ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 травня 2015 року Справа № 910/21757/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Шемета Олександра Віталійовича
на рішення та постановуГосподарського суду міста Києва від 15.12.2014 Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015
у справі№ 910/21757/14 Господарського суду міста Києва
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільській господар"
доПублічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
провизнання зобов'язань припиненими

ВСТАНОВИВ:

Подана Шеметом Олександром Віталійовичем до Вищого господарського суду України касаційна скарга на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у справі № 910/21757/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (стаття 4 Закону України "Про судовий збір").

Розмір мінімальної заробітної плати встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" в сумі 1218,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є позовні вимоги про визнання припиненими зобов'язань за кредитним договором № 01/04-2014 від 30.01.2014, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільський господар" та Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк", та додатковими угодами до нього, в частині заборгованості за кредитом у загальному розмірі 6091250,57 грн.; визнання припиненими 10 договорів, укладених між АТ "Брокбізнесбанк" та ТОВ "Подільський господар" в якості забезпечення кредитних зобов'язань, а саме: Договору застави від 30.01.2014; Договору застави від 31.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською JI.O. та зареєстрованого в реєстрі за №356; Договору застави від 31.01.2014; Договору застави від 31.01.2014; Іпотечного договору від 31.01.2014, посвідченого приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу Хмельницької області Якимчук І.П. та зареєстрованого в реєстрі за №138; Іпотечного договору від 31.01.2014, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори Огородник Л.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 188; Іпотечного договору від 31.01.2014, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори Огородник Л.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 192; Іпотечного договору від 31.01.2014, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори Огородник Л.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 194; Іпотечного договору від 31.01.2014, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори Огородник Л.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 196; Іпотечного договору від 31.01.2014, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської районної державної нотаріальної контори Огородник Л.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 190.

Відповідно до п. 2.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 і постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у справі № 910/21757/14 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Отже, при поданні касаційної скарги скаржник повинен сплатити судовий збір, виходячи з вимог, наведених у касаційній скарзі.

Таким чином, за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення скаржник повинен сплатити судовий збір окремо з кожної з таких немайнових вимог, а саме: 9378,60 грн.

До касаційної скарги скаржником у якості доказу сплати судового збору додано квитанцію від 30.04.2015 № ПН113349, яка містить неправильне обрахування суми судового збору, що є підставою для повернення касаційної скарги в порядку п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, положень розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Шемета Олександра Віталійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у справі № 910/21757/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир