомив про неможливість здійснення доставки товару, через суспільно-політичну ситуацію, яка склалась у місті Луганськ, та зобов'язався повернути кошти у сумі 650000,00 грн. у термін до 13 червня 2014 року.

Позивач стверджує, що відповідач у строк до 13.06.2014р. поставку товару не здійснив та вказаний авансовий платіж не повернув.

16 червня 2014 року позивачем на адресу ТОВ "МАШІНКОМ" надіслано претензію з вимогою негайного повернення усієї суми грошових коштів з урахуванням штрафних санкцій, передбачених договором та з урахуванням індексу інфляції за увесь час користування грошовими коштами.

Як стверджує позивач та не спростовується матеріалами справи, відповідачем 23 червня 2014 року на рахунок комунального підприємства "Трудівник" повернуто грошові кошти у розмірі 230000,00 грн.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази повернення позивачу сплачених останнім 420000,00 грн. або поставки (передачі) відповідного товару позивачеві у встановлений договором строк.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, позивач по справі, на правомірних підставах, в якості наслідку неналежного виконання продавцем (відповідачем по справі) свого обов'язку щодо поставки товару, за який сплачено попередню оплату, та способу захисту власного порушеного права, обрав повернення останнім такої попередньої оплати в розмірі 420000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов'язок по поставці товару у строк, встановлений договором, а також те, що відповідач не скористався своїми правами, наданими йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на участь його представника в судовому засіданні, на спростування позовних вимог, не надав суду доказів належного виконання договірних зобов'язань, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 420000,00 грн. визнаються судом обґрунтованими, вони відповідають вимогам договору та діючому законодавству України, підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами та підлягають задоволенню.

За результатами розгляду справи, керуючись статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає необхідним витрати по сплаті судового збору за подачу позову в розмірі 8400,00 грн. покласти на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 509, 525, 526, 611 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 4, 12, 33-34, 38, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України;

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МАШІНКОМ" (код 37456522; адреса: 91034, Луганська область, м.Луганськ, вул.Ломоносова, 96ж; р/р№0784 АТ "Укрексімбанк" філія м. Луганськ, МФО 304289) на користь Комунального підприємства "Трудівник" (код 13987410; адреса 34500, Рівненська область, м.Сарни, вул.Матросова, 2; р/р №0287 ГУДКСУ у Рівненській області, МФО 833017) 420000,00 гривень основного боргу, 8400,00 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.05.2015 р.

Суддя К.В. Аріт