ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"19" травня 2015 р. Справа № 911/5202/14

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "І-КОМ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАЖ МОБАЙЛ ГРУП"
простягнення 23877,22 грн.
за участю представників:

сторін:не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного підприємства "І-КОМ" (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАЖ МОБАЙЛ ГРУП" (далі - Відповідач) про стягнення 23877,22 грн., з яких 18434,40 грн. основний борг, 3314,03 грн. інфляційні втрати, 868,18 грн. 3% річних, 1260,61 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання послуг (рекламних) від 04.01.2012 № 4 щодо здійснення розрахунку за надані послуги, в зв'язку з чим за відповідачем рахується заявлена до стягнення сума боргу, на яку за час прострочення позивач нарахував інфляційні втрати, 3% річних та пеню в розмірах заявлених до стягнення сум.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак надіслав на адресу суду клопотання в якому зазначає про сплату відповідачем під час розгляду справи основної суми боргу, пені, суми судового збору та просить суд припинити провадження у справі в зв'язку з відсутністю предмету спору в частині вимог про стягнення 18434,40 грн. основний борг, 1260,61 грн. пені. В підтвердження чого позивач до клопотання додав платіжні доручення, які суд залучив до матеріалів справи.

Оскільки, відповідач сплатив заявлену до стягнення суму основного боргу в розмірі 18434,40 грн. та пені в розмірі 1260,61 грн., то предмет спору у даній справі у вказаній частині вимог відсутній.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України провадження у справі в частині вимог про стягнення 18434,40 грн. основного боргу, 1260,61 грн. пені припинити.

Що стосується решти вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 3314,03 грн. інфляційні втрати, 868,18 грн. 3% річних, то суд зазначає наступне.

В обґрунтування вказаних вимоги позивач посилається на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання за вказаним договором та відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За умовами договору про надання послуг (рекламних) від 04.01.2012 № 4, відповідач за послуги передбачені договором зобов'язався здійснити попередню оплату виставлених рахунків у розмірі 30% від загальної вартості наданих послуг. Решта суми оплачується протягом 27 тижнів з моменту виконаних робіт, аннуітетно (рівними частинами) (п. 3.1.1 договору).

В контексті положень договору та визначення терміну аннуітет, якій сторони застосували до своїх відносин за договором, остаточний розрахунок за надані послуги здійснюється рівними один одному грошовими платежами, через певний проміжок часту у продовж 27 тижнів з моменту виконаних робіт, наданих послуг.

Оскільки за твердженнями позивача він на виконання умов договору надав відповідачу послуги (виконав роботи) у продовж жовтня 2012р. по лютий 2013 року включно за 10 окремими актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за які відповідач в період березень 2012р. - лютий 2013 включно 40 платежами та шляхом зарахуванням зустрічних вимог розрахувався не в повному обсязі та з порушенням строків розрахунку передбаченого договором, суд враховуючи зазначене та вказані положення договору для всебічного та повного з'ясування всіх обставин справи, зокрема з метою перевірки розрахунків заявлених позивачем до стягнення сум інфляційних втрат та 3% річних, ухвалами від 03.02.2015р., від 03.03.2015р., та від 07.04.2015р. в порядку ст. 77 ГПК України тричі відкладав розгляд справи та тричі зобов'язав сторін у справі, зокрема, позивача надати суду пояснення в яких зазначити графік за яким замовник здійснює розрахунки з виконавцем за виконані роботи та надані послуги за договором надання послуг (рекламних) від 04.01.2012р. № 4, в якому (графіку) вказати який проміжок часу встановлено сторонами договору для здійснення періодичних платежів рівними частинами за виконані роботи та надані послуги за вказаним договором по переліченим в позовній заяві актам здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Також суд, зобов'язав позивача надати письмові пояснення в яких вказати прострочені суми періодичних платежів за згаданим договором та час з якого по періодичним платежам виникла прострочка, окремо по кожному платежу. При цьому явку сторін визнавав обов'язковою.

Проте, позивач без поважних причин тричі не з'явився в судове засідання, вимоги викладені в ухвалах суду від 03.02.2015р., від 03.03.2015р. та від 07.04.2015р. не виконав та не надав суду витребувані вищезазначені відомості та докази в їх підтвердження.

Враховуючи обставини даної справи, мотиви і підстави позову в частині вимог про стягнення 3314,03 грн. інфляційних втрат, 868,18 грн. 3% річних господарський суд вважає, що неподання позивачем без поважних причин витребуваних господарським судом зазначених вище доказів, зокрема, графіку за яким замовник здійснює розрахунки з виконавцем за виконані роботи та надані послуги за договором надання послуг (рекламних) від 04.01.2012р. № 4 в якому (графіку) визначений проміжок часу для здійснення періодичних платежів рівними частинами за виконані роботи та надані послуги за вказаним договором по переліченим в позовній заяві актам здачі-прийняття робіт (надання послуг) та пояснень в яких зазначені прострочені суми періодичних платежів за згаданим договором та час з якого по періодичним платежам виникла прострочка, окремо по кожному платежу, необхідних для вирішення спору у вказаній частині вимог і нез'явлення представника позивача в судове засідання, явка якого визнавалася судом обов'язковою, перешкоджатиме вирішенню спору в даній справі у вказаній частині вимог, оскільки всебічне і повне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неможливе у відсутності представника позивача та без огляду і аналізу витребуваних документів.

У відповідності до ст. 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторону.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Отже враховуючи вказану норму процесуального законодавства та беручи до уваги те, що представник позивача без поважних причин не з'явилися на виклик у засідання господарського суду та не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору у вказаній частині вимог, а за наявними матеріалами справи її розгляд у вказаній частині не вбачається можливим, суд залишає позов без розгляду в частині вимог про стягнення з відповідача 3314,03 грн. інфляційних втрат, 868,18 грн. 3% річних на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Питання відшкодування позивачу витрат зі сплаті судового збору судом не вирішується, позаяк відповідач вказані витрати відшкодував, про що зазначає сам позивач та в підтвердженні чого надав суду відповідне платіжне доручення.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 18434,40 грн. основного боргу, 1260,61 грн. пені.

2. Залишити позов без розгляду в частині позовних вимог про стягнення 3314,03 грн. інфляційних втрат, 868,18 грн. 3% річних.

Суддя Ю.В. Подоляк