УХВАЛА

15.05.2015Справа № 911/686/15

За позовом Фізичної особи - підприємця Сербіна Миколи Сергійовича

до Публічного акціонерного товариства "Укрспоцбанк" в особі Бучанського відділення Публічного акціонерного товариства "Укрспоцбанк"

про стягнення 64 822, 92 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Жабен М.І.

від відповідача: Ганага А.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Сербін Микола Сергійович звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрспоцбанк" в особі Бучанського відділення Публічного акціонерного товариства "Укрспоцбанк" про стягнення збитків за несанкціоноване списання коштів позивача з рахунку, відкритого за договором № 400/29-16 від 14.02.2007 р.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.02.2015 р. порушено провадження у справі № 911/686/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10.03.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.03.2015 р. матеріали справи № 911/686/15 передано за територіально підсудністю до Господарського суду міста Києва.

19.03.2015 р. матеріали справи № 911/686/15 надійшли до Господарського суду міста Києва та передані на розгляд судді Пригунової А.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 р. суддею Пригуновою А.Б. справу № 911/686/15 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

15.04.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Укрспоцбанк" надійшло клопотання про припинення провадження у даній справі у зв'язку з наявністю третейського застереження у договорі № 400/29-16 від 14.02.2007 р.

Також відповідач подав відзив на позовну заяву у якому зазначає, що списання коштів за рахунку Фізичної особи - підприємця Сербіна Миколи Сергійовича здійснено за допомогою таємних ключів ЕЦП, до яких співробітники банку не мають доступу.

У судовому засіданні 05.05.2015 р. позивач подав заперечення на клопотання про припинення провадження у справі, у яких зазначає що згідно з приписами п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейським судам непідвідомчі справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), в той час як предметом договору № 400/29-16 від 14.02.2007 р. є надання послуг з розрахунково-касового обслуговування, а відтак - даний спір не підвідомчий третейському суду.

Розглянувши вищевказане клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрспоцбанк", дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представників сторін, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до договору № 400/29-16 від 14.02.2007 р. відповідач зобов'язався відкрити Фізичній особі - підприємцю Сербіну Миколі Сергійовичу поточний рахунок в українській гривні та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування.

За визначенням, що міститься у п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Крім того, варто звернути увагу на ототожнення законодавцем для цілей Закону України «Про третейські суди» послуг банку (кредитної спілки), в той час як за змістом Закону України «Про кредитні спілки» кредитною спілкою є неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" споживачем, права якого захищаються на підставі закону, є лише громадянин (фізична особа), котрий придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб.

Тобто, Пленум Верховного Суду України відзначає, що позовна заява про захист прав споживача подається саме споживачем, у разі порушення його прав, передбачених Законом України "Про захист прав споживачів".

В той же час, в межах даної справи розглядається спір щодо відшкодування збитків Фізичної особи - підприємця Сербіна Миколи Сергійовича, у зв'язку зі списанням коштів з його рахунку, відкритого на підставі договору № 400/29-16 від 14.02.2007 р., тобто виник з договірних відносин між сторонами у процесі здійснення ними підприємницької діяльності, у зв'язку з чим ані Фізична особа - підприємець Сербін Микола Сергійович, ані Публічне акціонерне товариство "Укрспоцбанк" не підпадають під визначення споживача, у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Тож, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що положення п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» не розповсюджуються на правовідносин сторін, що є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

За змістом ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин;

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Пунктом 3.2. договору № 400/29-16 від 14.02.2007 р., сторони погодили, що у разі неможливості вирішити спір шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою 01002, м. Київ, вул. М.Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею, спір розглядається третейським суддею Мороз Оленою Анатоліївною або Білоконем Юрієм Миколайовичем.

Відповідно до п. 4.2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що є письмова угода сторін про передачу спору на вирішення третейського суду (пункт 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. В останньому випадку провадження підлягає припиненню з посиланням на зазначену норму Господарського процесуального кодексу України. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім; у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною та не визнавалася недійсною, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Тож, приймаючи до уваги, що сторони дійшли згоди про вирішення всіх спорів та розбіжностей, які можуть виникнути під час договору № 400/29-16 від 14.02.2007 р. третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, зважаючи, що вказаний договір є чинним та в судовому порядку не оспорений і не визнаний недійсним, враховуючи, що відповідач наполягає на розгляді даного спору саме третейським судом, суд вважає за необхідне припинити провадження у даній справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013, № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України» статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 Господарського процесуального кодексу). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 Господарського процесуального кодексу, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись п. 5 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

Провадження у справі 911/686/15 за позовом Фізичної особи - підприємця Сербіна Миколи Сергійовича до Публічного акціонерного товариства "Укрспоцбанк" в особі Бучанського відділення Публічного акціонерного товариства "Укрспоцбанк" про стягнення 64 822, 92 грн. припинити.

Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Пригунова А.Б.