ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2015 р. Справа № 922/1183/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В. посвідчення № 016182 від 12.04.2013 року

позивача - Саньков Ю.В. дов. № 08-11/4662/2-14 від 24.12.2014 року

відповідача - Григор'єва О.І. дов. б/н від 20.01.2015 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційні скарги Заступника прокурора Харківської області (вх. № 2346 Х/3), Харківської міської ради (вх. № 2347 Х/3), Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" (вх. №2345 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.03.15 у справі № 922/1183/15

за позовом Заступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради

до Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт", м. Харків

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.03.2015 у справі № 922/1183/15 (суддя Пономаренко Т.О.) провадження у справі припинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Заступник прокурора Харківської області звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.03.2015 у справі № 922/1183/15, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до господарського суду Харківської області. В обґрунтування викладених вимог заступник прокурора зазначає про те, що судом першої інстанції невірно застосовано положення ч. 1 ст. 12, п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, посилаючись на те, що договір про надання послуг по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харкова, є публічним договором, тому вважає, що наявність в суб'єктному складі сторін договору фізичної особи не є ознакою цивільної юрисдикції даного спору.

Харківська міська рада також не погодилась з ухвалою господарського суду Харківської області від 31.03.2015 у справі № 922/1183/15, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до господарського суду Харківської області. Харківська міська рада посилається на те, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. При цьому, позивач зазначає про те, що Харківська міська рада не є стороною по договору про надання послуг по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харкова, а є власником КСП «Харківгорліфт», яке здійснює діяльність на підставі прийнятих Харківською міською радою нормативно-правових документів, та інтереси Харківської міської ради не порушені. Таким чином, позивач вважає, що заступник прокурора Харківської області не мав правових підстав щодо звернення до суду з позовом від імені Харківської міської ради, якщо права Харківської міської ради, як представницького органу територіальної громади, не порушені.

Крім того, з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.03.2015 у справі № 922/1183/15 звернулось Комунальне спеціалізоване підприємство "Харківгорліфт" (відповідач у справі), в якій просить скасувати ухвалу, справу передати на розгляд господарського суду Харківської області. Відповідач зазначає про неправомірність та необґрунтованість заявлених заступником прокурора позовних вимог, посилаючись при цьому на те, що Харківська міська рада не є стороною по договору про надання послуг по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харкова, а також на факт відсутності порушення інтересів Харківської міської ради.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 об`єднано апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області (вх. 2346 Х/3), Харківської міської ради (вх. № 2347 Х/3) та Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" (вх. 2345 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 31.03.2015 у справі № 922/1183/15 в одне апеляційне провадження та призначено їх до розгляду на 28 квітня 2015 о 09:30 год.

28.04.2015 в судовому засіданні представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про продовження строку вирішення спору за межами строків, визначених ст. 69 ГПК України, на 15 днів, та відкладенні розгляду справи.

В судовому засіданні 28.04.2015 оголошено перерву до 14.05.2015.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, заступник прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт", в якій просив суд визнати недійсним правочин у формі договору про надання послуг по облуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харкова, який опубліковано 28.12.2013 в спеціальному випуску газети "Харьковские Известия", укладеного між Комунальним спеціалізованим підприємством "Харківгорліфт" і власниками (наймачами) квартир (житлового приміщення в гуртожитку), власниками, орендарями нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що Харківська міська рада не є стороною в договорі, а сам договір стосується взаємовідносин КСП «Харківгорліфт» виключно з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень в гуртожитку), які є фізичними особами, в зв'язку з цим дійшов висновку про те, що правовідносини у даній справі не носять господарський характер, а тому припинив провадження у справі на підставі п. 1, ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

З даними висновками повністю погоджується колегія суддів.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Приписами статті 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як зазначено в п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" з урахуванням приписів статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) справи зі спорів, пов'язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, розглядаються господарськими судами за одночасної наявності двох умов: якщо ці спори виникають з цивільних (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України) або господарських (стаття 3 Господарського кодексу України, далі - ГК України) відносин, у тому числі з корпоративних, та суб'єктний склад сторін спору відповідає вимогам статті 1 ГПК).

Справа підвідомча господарському суду в тому випадку, коли суб'єктний склад учасників відповідає ст. 1 ГПК України, а правовідносини носять господарський характер.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам").

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах, якщо спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється ст. 12 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Згідно п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Позовна заява подана заступником прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт".

Предметом даного спору є визнання недійсним договору про надання послуг по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харків, який опубліковано 28.12.2013 в спеціальному випуску газети "Харьковские известия"

З матеріалів справи вбачається, що сторонами за спірним договором про надання послуг по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харків є Комунальне спеціалізоване підприємство "Харківгорліфт" та власники (наймачи) квартир (житлового приміщення в гуртожитку), власники, орендарі нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Позивач - Харківська міська рада, не є стороною в даному договорі про надання послуг по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харків.

З урахуванням викладеного, вищевказаний договір стосується взаємовідносин відповідача (Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт") виключно з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень в гуртожитку), власниками, орендарями нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку), які є фізичними особами.

Відповідно до абз.2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 р., критеріями розмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

З урахуванням викладеного, виходячи з суб'єктного складу спору і характеру спору, характеру спірних правовідносин, які стосується взаємовідносин відповідача (Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт") виключно з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень в гуртожитку), власниками, орендарями нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку), які є фізичними особами, даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно припинив провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки даний спір не підлягає розгляду в господарських судах України.

Наведені в апеляційних скаргах доводи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що апеляційні скарги заступника прокурора Харківської області, Харківської міської ради та Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" позбавлені фактичного та правового обґрунтування на їх підтвердження, ухвала господарського суду Харківської області від 31.03.2015 у справі № 922/1183/15 прийнята без порушень норм процесуального права, а доводи заявників, з яких подані апеляційні скарги, не можуть бути підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги заступника прокурора Харківської області, Харківської міської ради та Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 31.03.2015 у справі № 922/1183/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 18.05.2015 року

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.