РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/4980/15-г

за позовом: ОСОБА_1, м.Київ, іпн НОМЕР_1

до відповідача: Акціонерного товариства закритого типу "Агро", м.Київ,

за участю третьої особи 1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, м.Київ, іпн НОМЕР_2

за участю третьої особи 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3, м.Київ, іпн НОМЕР_3

за участю третьої особи 3 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, м. Маріуполь

про визнання недійсними рішень загальних зборів

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_5 - по дов., ОСОБА_6 - по дов.

від відповідача: Кушнаренко О.О. - по дов., Балицький Т.М. - по дов.

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

від третьої особи 3: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, ОСОБА_1, м.Київ звернувся до господарського суду м.Києва з позовом до відповідача, Акціонерного товариства закритого типу «Агро», м.Київ (з урахуванням заяви б/н від 22.04.2015р.) про визнання недійсними рішень загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», які оформлені протоколом №1 від 20.01.2015р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішення від 20.01.2015р. загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства закритого типу «Агро» були прийняті з порушенням норм закону стосовно порядку проведення зборів вищого органу управління господарським товариством, зокрема, останні проведено не за місцем державної реєстрації товариства та на підставі реєстру власників іменних цінних паперів станом на 12.10.2013р. Одночасно, на думку заявника, оскільки ОСОБА_1 не було надано документи, необхідні для прийняття рішення щодо порядку денного загальних зборів, фактично було порушено право акціонера на отримання інформації щодо діяльності товариства. Наведені обставини і стали підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Відповідач у відзиві №16/04 від 16.04.2015р. проти задоволення позовних вимог надав заперечення з огляду на те, що загальні збори акціонерів Акціонерного товариства закритого типу «Агро» 20.01.2015р. було проведено у повній відповідності до вимог чинного законодавства України та статуту товариства. Одночасно, за поясненнями відповідача, реєстр акціонерів від 12.10.2013р. є єдиним дійсним реєстром, який містить актуальну інформацію щодо власників корпоративних прав в Акціонерному товаристві закритого типу «Агро».

Ухвалою від 05.03.2015р. господарського суду міста Києва залучено до участі у справі в якості третіх осіб 1, 2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Третя особа 1 у поясненнях б/н від 19.05.2015р. зазначила, що у період з 12.10.2013р. по 20.01.2015р. не була акціонером Акціонерного товариства закритого типу «Агро», а отже, жодних претензій щодо проведення 20.01.2015р. загальних зборів акціонерів відповідача не має.

Одночасно, у наведених поясненнях третя особа 1 просила здійснювати розгляд спору без участі представника ОСОБА_2.

Третя особа 2 у заяві б/н від 18.05.2015р. позовні вимоги ОСОБА_1 визнала безпідставними та необґрунтованими. Вказаний учасник судового процесу також просив здійснювати розгляд справи без участі представника ОСОБА_3.

Ухвалою від 05.03.2015р. господарського суду міста Києва залучено до участі у справі в якості третьої особи 3 ОСОБА_4.

Третя особа 3 у заяві б/н від 19.05.2015р. проти задоволення позовних вимог надала заперечення, посилаючись на відсутність порушень законодавства та статуту Акціонерного товариства закритого типу «Агро» при проведенні спірних загальних зборів. Одночасно, третя особа 3 просила здійснювати розгляд спору без участі ОСОБА_4.

У судове засідання 20.05.2015р. треті особи 1, 2, 3 не з'явились, представників не направили, проте, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать представлені наведеними учасниками пояснення по суті спору.

Наразі, з огляду на неявку третіх осіб 1, 2, 3 у судове засідання 20.05.2015р. господарський суд зазначає наступне. Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Аналогічні вимоги ст.27 Господарського процесуального кодексу України покаладено також і на третіх осіб.

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

У ст.69 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Наразі, судом прийнято до уваги, що третіми особами було висловлено свою правову позицію з приводу позовних вимог.

При цьому, як зазначено вище, господарський суд має право відкласти розгляд справи лише у межах строків, передбачених ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

Суд наголошує, що строк вирішення спору фактично сплив, а отже у суду відсутня можливість відкладення розгляду спору на іншу дату.

Розгляд справи №910/4980/15-г здійснюється з 03.03.2015р., а отже подальше відкладення може призвести до порушення приписів господарського процесуального законодавства України та вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розумних строків судового розгляду спору.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, незважаючи на те, що треті особи в процесі розгляду справи 20.05.2015р. так і не скористались всіма правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з огляду на приписи ст.69 вказаного нормативно-правового акту, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа підлягає розгляду за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі представлені учасниками судового процесу докази, господарський суд встановив:

За приписами ст.1 Закону України «Про господарські товариства» господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належить, зокрема, акціонерне товариство.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про акціонерні товариства» та ч.1 ст.152 Цивільного кодексу України акціонерним товариством є господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Частиною 1 ст.92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

За змістом ст.97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про акціонерні товариства», ст.159 Цивільного кодексу України вищим органом акціонерного товариства є загальні збори учасників. У загальних зборах мають право брати участь усі його акціонери незалежно від кількості і виду акцій, що їм належать.

У п.8.2 статуту Акціонерного товариства закритого типу «Агро» (в редакції, чинній на момент прийняття оспорюваного рішення від 20.01.2015р.) визначено, що вищим органом товариства є загальні збори. У загальних зборах мають право брати участь усі його акціонери незалежно від кількості і виду акцій, що їм належать. Акціонер має право призначити свого представника для участі у загальних зборах.

Виходячи зі змісту приписів ч.2 ст.159 Цивільного кодексу України, до виключної компетенції загальних зборів акціонерів належить: 1) внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу; 2) утворення та ліквідація наглядової ради та інших органів товариства, обрання та відкликання членів наглядової ради; 3) затвердження річного звіту товариства; 4) рішення про ліквідацію товариства.

У відповідності до ч.2 ст.33 Закону України «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції загальних зборів належить: 1) визначення основних напрямів діяльності акціонерного товариства; 2) внесення змін до статуту товариства; 3) прийняття рішення про анулювання викуплених акцій; 4) прийняття рішення про зміну типу товариства; 5) прийняття рішення про розміщення акцій; 6) прийняття рішення про збільшення статутного капіталу товариства; 7) прийняття рішення про зменшення статутного капіталу товариства; 8) прийняття рішення про дроблення або консолідацію акцій; 9) затвердження положень про загальні збори, наглядову раду, виконавчий орган та ревізійну комісію (ревізора) товариства, а також внесення змін до них; 10) затвердження інших внутрішніх документів товариства, якщо це передбачено статутом товариства; 11) затвердження річного звіту товариства; 12) розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом; 13) прийняття рішення про викуп товариством розміщених ним акцій, крім випадків обов'язкового викупу акцій, визначених статтею 68 цього Закону; 14) прийняття рішення про форму існування акцій; 15) затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законом; 16) прийняття рішень з питань порядку проведення загальних зборів; 17) обрання членів наглядової ради, затвердження умов цивільно-правових договорів, трудових договорів (контрактів), що укладатимуться з ними, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання договорів (контрактів) з членами наглядової ради; 18) прийняття рішення про припинення повноважень членів наглядової ради, за винятком випадків, встановлених цим Законом; 19) обрання членів ревізійної комісії (ревізора), прийняття рішення про дострокове припинення їх повноважень; 20) затвердження висновків ревізійної комісії (ревізора); 21) обрання членів лічильної комісії, прийняття рішення про припинення їх повноважень; 22) прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства; 23) прийняття рішення про виділ та припинення товариства, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 84 цього Закону, про ліквідацію товариства, обрання ліквідаційної комісії, затвердження порядку та строків ліквідації, порядку розподілу між акціонерами майна, що залишається після задоволення вимог кредиторів, і затвердження ліквідаційного балансу; 24) прийняття рішення за наслідками розгляду звіту наглядової ради, звіту виконавчого органу, звіту ревізійної комісії (ревізора); 25) затвердження принципів (кодексу) корпоративного управління товариства; 26) обрання комісії з припинення акціонерного товариства; 27) вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів згідно із статутом товариства.

Як встановлено судом, 20.01.2015р. було проведено загальні збори Акціонерного товариства закритого типу «Агро», результати яких оформлені протоколом №1 від 20.01.2015р.

З представленого на виконання вимог суду переліку акціонерів, які зареєструвались для участі у річних загальних зборах акціонерів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», призначених на 20.01.2015р., та протоколу реєстраційної комісії вказаних зборів вбачається, що для участі у проведенні спірних загальних зборів було зареєстровано акціонерів у кількості 3 осіб, які загалом мають 75 голосів, що складає 100% від загальної кількості голосуючих акцій.

Одночасно, судом встановлено, що інтереси ОСОБА_1 на спірних загальних зборах представляв ОСОБА_5 на підставі довіреності б/н від 20.01.2015р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петрицькою А.П. ОСОБА_4 на спірних зборах вищого органу управління відповідача представляв ОСОБА_10 на підставі довіреності б/н від 16.07.2014р., посвідченої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Рябоконь Ю.С. Від імені ОСОБА_18 на річних загальних зборах діяв ОСОБА_7 за довіреністю б/н від 15.07.2014р., що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лихошва Ж.О.

З огляду на приписи ст.41 Закону України «Про акціонерні товариства», відповідно до якої загальні збори акціонерного товариства мають кворум за умови реєстрації для участі у них акціонерів, які сукупно є власниками не менш як 60 відсотків голосуючих акцій, суд дійшов висновку, що спірні збори акціонерів Акціонерного товариства закритого типу «Агро» були повноважними.

Виходячи зі змісту протоколу №1 від 20.01.2015р. на розгляд загальним зборам було винесено наступні питання порядку денного: 1) про обрання лічильної комісії, голови і секретаря загальних зборів акціонерів товариства та затвердження регламенту загальних зборів; 2) звіт правління товариства за 2014р. та прийняття рішення за наслідками розгляду цього звіту; 3) звіт ревізійної комісії товариства за результатами діяльності товариства у 2014р., прийняття рішення за наслідками розгляду цього звіту; 4) затвердження річного звіту товариства за 2014р.; 5) про розподіл прибутку та покриття збитків товариства за результатами фінансово-господарської діяльності товариства за 2014р.; 6) схвалення правочинів, укладених товариством; 7) схвалення рішень, прийнятих виконавчим органом товариства; 8) припинення повноважень голови і членів правління товариства; 9) обрання голови та членів правління товариства; 10) визначення типу акціонерного товариства та зміна найменування товариства; 11) внесення змін до статуту та затвердження нової редакції статуту товариства; 12) проведення державної реєстрації статуту; 13) про забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі; 14) про притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, що мають ознаки службової недбалості, умисного ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів, грубого порушення угоди про працю службовою особою товариства, безпідставної невиплати заробітної плати громадянам більше ніж за один місяць, які вчинені виконавчим органом - головою правління Акціонерного товариства закритого типу «Агро» ОСОБА_2 та прийняття відповідного рішення.

За результатами проведення річних зборів вищого органу управління товариства було прийнято рішення про:

- про обрання головою зборів ОСОБА_7, секретарем зборів ОСОБА_14, головою лічильної комісії ОСОБА_15, членом лічильної комісії ОСОБА_16; затвердження регламенту загальних зборів;

- виключення питань з порядку денного;

- залишення для розгляду після результатів фінансово-господарської діяльності товариства за 2015р. питання щодо розподілу прибутку;

- схвалення правочинів, укладених товариством у період перебування ОСОБА_2 на посаді голови правління товариства;

- схвалення всіх рішень, які були прийняті виконавчим органом товариства, зокрема, головою правління - ОСОБА_2 за весь час його перебування на посаді з моменту його призначення на посаду, тобто з 28.03.2011р.;

- припинення повноважень ОСОБА_2 як голови правління Акціонерного товариства закритого типу «Агро» з 20.01.2015р., членів правління товариства, а саме: першого заступника голови правління (директора) ОСОБА_3, заступника голови правління - ОСОБА_4 та розірвання з ними трудових відносин;

- обрання з 21.01.2015р. на посаду голови правління ОСОБА_17, першого заступника голови правління (директора) - ОСОБА_18, заступника голови правління ОСОБА_4; уповноваження голови зборів на підписання контрактів з новообраними членами правління товариства; уповноваження новообраного голови правління на організацію процедури реєстрації в органах державної реєстрації та інших необхідних державних органах і фінансових установах зміни голови правління товариства;

- визнання обвинувачення голови правління Акціонерного товариства закритого типу «Агро» ОСОБА_2 у вчиненні порушення вимог Кримінального кодексу України, а саме ст.367 (службова недбалість), ст.212 (умисне ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів), ст.173 (грубе порушення угоди про працю), ст.175 (безпідставна невиплата заробітної плати) безпідставними та такими, що спрямовані на створення умов для розповсюдження штучної негативної інформації, що порушують його честь і гідність; визнання всіх дій, вчинених ОСОБА_2 під час його перебування на посаді голови правління Акціонерного товариства закритого типу «Агро», правомірними; визнання неправомірними та такими, що вчинені всупереч інтересам Акціонерного товариства закритого типу «Агро» і його акціонерів та такими, що місять ознаки злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України, дій ОСОБА_1 щодо продажу нерухомого майна Акціонерного товариства закритого типу «Агро», відмови при його звільненні від передачі новообраному голові правління печатки, статутних та фінансово-господарських документів, використання після звільнення ключа електронного цифрового підпису для доступу до системи «Клієнт-Банк» товариства, в результаті чого останній здійснив перекази з особистого рахунку товариства на загальну суму 693 170,84 грн.; доручення голові правління Акціонерного товариства закритого типу «Агро» звернутись за фактом вчинення ОСОБА_1 неправомірних (злочинних) дій до органів прокуратури з відповідною заявою;

- припинення повноважень ОСОБА_2 як голови правління Акціонерного товариства закритого типу «Агро» з 20.01.2015р. та розірвання з ним трудових відносин.

Виходячи зі змісту протоколу зборів вищого органу товариства, вирішення інших питань, віднесених до порядку денного було знято з розгляду та відкладено у зв'язку з ненаданням попереднім головою правління ОСОБА_1 документів фінансово-господарської діяльності товариства за попередні роки перебування останнього на посаді та у зв'язку з відсутністю господарської діяльності товариства, що призвело до неможливості формування відповідних звітів.

За твердженнями позивача, наведені загальні збори всупереч приписам Закону України «Про акціонерні товариства» проведені на підставі реєстру власників цінних паперів, складеного станом на 12.10.2013р., не за місцем державної реєстрації товариства та без надання акціонеру всіх документів, необхідних для прийняття рішень з порядку денного. Одночасно, за твердженнями заявника, річні загальні збори були проведені не виконавчим органом суб'єкта господарювання. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про наявність підстав для визнання недійсними рішень загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», які оформлені протоколом №1 від 20.01.2015р.

Згідно із ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписами п.21 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону «Про господарські товариства».

Пунктом 17 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» передбачено, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства може бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (п.18 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»).

Пунктом 19 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт порушення рішенням прав та законних інтересів акціонера товариства не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Тобто, діючим законодавством України акціонерам надано право оскаржити рішення органу товариства, якщо воно порушує їх права та охоронювані законом інтереси у випадку, зокрема, недотримання встановленої процедури їх скликання та прийняття рішення без необхідного кворуму.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

У ст.54 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов.

Таким чином, приймаючи до уваги викладені вище положення законодавства, при зверненні до суду з розглядуваним позовом, позивачем повинно бути доведено порушення вимог закону або установчих документів Акціонерного товариства закритого типу "Агро" під час скликання та проведення зборів вищого органу товариства, а також факт порушення його прав та законних інтересів, як акціонера господарського товариства.

Як вказувалось вище, виходячи зі змісту позовної заяви, судом встановлено, що підставою визнання рішень загальних зборів недійсними позивачем визначено, зокрема, порушення вимог законодавства та статуту відповідача стосовно місця проведення та реєстрації акціонерів господарського товариства, порядку проведення зборів та надання інформації, необхідної для прийняття рішень з питань порядку денного.

За висновками суду, вказані твердження позивача є неправомірними та такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За приписами ст.25 Закону України «Про акціонерні товариства» кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на: 1) участь в управлінні акціонерним товариством; 2) отримання дивідендів; 3) отримання у разі ліквідації товариства частини його майна або вартості частини майна товариства; 4) отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Одна проста акція товариства надає акціонеру один голос для вирішення кожного питання на загальних зборах, крім випадків проведення кумулятивного голосування. Акціонери-власники простих акцій товариства можуть мати й інші права, визначені актами законодавства та статутом акціонерного товариства.

Статтею 116 Цивільного кодексу України передбачено право учасників господарського товариства у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством.

Згідно із ст.97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

У загальних зборах акціонерного товариства можуть брати участь особи, включені до переліку акціонерів, які мають право на таку участь, або їх представники. На загальних зборах за запрошенням особи, яка скликає загальні збори, також можуть бути присутні представник аудитора товариства та посадові особи товариства незалежно від володіння ними акціями цього товариства, представник органу, який відповідно до статуту представляє права та інтереси трудового колективу. Перелік акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах, складається станом на 24 годину за три робочих дні до дня проведення таких зборів у порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України. Вносити зміни до переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах акціонерного товариства, після його складення заборонено (ст.34 Закону України «Про акціонерні товариства»).

У ч.1 ст.35 Закону України «Про акціонерні товариства» зазначено, що письмове повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариства та їх порядок денний надсилається кожному акціонеру, зазначеному в переліку акціонерів, складеному в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України, на дату, визначену наглядовою радою, а в разі скликання позачергових загальних зборів на вимогу акціонерів у випадках, передбачених частиною шостою статті 47 цього Закону, - акціонерами, які цього вимагають. Встановлена дата не може передувати дню прийняття рішення про проведення загальних зборів і не може бути встановленою раніше, ніж за 60 днів до дати проведення загальних зборів. Письмове повідомлення про проведення загальних зборів та їх порядок денний надсилається акціонерам персонально (з урахуванням частини другої цієї статті) особою, яка скликає загальні збори, у спосіб, передбачений статутом акціонерного товариства, у строк не пізніше ніж за 30 днів до дати їх проведення. Повідомлення розсилає особа, яка скликає загальні збори, або особа, яка веде облік прав власності на акції товариства у разі скликання загальних зборів акціонерами. Товариство не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів публікує в офіційному друкованому органі повідомлення про проведення загальних зборів. Публічне акціонерне товариство додатково надсилає повідомлення про проведення загальних зборів та їх порядок денний фондовій біржі, на якій це товариство пройшло процедуру лістингу, а також не пізніше ніж за 30 днів до дати проведення загальних зборів розміщує на власній веб-сторінці в мережі Інтернет інформацію, передбачену частиною третьою цієї статті.

Нормою ч.3 ст.35 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що повідомлення про проведення загальних зборів акціонерного товариство має містити такі дані: 1) повне найменування та місцезнаходження товариства; 2) дата, час та місце (із зазначенням номера кімнати, офісу або залу, куди мають прибути акціонери) проведення загальних зборів; 3) час початку і закінчення реєстрації акціонерів для участі у загальних зборах; 4) дата складення переліку акціонерів, які мають право на участь у загальних зборах; 5) перелік питань, що виносяться на голосування; 6) порядок ознайомлення акціонерів з матеріалами, з якими вони можуть ознайомитися під час підготовки до загальних зборів.

Як вбачається з представленої на виконання вимог ухвали суду від 05.03.2015р. відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Шевченківського району м.Києва реєстраційної справи Акціонерного товариства закритого типу «Агро», на момент проведення спірних загальних зборів був чинним статут відповідача в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів акціонерів, оформленим протоколом №05/02 від 12.12.2005р.

У п.8.5 статуту Акціонерного товариства закритого типу «Агро» зазначено, що за результатами діяльності товариства за календарний рік правлінням скликаються чергові (річні) загальні збори акціонерів. Чергові загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік і повинні бути проведені не пізніше шести місяців після закінчення фінансового року.

Повідомлення про проведення загальних зборів не пізніше ніж за 45 днів до дати їх проведення публікується правлінням товариства в одному з офіційних друкованих видань Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України чи Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку і в місцевій пресі за місцезнаходженням товариства. Крім того, власниками простих іменних акцій у той же строк повідомлення надсилається рекомендованим листом, вручається за особистим підписом або передається іншим способом зв'язку, який дає змогу упевнитись в отриманні такого повідомлення акціонером. Повідомлення про проведення загальних зборів повинно містити: повне найменування та місцезнаходження товариства, дату, час та місце проведення зборів, перелік питань, включених до порядку денного, час початку та закінчення реєстрації акціонерів для участі у загальних зборах; порядок ознайомлення акціонерів з документами, пов'язаними з порядком денним, адресу, строк та способи внесення пропозицій акціонерів щодо порядку денного (п.8.7 статуту Акціонерного товариства закритого типу «Агро»).

Суд одразу зазначає, що повідомлення про проведення спірних загальних зборів у відповідності до приписів ст.35 Закону України «Про акціонерні товариства» та п.8.7 статуту Акціонерного товариства закритого типу «Агро» було опубліковано у Відомостях №231 від 03.12.2014р. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та у Газеті «Дивіденди і столиця» №43-44(779-780) від 02.12.2014р. При цьому, позивачем було підтверджено факт отримання повідомлення про проведення 20.01.2015р. спірних загальних зборів.

Наразі, з матеріалів справи вбачається, що дійсно в порушення вимог ч.1 ст.35 Закону України «Про акціонерні товариства» скликання спірних загальних зборів було здійснено на підставі реєстру власників іменних цінних паперів, складеного станом на 12.10.2013р. Однак, за висновками суду, у даному випадку наведені обставини не є беззаперечною підставою для визнання рішень загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», які оформлено протоколом №1 від 20.01.2015р., недійними. При цьому, судом враховано наступне.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (у редакцій, чинній на 12.10.2013р.) цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам. Цінні папери за формою існування поділяються на бездокументарні цінні папери та документарні цінні папери. Бездокументарним цінним папером є обліковий запис на рахунку в цінних паперах у системі депозитарного обліку цінних паперів. Документарним цінним папером є паперовий або електронний документ, оформлений у визначеній законодавством формі, що містить найменування виду цінного папера, а також визначені законодавством реквізити. Іменні емісійні цінні папери існують виключно в бездокументарній формі.

За приписами п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про депозитарну систему України» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) депозитарна система України - це сукупність учасників депозитарної системи та правовідносин між ними щодо ведення обліку цінних паперів, прав на цінні папери і прав за цінними паперами та їх обмежень, що встановлюються в системі депозитарного обліку цінних паперів, у тому числі внаслідок проведення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів. Вказаний нормативно-правовий акт у відповідності до п.1 Прикінцевих та перехідних положень набирає чинності через дванадцять місяців з дня його опублікування, крім розділу II цього Закону, абзаців другого - дев'ятого підпункту 9, абзаців сорок шостого - сто тринадцятого підпункту 16 пункту 4 в частині утворення Центрального депозитарію, Розрахункового центру та депозитарних установ та пунктів 5 - 10 цього розділу, які набирають чинності з дня опублікування цього Закону, а також крім абзаців дев'ятого - дев'ятнадцятого підпункту 2, абзаців п'ятого та шостого підпункту 10 та підпункту 13 пункту 4 цього розділу, які набирають чинності з 1 січня 2013 року. Закон України «Про депозитарну систему України» було опубліковано у газеті «Голос України» №191 від 11.10.2012р., тобто, датою набрання чинності останнього є 12.10.2013р.

Учасниками депозитарної системи України є Національний банк України, професійні учасники депозитарної системи України, депозитарії-кореспонденти, фондові біржі, клірингові установи, Розрахунковий центр, емітенти, торговці цінними паперами, компанії з управління активами, депоненти (п.22 ч.1 ст.1 Закону України «Про депозитарну систему України»).

Під реєстром власників іменних цінних паперів у наведеному нормативно-правовому акті розуміється перелік власників іменних цінних паперів, складений відповідно до вимог законодавства Центральним депозитарієм або, у випадках, встановлених цим Законом, - Національним банком України на певну дату із зазначенням кількості іменних цінних паперів, належних зазначеним власникам на праві власності, номінальної вартості і виду таких цінних паперів та іншої інформації, визначеної Комісією.

Система депозитарного обліку цінних паперів - це сукупність інформації, записів про емісійні цінні папери (вид із зазначенням типу, номінальна вартість і кількість, обмеження обігу тощо) на рахунках у цінних паперах власників таких рахунків, про емітентів, власників цінних паперів, що мають права за цінними паперами та права на цінні папери, обмежень прав на цінні папери, уповноважених ними осіб, управителів, заставодержателів, інших осіб, наділених відповідними правами щодо цінних паперів, яка містить дані, що дають змогу ідентифікувати емісійні цінні папери і зазначених осіб, реєстр кодів цінних паперів (міжнародних ідентифікаційних номерів цінних паперів), а також інша передбачена законодавством інформація. Набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку. У системі депозитарного обліку реєструються обмеження прав на цінні папери. У системі депозитарного обліку можуть реєструватися обмеження прав за цінними паперами у випадках та в порядку, встановлених Комісією (ч.ч.1, 3 Закону України «Про депозитарну систему України»).

За приписами ч.1 ст.9 вказаного нормативно-правового акту формування та функціонування системи депозитарного обліку цінних паперів забезпечує Центральний депозитарій. Центральний депозитарій веде депозитарний облік всіх емісійних цінних паперів, крім тих, облік яких веде Національний банк України відповідно до компетенції, визначеної цим Законом.

Тобто, реєстр власників іменних цінних паперів може бути сформований та виданий Національним депозитарієм України, який має статус центрального дипозитарію, на будь-яку дату лише у разі переведення цінних паперів господарського товариства в повному обсязі у без документарну форму.

Законом України «Про депозитарну систему України» було внесено зміни до Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», зокрема, визначено, що іменні емісійні цінні папери існують виключно у бездокументарній формі (ч.4 ст.3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок»).

Таким чином, всі акціонерні товариства повинні були провести процедуру дематеріалізації належних їм акцій.

Наразі, за твердженнями відповідача, які з боку позивача під час розгляду спору не заперечувались, цінні папери всіх акціонерів Акціонерного товариства закритого типу «Агро» у бездокументарну форму переведено не було. Матеріалами справи підтверджується, що у бездокументарну форму були переведені акції тільки ОСОБА_4 (депозитарна установа Товариство з обмеженою відповідальністю «Роял капітал»).

Враховуючи, що велика кількість акціонерних товариств не провела дематеріалізацію акцій, рішенням №47 від 22.01.2014р. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку було затверджено Положення про порядок забезпечення існування іменних цінних паперів у бездокументарній формі, яке встановлює порядок дій емітента та професійних учасників депозитарної системи України щодо забезпечення існування у бездокументарній формі іменних цінних паперів, випуски яких не були переведені у таку форму в установленому законодавством порядку до набрання чинності Законом України «Про депозитарну систему України», а також порядок обслуговування в депозитарній системі рахунків у цінних паперах власників, відкритих емітентом у процесі дематеріалізації, у тому числі до набрання чинності Законом.

Згідно п.1 розділу ІІ вказаного Положення емітент для забезпечення існування іменних цінних паперів певного випуску у бездокументарній формі, якщо документи системи реєстру не були передані емітенту реєстратором і не знаходяться у нього на зберіганні як в уповноваженого на зберігання, до дати прийняття відповідного рішення щодо цього випуску повинен здійснити дії щодо з'ясування інформації стосовно наявності документів системи реєстру, в тому числі, у центральному депозитарії цінних паперів.

Центральним депозитарієм згідно п.1 Рішення №2092 від 01.10.2013р. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку «Щодо реєстрації Правил Центрального депозитарію цінних паперів та надання статусу Центрального депозитарію цінних паперів» є Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України».

У п.п.1, 2 розділу ІІ Порядку передачі інформації, що міститься у системі реєстру власників іменних цінних паперів, до системи депозитарного обліку, який затверджено Рішенням №729 від18.04.2013р. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, зазначено, що реєстратор, який здійснює ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, має з дня набрання чинності Законом України «Про депозитарну систему України» вчинити визначені законодавством дії щодо закриття системи реєстру. Датою закриття реєстру є дата набрання чинності Законом України «Про депозитарну систему України».

Зі змісту пояснень №16/03 від 16.03.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Базис-Реєстр» вбачається, що у зв'язку з набуттям чинності наведених вище актів останнім 12.10.2013р. було закрито реєстр власників цінних паперів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», що повністю відповідає зазначеним вище положенням законодавства.

Отже, з наведеного вбачається, що Центральний депозитарій може надавати інформацію виключно на дату закриття системи реєстру реєстратором, тобто на дату набрання чинності Законом України «Про депозитарну систему України», а саме 12.10.2013р.

З метою забезпечення отримання актуальної інформації про перелік акціонерів Акціонерного товариства закритого типу «Агро» правлінням відповідача було прийнято рішення, яке оформлене протоколом б/н від 28.05.2014р., про звернення до Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» для отримання реєстру власників іменних цінних паперів товариства.

Саме з наведених вище обставин у відповідності до пояснень відповідача та заяви №118/09 від 19.05.2015р. Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» Акціонерному товариству закритого типу «Агро» було представлено виписку з реєстру власників цінних паперів, складену саме станом на 12.10.2013р., тобто, саме на дату закриття реєстру.

Вказані обставини було підтверджено Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України» у поясненнях №1188/09 від 19.05.2015р. Одночасно, Центральним депозитарієм зазначено, що відомості з реєстру було передано Публічному акціонерному товариству «Національний депозитарій України» його попереднім реєстратором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Базис-Реєстр».

З представлених до матеріалів справи документів, а саме реєстру №28/0182 від 14.10.2013р. власників іменних цінних паперів, виписки №28 від 19.05.2015р. про стан рахунку у цінних паперах та пояснень Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України» вбачається, що станом на момент проведення спірних загальних зборів акціонерами Акціонерного товариства закритого типу «Агро» були ОСОБА_1, ОСОБА_18 та ОСОБА_4, кожному з яких належало по 25 акцій товариства, а частка кожного з наведених акціонерів дорівнювала 33,% статутного капіталу.

З боку позивача належними та допустимими доказами не спростовано відповідності викладених вище відомостей дійсному складу акціонерів.

У письмових поясненнях б/н від 06.05.2015р. позивачем зазначено, що ОСОБА_1 свої акції не відчужував та на теперішній час є акціонером відповідача.

Одночасно, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, ухвалою від 06.05.2015р. третіх осіб 2 та 3 зобов'язано надати суду докази (у разі наявності) щодо відчуження акцій Акціонерного товариства закритого типу «Агро» у період з 12.10.2013р. по 20.01.2015р.

Станом на момент вирішення спору по суті третіми особами відомостей щодо відчуження корпоративних прав в означений вище період не надано, у представлених до матеріалів справи письмових поясненнях про відсутність у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 станом на 20.01.2015р. корпоративних прав в Акціонерному товаристві закритого типу «Агро» не заявлено.

При цьому, за поясненнями Публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України», які містяться у заяві №118/09 від 19.05.2015р., наведена у виписці з реєстру інформація була актуальною станом момент проведення спірних загальних зборів та повідомлення про їх проведення у відповідності до приписів ст.34 Закону України «Про акціонерні товариства».

Судом також враховано, що під час вирішення справи у судовому засіданні 20.05.2015р. представниками позивача та відповідача факт незмінності складу акціонерів Акціонерного товариства закритого типу «Агро» з 12.10.2013р. не заперечувався.

При цьому, судом також враховано, що за поясненнями відповідача, які з боку позивача не спростовані станом на теперішній час діяльність Акціонерного товариства закритого типу «Агро» не було приведено у відповідність до вимог Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» та акції товариства в повному обсязі не дематеріалізовано.

За таких обставин, представлені до матеріалів справи докази в їх сукупності, за висновками суду, є достатніми для встановлення складу акціонерів товариства з метою реєстрації та проведення загальних зборів акціонерів.

При цьому, наданими Публічним акціонерним товариством «Національний депозитарій України», Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Базис-Реєстр», Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Роял капітал» та відповідачем документами фактично спростовуються наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості щодо наявності у ОСОБА_2 станом на 20.01.2015р. корпоративних прав в Акціонерному товаристві закритого типу «Агро».

До того ж, господарський суд повторно наголошує, що з представленого на виконання вимог суду переліку акціонерів, які зареєструвались для участі у річних загальних зборах акціонерів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», призначених на 20.01.2015р., та протоколу реєстраційної комісії вказаних зборів вбачається, що для участі у проведенні спірних загальних зборів було зареєстровано акціонерів у кількості 3 осіб, які загалом мають 75 голосів, що складає 100% від загальної кількості голосуючих акцій, що фактично свідчить про належне повідомлення та дотримання порядку скликання зборів вищого органу управління акціонерного товариства.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, з огляду на відсутність у відповідача об'єктивної можливості для отримання реєстру власників цінних паперів, складеного саме у порядку ст.35 Закону України «Про акціонерні товариства», враховуючи всі наявні в матеріалах справи документи в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку, що спірні загальні збори було проведено повноважним складом на підставі єдиного та актуального витягу з реєстру власників цінних паперів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», в результаті чого права акціонерів, в тому числі, ОСОБА_1 на участь в управлінні товариства порушено не було.

Таким чином, посилання позивача в якості обґрунтування заявлених позовних вимог на порушення порядку скликання та проведення загальних зборів є безпідставними та такими, що не вказують на наявність достатніх та належних підстав для визнання рішень загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», які оформлені протоколом №1 від 20.01.2015р., недійсними.

Посилання заявника на проведення загальних зборів не за місцем знаходження акціонерного товариства, господарський суд вважає необґрунтованими та такими, що не свідчать про наявність підстав для визнання рішень загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», які оформлені протоколом №1 від 20.01.2015р., недійсними. При цьому, суд зазначає наступне.

За приписами ч.3 ст.35 Закону України «Про акціонерні товариства» загальні збори акціонерів проводяться на території України, в межах населеного пункту за місцезнаходженням товариства, крім випадків, коли на день скликання загальних зборів 100 відсотками акцій товариства володіють іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, а також міжнародні організації.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із ч.4 ст.89 вказаного Кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача станом на момент проведення спірних загальних зборів було: 001135, м.Київ, Шевченківський район, вул.Золотоустівська, буд.44/22, кв.71.

Одночасно, з представленого до матеріалів справи протоколу №1 від 20.01.2015р., яким оформлено спірні рішення загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», вбачається, що річні збори вищого органу управління відповідача було проведено за адресою: м.Київ, вул.В.Вал, 24 (4 поверх), тобто в межах населеного пункту за місцезнаходженням товариства, що в повному обсязі відповідає вимогам ч.3 ст.35 Закону України «Про акціонерні товариства».

До того ж, судом враховано, що юридична адреса Акціонерного товариства закритого типу «Агро» - є адресою місця проживання позивача, який і оспорює рішення вищого органу управління відповідача.

Наразі, посилання заявника в обґрунтування заявлених вимог на проведення зборів невідомими особами та відсутність при проведенні спірних загальних зборів членів правління не вказує на достатність підстав для визнання рішень загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», які оформлені протоколом №1 від 20.01.2015р., недійсними, з огляду на таке.

За приписами ст.52 Закону України «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції наглядової ради належить, в тому числі, підготовка порядку денного загальних зборів, прийняття рішення про дату їх проведення та про включення пропозицій до порядку денного, крім скликання акціонерами позачергових загальних зборів.

Одночасно, в акціонерних товариствах з кількістю акціонерів - власників простих акцій 10 осіб і більше створення наглядової ради є обов'язковим. У товаристві з кількістю акціонерів - власників простих акцій 9 осіб і менше у разі відсутності наглядової ради її повноваження здійснюються загальними зборами. У такому разі передбачені цим Законом повноваження наглядової ради з підготовки та проведення загальних зборів здійснюються виконавчим органом, якщо інше не встановлено статутом акціонерного товариства (ч.2 ст.51 Закону України «Про акціонерні товариства»).

За твердженнями відповідача, які з боку позивача не спростовані, в Акціонерному товаристві закритого типу «Агро» такий орган, як наглядова рада на момент проведення спіних загальних зборів був відсутній.

Як зазначалось вище, п.8.5 статуту Акціонерного товариства закритого типу «Агро» передбачено, що за результатами діяльності товариства за календарний рік правлінням скликаються чергові (річні) загальні збори акціонерів. Чергові загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік і повинні бути проведені не пізніше шести місяців після закінчення фінансового року.

У п.8.19 статуту відповідача зазначено, що саме до компетенції правління належить організація, скликання та проведення чергових загальних зборів.

Отже, враховуючи, що кількість акціонерів Акціонерного товариства закритого типу «Агро» менша за 9 осіб, повноваження щодо організації та проведення загальних зборів належать до компетенції правління відповідача, що повністю відповідає положенням статуту Акціонерного товариства закритого типу «Агро».

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу №3 від 01.12.2014р. засідання правління Акціонерного товариства закритого типу «Агро» саме наведеним органом управління відповідача було прийнято рішення про проведення спірних загальних зборів, що у повному обсязі узгоджується з вимогами чинного законодавства та статуту Акціонерного товариства закритого типу «Агро».

Одночасно, за висновками суду, відсутність на загальних зборах голови правління - ОСОБА_2 ніяким чином не впливає на права ОСОБА_1 як акціонера Акціонерного товариства закритого типу «Агро». До того ж, за поясненнями відповідача, які підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, а саме випискою з медичної карти №7196, вбачається, що на момент проведення оспорюваних заявником загальних зборів ОСОБА_2 перебував у постінфарктному стані.

Наразі, господарський суд зазначає, що факт відсутності на зборах членів правління Акціонерного товариства закритого типу «Агро» не є безумовною підставою для визнання рішень вищого органу управління господарського товариства недійсними та ніяким чином не може свідчити про порушення під час їх проведення прав та законних інтересів ОСОБА_1, як акціонера відповідача.

Твердження заявника про проведення 20.01.2015р. загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро» невідомими особами також спростовується наявними в матеріалах справи документами, а саме відомостями протоколу №1 від 20.01.2015р. загальних зборів, в якому визначені особи, що були присутні на зборах, а особиста необізнаність позивача щодо наведених осіб не є підставою для недійсності рішень вищого органу управління акціонерного товариства.

Стосовно тверджень ОСОБА_1 про ненадання Акціонерним товариством закритого типу «Агро» документів, необхідних для прийняття спірних рішень загальних зборів, суд зазначає наступне.

За змістом п.5 ч.1 ст.116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Частиною 1 ст.88 Господарського кодексу України також передбачено, що учасники господарського товариства мають право одержувати інформацію про товариство. На вимогу учасника товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства тощо.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.25 Закону України «Про акціонерні товариства» кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи право на отримання інформації про господарську діяльність акціонерного товариства. Аналогічне право акціонера визначене у п.5.2 статуту Акціонерного товариства закритого типу «Агро».

За приписами ч.1 ст.36 Закону України «Про акціонерні товариства» від дати надіслання повідомлення про проведення загальних зборів до дати проведення загальних зборів акціонерне товариство повинно надати акціонерам можливість ознайомитися з документами, необхідними для прийняття рішень з питань порядку денного, за місцезнаходженням товариства у робочі дні, робочий час та в доступному місці, а в день проведення загальних зборів - також у місці їх проведення. У повідомленні про проведення загальних зборів вказуються конкретно визначене місце для ознайомлення (номер кімнати, офісу тощо) та посадова особа товариства, відповідальна за порядок ознайомлення акціонерів з документами.

Одночасно, як зазначалось, відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до п.11 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Виходячи із змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Тобто, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України обов'язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів покладено саме на позивача.

Разом з цим, за висновками суду, позивачем не було доведено, а судом, відповідно, не встановлено факту порушення права ОСОБА_1, на захист якого заявлено розглядувану вимогу. При цьому, суд виходить з наступного.

Як вбачається з повідомлення про проведення спірних загальних зборів, факт отримання якого підтверджено позивачем, акціонерам було повідомлено про можливість ознайомитись з документами, що стосуються порядку денного загальних зборів, у робочі дні та робочий час (09:00 до 18:00) Акціонерного товариства закритого типу «Агро».

Наразі, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України докази звернення ОСОБА_1 до відповідача з заявою про отримання відповідних документів до моменту проведення спірних загальних зборів, а також доказів недопущення відповідачем позивача до таких документів.

Одночасно, посилання позивача на заяву б/н від 20.01.2015р., яку відповідно до напису у верхній частині аркуша було отримано головою реєстраційної комісії 20.01.2015р. о 12.04 годині, суд до уваги не приймає, оскільки з протоколу №1 від 20.01.2015р., яким оформлено спірні загальні збори вбачається, що останні було розпочато об 11 години та закінчено о 13 годині 10 хвилин. Належних доказів завчасного звернення ОСОБА_1 з заявою про отримання відповідних документів матеріали справи не містять.

До того ж, суд зазначає, що фактично реєстрація для участі у спірних загальних зборах була завершена за тридцять хвилин до початку зборів, що свідчить про наявність у позивача достатньої кількості часу для звернення до відповідача з заявою про отримання документів саме до початку зборів вищого органу управління товариства. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.

Крім того, з заяви б/н від 20.01.2015р. вбачається, що останню подано представником позивача ОСОБА_6, тоді як в цей же час участь від імені позивача у зборах Акціонерного товариства закритого типу «Агро» приймав інший представник - ОСОБА_5. При цьому, на зборах представник ОСОБА_1 без отримання відповідних документів приймав участь у обговоренні питань порядку денного та голосував, що фактично вказує на належну підготовку акціонера до зборів та формування його позиції по суті питань, які підіймались на голосування ще до моменту звернення з заявою про отримання документів.

Крім того, приймаючи характер прийнятих на спірних загальних зборах рішень, господарським судом прийнято до уваги, що фактично заявником не було наведено належного обґрунтування того, що неотримання проектів рішень щодо питань порядку денного, фактично унеможливило підготовку ОСОБА_1 до загальних зборів 20.01.2015р.

При цьому, виходячи зі змісту протоколу №1 від 20.01.2015р. на загальних зборах акціонерів, будь-яких зауважень стосовно відсутності у позивача інформації, необхідної для обговорення питань порядку денного, не надано та не зазначено.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що посилання заявника на ненадання Акціонерним товариством закритого типу «Агро» документів, необхідних для прийняття спірних рішень загальних зборів не свідчить про факт порушення прав ОСОБА_1 як акціонера відповідача, наявність підстав для визнання рішень загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», які оформлені протоколом №1 від 20.01.2015р., недійсними.

Статтею 50 Закону України «Про акціонерні товариства» передбачено, що у разі, якщо рішення загальних зборів або порядок прийняття такого рішення порушують вимоги цього Закону, інших актів законодавства, статуту чи положення про загальні збори акціонерного товариства, акціонер, права та охоронювані законом інтереси якого порушені таким рішенням, може оскаржити це рішення до суду протягом трьох місяців з дати його прийняття. Суд має право з урахуванням усіх обставин справи залишити в силі оскаржуване рішення, якщо допущені порушення не порушують законні права акціонера, який оскаржує рішення.

За змістом п.п.17, 38 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень органів господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства.

За змістом п.11 вказаної постанови при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

При цьому, якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову (п.19 Постанови №13 від 24.10.2008р. Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»).

Таким чином, приймаючи до уваги всі фактичні обставини справи, враховуючи, що заявником так і не було представлено належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів порушення прав останнього як акціонера відповідача при проведенні 20.01.2015р. загальних зборів, керуючись приписами чинного законодавства, господарський суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу «Агро» про визнання недійсними рішень загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», які оформлені протоколом №1 від 20.01.2015р., є необґрунтованим та таким, що підлягає залишенню без задоволення.

Всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, м.Київ до Акціонерного товариства закритого типу «Агро», м.Київ про визнання недійсними рішень загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу «Агро», які оформлені протоколом №1 від 20.01.2015р.

У судовому засіданні 20.05.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 25.05.2015р.

Суддя Любченко М.О.