ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

28 травня 2015 р. Справа № 902/733/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши без виклику представників сторін клопотання позивача про застосування заходів до забезпечення позову у справі

за позовом: Немирівської міської ради Вінницької області

(22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Леніна, 26)

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

(22840, АДРЕСА_1)

про витребування майна з незаконного володіння

В С Т А Н О В И В :

Немирівська міська рада Вінницької області звернулася до господарського суду Вінницької області із позовом про витребування з незаконного володіння Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 земельної ділянки за адресою: м. Немирів, вул. Горького, біля будинку 99, загальною площею 0,0120 га на користь територіальної громади міста Немирова в особі Немирівської міської ради.

Ухвалою суду від 28.05.2015 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/733/15 з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 18.06.2015 року.

В прохальній частині позовної заяви позивач клопоче про забезпечення позову шляхом заборони Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 здійснювати будь-які роботи на земельній ділянці площею 0,0120 га за адресою: м. Немирів, вул. Горького, біля будинку 99.

Вказане клопотання мотивоване тим, що 19.11.2008 року між Немирівською міською радою та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди землі загальною площею 0,0120 га, за адресою: м. Немирів, вул. Горького, біля будинку 99. Строк дії договору встановлено у 5 (п'ять) років. По закінченні зазначено строку ФОП ОСОБА_1 не виявила бажання на продовження дії договору, оскільки не направила відповідного звернення, як те визначено ст. 33 Закону України "Про оренду землі". 25.04.2014 року Немирівська міська рада направила ФОП ОСОБА_1 листа з повідомленням про закінчення строку дії договору та про те, що не має наміру продовжувати строк його дії. В подальшому, ФОП ОСОБА_1 звернулась до Немирівської міської ради із заявою від 01.07.2014 року про продовження дії договору. 24.12.2014 року на 26 сесії Немирівської міської ради 6 скликання вирішено поновити договір оренди з ФОП ОСОБА_1. Вказане рішення визнано незаконним в судовому порядку. Однак, ФОП ОСОБА_1 на спірній земельній ділянці на сьогоднішній день проводяться будівельні роботи, що зафіксовано тимчасовою комісією Немирівської міської ради, про що складено акти від 22.04.2015 року та 23.04.2015 року.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, суд враховує наступні приписи господарського процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" забезпечення позову визначається як гарантія реального виконання рішення суду та засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи (п.п.1, 2 постанови).

При цьому питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

В п.1 названої постанови наголошено на тому, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В п.3 вказаної постанови зазначається, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно п.9 цієї постанови, виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким на підставі статті 67 ГПК забороняється вчинення дій щодо предмета спору.

В силу ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Здійснивши оцінку встановлених обставин, змісту позовних вимог, наведених вище законодавчих приписів у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову з метою запобігання утрудненню чи неможливості виконання судового рішення та забезпечення гарантованого виконання рішення суду і належного захисту прав позивача, виходячи із наявності зв'язку між таким заходом до забезпечення позову як заборона відповідачеві вчиняти будь-які роботи на спірній земельній ділянці, і предметом позовної вимоги (витребування з незаконного володіння земельної ділянки), з огляду на що очевидною є спроможність такого заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Відповідно до п. п. 5, 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам судового процесу (стаття 87 ГПК). Наказ про вжиття заходів до забезпечення позову не видається. Зазначена ухвала з урахуванням пункту 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа, а тому повинна відповідати вимогам статті 18 названого Закону, в тому числі бути скріплена гербовою печаткою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.66, 67, 86, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Немирівської міської ради Вінницької області про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 (22840, АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) здійснювати будь-які роботи на земельній ділянці площею 0,0120 га за адресою: 22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Горького, біля будинку 99.

3. Дана ухвала набирає законної сили в день її прийняття, є виконавчим документом.

4. Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

5. Строк пред'явлення ухвали до виконання - протягом року з дня прийняття.

6. Ухвалу з відбитком гербової печатки позивачу, копію ухвали відповідачу, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (22800, Вінницька область, м. Немирів, вул. Леніна, 26)

3 - відповідачу (22840, АДРЕСА_1)