ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.05.15р. Справа № 904/2520/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного товариства "ТЕРРА БАНК", м. Київ

до Повного товариства "Ломбард "Кредит-Оптіма" РЕВА І КОМПАНІЯ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 15000грн.00коп., процентів в розмірі 36709грн.51коп., пені за прострочені проценти в розмірі 8165грн.96коп., комісії в розмірі 637грн.50коп., пені за несвоєчасну сплату комісії в розмірі 97грн.14коп.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство «ТЕРРА БАНК» звернулось до Повного товариства «Ломбард «Кредит-Оптіма» РЕВА І КОМПАНІЯ» з позовом про стягнення простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 15000грн.00коп., процентів в розмірі 36709грн.51коп., комісії за обслуговування рахунку в розмірі 637грн.50коп., пені за прострочення оплати процентів в розмірі 8165грн.96коп. та пені за несвоєчасну оплату комісії в розмірі 97грн.14коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №50-К/05 від 22.09.2005р. щодо повернення в строк до 21.09.2010р. наданого кредиту в розмірі 15000грн., внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість та були нараховані штрафні санкції.

На адресу суду надійшло письмова заява від відповідача, у якій він визнає позовні вимоги та просить суд розглядати справу без участі його повноважного представника.

Позивач також заявив клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Закритим акціонерним товариством Український Банк Міжнародного Співробітництва «Інвест-Кривбас Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ТЕРРА БАНК») (далі - банк) та Повним товариством «Кредит Оптіма» (правонаступником якого є Повне товариство «Ломбард «Кредит-Оптіма» РЕВА І КОМПАНІЯ») (далі - позичальник) був підписаний кредитний договір №50-К/05 від 22.09.2005р. (далі - договір), згідно якого банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття відкличної револьверної кредитної лінії на суму 15000грн. на поповнення оборотних коштів строком на 60 місяців з кінцевим терміном погашення 21.09.2010р. з виплатою 25% річних.

На підставі пункту 2.1 договору банк зобов'язався відкрити для надання кредитної лінії позичковий рахунок №2278 та рахунок по процентам №2278; надати кредит шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку по реквізитам, наданим позичальником в платіжному дорученні або на поточний рахунок в межах суми, вказаної в п. 1.1 Договору.

В свою чергу, на позичальника приписами пункту 2.2 договору покладений обов'язок з використання кредитної лінії за цільовим призначенням; забезпечення повернення кредиту у визначений строк; сплати процентів за користування кредитної лінії щомісяця в останній робочий день кожного місяця.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено відповідачем, позивачем було виконане зобов'язання з надання кредиту в розмірі 15000грн. Відповідач вказані кошти в строк, визначений договором, не повернув, що обумовило звернення позивача з позовом до суду.

За приписами статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статті 1048 цього Кодексу проценти виплачуються до дня повернення кредиту.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 15000грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в повному обсязі.

Таким чином, відповідач не мали підстав для ухилення від виконання обов'язку виконати зобов'язання з оплати суми простроченої заборгованості в розмірі 15000грн.

Крім того, позивач заявив до стягнення суму процентів в розмірі 36709грн.51коп. та 637грн.50коп. комісії за обслуговування рахунку.

В підпункті 2.2.8 договору сторони узгодили, що за відкриття кредитного рахунку згідно тарифів банку позичальник зобов'язується перераховувати банку в останній робочий день кожного місяця та на момент закінчення терміну дії кредитної лінії 0,05% від ліміту кредитної лінії, який діяв на це день.

За приписами пункту 3.1 договору у випадку несвоєчасного погашення основного боргу позичальник сплачує банку 50% річних від суми залишку простроченої заборгованості за кредитом.

Додатковою угодою від 19.12.2007р. сторони внесли зміни до договору №50-К/05 від 22.09.2005р. та визначили, що процентна ставка встановлюється в розмірі 24% річних.

Оскільки позичальник не виконав договірне зобов'язання в строк до 21.09.2010р., починаючи з 22.09.2010р. позивач вираховував 48% річних від суми простроченої заборгованості.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що у випадку несвоєчасного погашення процентів за користування кредитом та комісійних винагород за відкриття кредитного рахунку і за обслуговування рахунку, в строки, визначені в підпунктах 2.2.3, 2.2.7, 2.2.8 даного договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів.

На підставі вказаного пункту позивачем нараховано та заявлено до стягнення суми пені за прострочення оплати процентів в розмірі 8165грн.96коп. та пені за несвоєчасну оплату комісії в розмірі 97грн.14коп. за період з 01.12.2013р. по 17.11.2014р. Оскільки відповідачем було прострочено виконання грошових зобов'язань, позивач правомірно заявив до стягнення вищенаведені суми штрафних санкцій.

Оскільки позивач на підставі положень статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1827грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ТЕРРА БАНК", м. Київ до Повного товариства "Ломбард "Кредит-Оптіма" РЕВА І КОМПАНІЯ", м. Кривий Ріг про стягнення простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 15000грн.00коп., процентів в розмірі 36709грн.51коп., комісії за обслуговування рахунку в розмірі 637грн.50коп., пені за прострочені проценти в розмірі 8165грн.96коп. та пені за несвоєчасну оплату комісії в розмірі 97грн.14коп. - задовольнити.

Стягнути з Повного товариства «Ломбард «Кредит-Оптіма» РЕВА І КОМПАНІЯ» (Ідентифікаційний код 32692910, місцезнаходження - 50050, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рязанова, 19) на користь Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК" (Ідентифікаційний код - 24425738, місцезнаходження - 01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28В) суму простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 15000грн.00коп., процентів в розмірі 36709грн.51коп., комісії за обслуговування рахунку в розмірі 637грн.50коп., пеню за прострочені проценти в розмірі 8165грн.96коп. та пеню за несвоєчасну оплату комісії в розмірі 97грн.14коп.

Стягнути з Повного товариства «Ломбард «Кредит-Оптіма» РЕВА І КОМПАНІЯ» (Ідентифікаційний код 32692910, місцезнаходження - 50050, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рязанова, 19) в дохід Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 1827грн.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 20.05.2015р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 25.05.2015р.

Суддя Р.Г. Новікова