Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "26" травня 2015 р. Справа № 906/587/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Казначеєва О.С., дов. № б/н від 25.05.15р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Теплогазсервіс-Житомир" (Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євро Фасад" (м. Новоград-Волинський)

про стягнення 5000,00 грн.

Приватне підприємство "Теплогазсервіс-Житомир" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євро Фасад" про стягнення 5000 грн. боргу.

В обґрунтування фактичних та правових підстав для подання позову позивач посилався на порушення відповідачем п. 5.2.1. Договору №21 від 28.11.2012 р., а також на законодавство України, зокрема, на ст. 173, 193, ч.1 ст. 222 Господарського кодексу України та ст. 525, 526, 530, 629, 837, 853, 854 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 22.04.15 р. суд порушив провадження у справі.

У судовому засіданні 14.05.15 р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Ухвалою від 14.05.15 р. суд відклав розгляд справи, зобов'язавши відповідача виконати вимоги ухвали суду від 22.04.15 р. та додатково подати письмовий відзив в частині заявлених позивачем витрат на послуги адвоката в сумі 3500,00 грн.

В засіданні суду 26.05.15 р. представник відповідача в усній формі позов в частині основного боргу визнала.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 року у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представника однієї із сторін справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вищевикладеного, неявка представника позивача в засідання суду не перешкоджає вирішенню спору.

У судовому засіданні представнику відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши уповноваженого представника відповідача,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євро Фасад" (Генпідрядник) та Приватним підприємством "Теплогазсервіс-Житомир" (Субпідрядник) було укладено Договір субпідряду №21, за яким, відповідно до п.1.1. Субпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі №21, на свій ризик виконати за завданням Генпідрядника з використанням обладнання та матеріалів, яке надає Генпідрядник, а Генпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у Договорі №21, прийняти та оплатити такі роботи: улаштування зовнішнього газопроводу та роботи з реконструкції паливної (автоматика, електроосвітлення, тепломеханічне обладнання, газопостачання) на об'єкті з добудови спортивного залу до приміщення Наталівської ЗОШ І-ІІ ступенів в с. Наталівка, провулок Шкільний, 1 Новоград-Волинського району Житомирської області.

Згідно п.п. 2.1. оплата виконаної Субпідрядником роботи, що визначена в п. 1.1. Договору №21, здійснюється за договірною ціною, яка становить 60200,00 грн. (шістдесят тисяч двісті грн., 00 коп.) в т.ч. ПДВ 10033,33 грн. (десять тисяч тридцять три грн., тридцять три коп.).

Відповідно до п.п. 3.1.,3.2.,3.3. Договору №21 оплата за Договором проводиться згідно довідки КБ-3, КБ-2в; форма оплати - безготівкова; кінцевий розрахунок проводиться Генпідрядником після повного завершення виконаних робіт, визначених у п. 1.1. Договору №21, включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків, тобто після підписання Сторонами Акта здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно п. 4.1. Договору №21 Субпідрядник виконує роботи, визначені в п. 1.1. Договору до 25 грудня 2012 р. Однак 25 грудня 2012 року між Генпідрядником та Субпідрядником було укладено Додаткову угоду до Договору субпідряду №21, за якою було продовжено термін виконання робіт до 30 квітня 2013 р., а також продовжено термін дії Договору до 30 червня 2013 року.

Згідно п. 5.1. Субпідрядник зобов'язаний:

- своїми силами та засобами виконати всі роботи, визначені в п. 1.1. Договору №21, в обсягах і в строки, передбачені Договором, і здати роботи Генпідряднику в стані, що відповідає проектній документації;

- поставити на місце виконання робіт, передбачених в п. 1.1. Договору №21 необхідні конструкції, комплектуючі вироби відповідно до проекту і здійснити їх прийняття, розвантаження, складування і зберігання в період виконання робіт за Договором;

- побудувати своїм силами та засобами усі тимчасові споруди, необхідні для складування матеріалів, виробів, конструкцій, призначених для виконання робіт за Договором №21;

- забезпечувати на місці виконання робіт, визначених в п. 1.1. Договору №21 вжиття необхідних заходів по техніці безпеки та пожежної безпеки;

- в 5-денний термін з моменту завершення робіт, визначених в п. 1.1. Договору №21, подати на підписання Акт здачі-приймання виконаних робіт;

- в 10-денний термін після підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт

вивезти з місця виконання таких робіт майно, що належить Субпідрядникові.

Згідно п. 5.2. Генпідрядник зобов'язаний:

- оплатити Субпідрядникові роботи, визначені п. 1.1. Договору №21 в розмірах і в строки, встановлені Договором;

- прийняти виконані Субпідрядником роботи та підписати Акт здачі-приймання виконаних робіт за умови належного виконання таких робіт Субпідрядником протягом двох днів з дати одержання Акту від Субпідрядника.

29.03.2013 року відповідно до умов Договору №21 був підписаний Акт здачі-приймання виконаних робіт за грудень 2012 року (а.с. 13-18) З боку Генпідрядника щодо обсягів та якості виконаних робіт жодних нарікань не було. Таким чином Субпідрядником - Приватним підприємством "Теплогазсервіс-Житомир" було повністю та належним чином виконано умови Договору субпідряду №21 від 28.11.2012 року та Додаткової угоди від 25.12.2012 року. Зважаючи на це, відповідно до Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати(КБ-3), Товариство з обмеженою відповідальністю повинно сплатити за виконані роботи за договором 60200,00 (шістдесят тисяч двісті грн., 00 коп.)(а.с. 12)

Однак Генпідрядник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євро Фасад" сплатило за виконані роботи лише частину суми, тобто 55200,00 грн. (п'ятдесят п'ять тисяч двісті грн., 00 коп.) чим порушило п.2.1., 3.3., 4.2., та п.п. 5.2.1 Договору субпідряду №21 від 28.11.12 р., у зв'язку з чим і виникла заборгованість у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків (а.с. 23).

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи господарський суд вирішив задовольнити повністю позовні вимоги ПП "Теплогазсервіс-Житомир" в частині стягнення боргу з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у 7-денний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно зі ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євро Фасад" було порушено вимоги чинного законодавства та договору субпідряду №21, що потягло за собою виникнення боргу перед Приватним підприємством "Теплогазсервіс-Житомир" в розмірі 5000,00 грн., що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків (а.с. 23) та Випискою з рахунку (а.с. 20-22), що і є підставою задоволення позову повністю в частині стягнення боргу.

Щодо відшкодування судових витрат.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються, зокрема, з судового збору та витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

Відповідно до статті 49 ГПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1827,00 грн. відшкодовується за рахунок відповідача.

Відповідно до ч. 5 цієї статті суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката, покладаються при задоволенні позову - на відповідача.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивач надав до матеріалів справи копію Договору №1/31-03/15 від 31.03.15року про надання правової допомоги, згідно якого Адвокат надає правову допомогу клієнту з приводу складання процесуальних документів, а також представництва та захисту прав та інтересів в судах України загальної юрисдикції всіх інстанцій і т.д. ( а с. 33).

Відповідно до п. 2 Договору Клієнт надає Адвокату для виконання цього Договору повноваження на ведення справи в суді з правом вчинення від імені Клієнта всіх процесуальних дій, які може вчинити сам Клієнт.

Відповідно до Додатку №1 до Договору (а.с. 33 зворот) визначено вартість послуг Адвоката, які складаються з наступних сум:

- консультація правового характеру - 200 (двісті) грн.;

- складання позовної заяви та підготовка матеріалів для подання до господарського суду Житомирської області по справі щодо стягнення суми боргу з ТОВ "Будівельна компанія "Євро Фасад" по договору субпідряду від 28.11.2012 р. - 750 (сімсот п'ятдесят) грн.;

- представництво інтересів та ведення справи в господарському суді Житомирської області по справі щодо стягнення суми боргу з ТОВ "Будівельна компанія "Євро Фасад" по договору субпідряду від 28.11.2012 р. на користь ПП "Теплогазсервіс-Житомир" - 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн.

Таким чином загальна вартість надання правової допомоги становить 3500 (три тисячі п'ятсот) грн.

У п. 2 Додатку №1 до Договору сторони погодили, що гонорар, визначений в п.1 даного додатку, сплачується Клієнтом на користь Адвоката авансовим платежем в розмірі 100% до початку надання послуг шляхом внесення готівки або шляхом перерахування на картковий рахунок Адвоката .

Платіжним дорученням №591 від 20.04.15 р. підтверджується факт перерахування позивачем на картковий рахунок адвоката коштів в сумі 3500,00 грн. (а. с. 37).

Актом виконаних робіт від 14.05.15 р. позивачем було прийнято в повному обсязі та повністю оплачено послуги правового характеру на суму 3500 (три тисячі п'ятсот) грн. (а. с. 36).

Разом з тим, при застосуванні ч.5 ст. 49 ГПК України суд враховує наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона , зокрема, адвокат, зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (далі - Закон про адвокатуру).

Згідно ст.30 Закону про адвокатуру, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги є різновидом договору про надання послуг ( ст.ст. 901, 903 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Таким чином, за визначенням ст. 901 ЦК України зміст предмета Договору про надання правової допомоги складається власне із професійних юридичних дій виконавця, невіддільних від його особи та з позитивного для замовника ефекту від таких дій.

Для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката за договором про надання правової допомоги необхідним є як факт їх надання позивачу, так і те, що зміст наданих послуг є необхідним для розгляду справи у господарському суді.

У пункті 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" ( далі - Постанова ВГСУ №7) роз'яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з оплатою послуг адвоката Ковальової Н.М. щодо ведення цієї справи, то господарський суд виходить з принципу "розумного обґрунтування" останніх, який полягає у співрозмірності цих витрат з ціною позову, ступенем складності справи та тривалістю її розгляду, обсягом часу, роботи та правових знань, які необхідні для належного виконання доручення, строками його виконання тощо.

До таких послуг суд не відносить консультацію правового характеру на суму 200 грн., оскільки судом не встановлена форма консультації як послуги ( усна чи письмова), зміст консультації як послуги відносно предмету та підстав цього позову та дата фактичного надання консультації як послуги.

Стосовно послуги: складання позовної заяви та підготовка матеріалів для подання до господарського суду Житомирської області по справі щодо стягнення суми боргу з ТОВ "Будівельна компанія "Євро Фасад" по договору субпідряду від 28.11.2012 р. на суму 750 грн.

Підставою для порушення провадження у господарській справі є позовна заява ( ст.ст. 54, 61 та 64 ГПК України). Право її підпису процесуальне законодавство надає представнику, у зв'язку з чим ч. 3 ст. 57 ГПК України зобов'язує до позовної заяви, підписаної представником позивача, додавати довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Однак подана до господарського суду Житомирської області 20.04.15 р. позовна заява підписана безпосередньо директором ПП "Теплогазсервіс-Житомир" Степанець О. П., і жодних доказів на підтвердження тим обставинам, що останню подано до суду в тій самій редакції, що підготовлена адвокатом Ковальовою Н.М. та коли її було надано директору ПП "Теплогазсервіс-Житомир" - немає.

До позовної заяви позивачем додаються документи, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до статті 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК).

Копії, які видаються, зокрема, підприємствами усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону про адвокатуру адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов'язковий спосіб посвідчення копій документів.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору ( п.2.2 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Оскільки додані до позовної заяви копії документів не вважались належними та допустимими доказами, ухвалою суду від 22.04.2015року про порушення провадження у позивача були витребувані їх оригінали для огляду в засіданні суду.

Вищевикладеним суд не встановив факт надання адвокатом послуги стосовно складання позовної заяви та підготовка матеріалів для подання до господарського суду Житомирської області по справі щодо стягнення суми боргу з ТОВ "Будівельна компанія "Євро Фасад" по договору субпідряду від 28.11.2012 р. на суму 750 грн.

Стосовно послуги: представництво інтересів та ведення справи в господарському суді Житомирської області по справі щодо стягнення суми боргу з ТОВ "Будівельна компанія "Євро Фасад" по договору субпідряду від 28.11.2012 р. на користь ПП "Теплогазсервіс-Житомир" - 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн.

Відповідно до п. п.3 та 7 ч. 1 ст. 65 ГПК України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя в необхідних випадках вчиняє такі дії по підготовці справи до розгляду:

- викликає представників сторін ( якщо сторони знаходяться у тому ж населеному пункті, що й господарський суд) для уточнення обставин справи і з'ясовує, які матеріали маже бути подано додатково;

- вирішує питання про визнання явки представників сторін у засідання господарського суду обов'язковою.

За змістом п.3 ч.1 ст. 65 ГПК України виклик представників сторін у перше засідання суду здійснюється судом, насамперед, для з'ясування у позивача суті позовних вимог та у відповідача суті заперечень проти позову, огляду оригіналів доказів, з'ясування наявності у сторін спору додаткових доказів на підтвердження вимог та заперечень, роз'яснення сторонам їх процесуальних прав та обов'язків, а такої наслідків вчинення (не вчинення) певних процесуальних дій.

Окрім того, до початку розгляду справи по суті у першому засіданні суду суддя роз'яснює позивачу право змінити предмет або підстави позову, а відповідачу - подати зустрічний позов.

За змістом п. 7 ч.1 ст. 65 ГПК України суддя вирішує також питання про визнання явки представників сторін у засідання господарського суду обов'язковою.

Зазначена процесуальна дія є необхідною , коли пояснення представників сторін суд визнає в якості засобу доказування згідно статті 32 ГПК України.

Так, згідно ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

Ці дані, як зазначено у ч.2 цієї статті, встановлюються , зокрема, такими засобами доказування як поясненнями представників сторін. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін мають бути викладені письмово.

Саме тому, в абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, згідно якого до інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема, витрати сторін, пов'язані з явкою їхніх представників у засідання господарського суду, з а у м о в и, що т а к у я в к у с у д о м б у л о в и з н а н о о б о в ' я з к о в о ю.

В ухвалі суду від 22.04.14 року про порушення провадження у справі суд викликав в засідання суду 14.05.15р. уповноважених представників сторін спору з документами, що посвідчують особу та підтверджують повноваження. А також роз'яснив, що неможливість заміни представника і неможливість переходу до розгляду справи по суті без його участі (ч. 4 ст. 22 ГПК України) в першому засіданні суду доводити перед судом на загальних підставах (ст.ст. 22, 32-34 ГПК України).

Одночасно судом зобов'язано сторін спору надати в засідання суду оригінали документів, доданих до позовної заяви в копіях, для огляду.

Враховуючи вищевикладене, в ухвалі суду від 22.04.15р. суд не застосовував п.7 ч.1 ст. 65 ГПК України, оскільки не визнавав явку представника позивача обов'язковою для дачі пояснень по суті спору особисто. Формулювання резолютивної частини ухвали суду " викликати в засідання суду уповноважених представників сторін спору" є загальним правилом роз'яснення судом права сторін спору забезпечити участь їх представників у відкритому засіданні суду з розгляду спору, що виник між ними.

В ухвалі суду від 14.05.15р. явка представника сторін в засідання суду обов'язковою також не визнавалася.

У п. 3.9.2. та п.3.9.3. Постанови ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено наступне:

- у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору;

- господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні;

- неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови;

- у разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду п р е д с т а в н и к а п о з и в а ч а, я к щ о й о г о п р и с у т н і с т ь було в и з н а н о о б о в 'я з к о в о ю , суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК;

- що ж до представника відповідача, то у разі нез'явлення його представника за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд справи (стаття 77 ГПК), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК або статтею 90 ГПК.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідною участь представника позивача лише в першому засіданні суду 14.05.15р., у якому суд оглянув оригінали документів , доданих до позовної заяви копіях, засвідчених неналежним чином, з'ясував у представника позивача (адвоката) суть позовних вимог та перейшов до розгляду справи по суті, оскільки позивач не змінив предмет або підстави позову, дослідив матеріали справи, та дійшов висновку про відкладення розгляду справи на 26.05.15р. для забезпечення права відповідача взяти участь у змагальному процесі в межах строку вирішення спору та подати відзив на заявлені позивачем до відшкодування витрати на послуги адвоката в загальній сумі 3500,00 грн., про наявність яких стороні спору не було відомо.

З врахуванням викладеного, судом враховуються за аналогією закону приписи Закону України від 20.12.2011 № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" в частині розміру компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, яка не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішив відшкодувати позивачу витрати на правову допомогу адвоката в сумі 487,20 грн., що пропорційно 40 відсоткам встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за участь останнього в засіданні суду 14.05.15р.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Євро Фасад" (11700, м. Новоград-Волинський, вул. Шевченко, 10, ) на користь Приватного підприємства "Теплогазсервіс-Житомир" (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 8А, к.1, ):

- 5000,00 грн. основного боргу;

- 487,20 грн. витрат на послуги адвоката;

- 1827,00 грн. судового збору.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.05.15р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати: 1 - у справу , 2 - позивачу (рек. з реком.) , 3 - відповідачу (простим)