ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року Справа № 904/10390/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

При секретарі Валяр М.Г.

За участю представників сторін:

від відповідача-1: Білокінь О.О., довіреність № б/н від 12.05.15, представник;

представники позивача та відповідача-2 не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фермерського господарства Пузь Миколи Миколайовича на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2015 року у справі №904/10390/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м.Дніпропетровськ

до відповідача-1: фермерського господарства Пузь Миколи Миколайовича, м.Дніпропетровськ

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест", м.Дніпропетровськ

про стягнення 75 829 грн. 68 коп.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості згідно договору купівлі-продажу №13338 від 18 березня 2014року станом на 23 грудня 2014року у розмірі 75 829, 68 грн., з яких: 48 469, 46 грн. - проіндексована сума боргу; 25 044, 00 грн. - сума процентів за користування товарним кредитом; 2 316, 22 грн. сума -пені.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року у справі №904/10390/14 (суддя Соловйова А.Є.) позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з фермерського господарства Пузь Миколи Миколайовича та товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" 48 469,46 грн. проіндексовану суму боргу; 25 044,00 грн. процентів за користування товарним кредитом; 2 316,22 грн. пені.

Стягнуто з фермерського господарства Пузь Миколи Миколайовича на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" 5 000,00 грн. витрат на послуги адвоката та 913,50 грн. судового збору.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" 5 000,00 грн. витрат на послуги адвоката та 913,50 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, фермерське господарство Пузь М.М. звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015року по справі №904/10390/14 та прийняти нове рішення, яким товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" відмовити у позові повністю за недоведеністю вимог.

В обґрунтування своєї скарги відповідач-1 посилається на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов та стягнув як із солідарного боржника 48469 грн.46 коп. проіндексованого боргу, 25044грн. процентів за користування товарним кредитом та 2316 грн.22 коп. пені, всупереч статті 43 Господарського процесуального кодексу України фактично належним чином не дослідив, не перевірив питання правильності суми, яку позивач заявив до стягнення.

Крім того, суд першої інстанції в рішенні зазначив, що позивач виконав свої зобов'язання за договором, поставивши відповідачу товар на загальну суму 49484 грн. 15 коп. за видатковими накладними від 24 березня 2014 року, від 03 червня 2014 року та від 27 червня 2014 року.

Суд першої інстанції встановив розбіжність між загальною сумою поставленого товару за трьома видатковими накладними, яка складає 49484 грн. 15 коп. , та сумою вартості товару ( боргу) згідно видаткових накладних станом на дату кінцевого розрахунку ціни позову ( 22 грудня 2014 року), яка дорівнює 27697 грн. 86 коп. Однак, причину розбіжності між зазначеними сумами суд жодним чином не вмотивував, обставини часткового припинення грошового зобов'язання з посиланням на відповідні докази та норми матеріального права суд у рішенні не надав.

Також суд належним чином не вмотивував, не обґрунтував своє рішення і в частині висновку про суму 20771 грн. 60 коп. як суму індексації, яка визнана ним як складова частина проіндексованої суми основного боргу 48469 грн. 46 коп. ( 27697 грн.86 коп. + 20771 грн. 60 коп.). Однак, причину розбіжності між зазначеними сумами суд жодним чином не вмотивував, обставини часткового припинення грошового зобов'язання з посиланням на відповідні докази та норми матеріального права суд у рішенні не навів.

Також поза увагою суд першої інстанції залишив ту обставину, що у трьох видаткових накладних, на які позивач посилався в обґрунтування виконання зобов'язання з поставки товару, вказана ( зазначена) вже змінена (збільшена), тобто проіндексована у порівнянні із даними специфікацій, вартість товару.

Така індексація вартості товару, що наведена у специфікаціях, була здійснена на підставі саме пункту 4.9 Договору купівлі - продажу від 18 березня 2014 року за правилами пункту 4.7 Договору у зв'язку із різницею у часі між підписанням специфікацій та відвантаженням товару та зміною офіційного курсу гривні до долара США за час від дати підписання кожної специфікації до дати підписання кожної видаткової накладної.

Приймаючи до уваги, що у видаткових накладних від 24 березня 2014 року, від 03 червня 2014 року та від 27 червня 2014 року узгоджено сторонами вартість товару, яка в порядку пункту 4.7 та пункту 4.9 Договору купівлі - продажу від 18 березня 2014 року вже є проіндексованою у порівнянні із вартістю у специфікаціях № 1 від 18 березня 2014 року, № 2 від 02 червня 2014 року та № 3 від 26 червня 2014 року, а позивачем не доведено наявність підстав для нової індексації згідно умов пункту 4.9 Договору, то рішення суду в частині стягнення процентів за користування товарним кредитом є незаконним, так як позивач застосував невірну базу для обрахування вказаних відсотків.

Всі ці обставини на думку відповідача, є підставою для скасування рішення суду та відмови у позові.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 березня 2015 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 22 квітня 2015 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27 квітня 2015 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 20 травня 2015 року.

Зміна складу судової колегії відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 18 травня 2015 року № 489.

В судовому засіданні представник відповідача -1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду та відмовити у позові.

Представник позивача та відповідача -2, які були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явились, заяв про відкладення розгляду справи не надали, що є підставою для розгляду справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача-1, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА" ( позивач, продавець) та фермерським господарством Пузь Микола Миколайович ( відповідач -1, покупець) укладено Договір купівлі-продажу №13338 ( л.с. 16-18). Відповідно до умов пункту 1.1 Договору купівлі-продажу продавець зобов'язався передати, а покупець зобов'язався прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив, іменованих у подальшому Товар, відповідно до умов даного Договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Згідно з пункту 3.1. Договору купівлі-продажу конкретний вид Товару, його асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати Товару наведені в Специфікаціях до даного Договору. Специфікації є невід'ємною частиною Договору. Ціна Товару встановлена за домовленістю сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - Долар США. Оплата вартості Товару (виконання зобов'язання) передбачена у гривні згідно розділу 4 цього Договору.

За умовами пункту 3.2. Договору купівлі-продажу передбачена загальна сума Договору складається із суми вартості Товару по всіх специфікаціях, підписаних в рамках цього договору, які є його невід'ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб, передбачений пунктами 4.7., 4.8. та суми процентів за користування товарним кредитом.

Пунктом 4.2. Договору купівлі - продажу передбачено, що товарний кредит з відстрочкою платежу по даному Договору надається на умовах сплати 0,01% річних за користування Товарним кредитом. Товарний кредит наданий Продавцем Покупцю в межах строків визначених умовами оплати товару у Специфікації - є строком правомірного користування товарним кредитором. Користування товарним кредитом за межами строків встановлених умовами оплати товару - є неправомірне користування Покупцем товарним кредитом. У разі несвоєчасної сплати товарного кредиту, Покупець продовжує користуватись товарним кредитом (неправомірне користування) по ставці згідно пункту 7.2. (протягом 10-ти календарних днів), а далі по ставці згідно пункту 7.3. Договору.

Відповідно до пункту 4.6. Договору купівлі-продажу, оплата вартості Товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились та узгодили зміну ціни на Товар в межах періоду часу, що вказаний у пункті 4.7. та згідно способів викладених у пунктах 4.7, 4.8. Договору.

Так у пункті 4.7 Договору купівлі - продажу сторонами узгоджена зміна ціни на Товар, а саме обумовлено, що якщо у періоди часу: з моменту підписання Специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування Покупцем товарним кредитом (як правомірного користування так і неправомірного), офіційний курс гривні до іноземної валюти - (Долар США) або до іноземної валюти - (Євро) зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти - (Долар США або Євро), що визначений у Специфікації до Договору на момент її підписання, Покупець (відповідач-1) зобов'язаний сплатити Продавцю (позивачу) проіндексовану суму вартості товару у гривні по Договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах.

Пунктом 4.8. договору купівлі-продажу передбачено, що якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (Долар США чи Євро) А1 існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у пункті 4.7. Договору купівлі - продажу , буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США чи Євро (курсу продажу), то Продавець (позивач) має право на індексацію суми вартості Товару у гривні, а Покупець (відповідач-1) зобов'язаний сплатити Продавцю (позивачу) уже проіндексовану суму вартості Товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США чи Євро (курс продажу), згідно наступної формули:

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1:А0)хСП=ПСП, де: М1 - міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0; А0 - це: (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - Долара США визначений у Специфікації до Договору; (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - Долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу) був на місці показника М1.

СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на: дату, коли грошові кошти від Покупця (відповідача-1) (оплата по Договору) зараховані на розрахунковий рахунок Продавця (позивача); дату, вказану в умовах оплати у Специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту; дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати, вказаної в умовах оплати у Специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту. ПСП - проіндексована сума вартості Товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до іноземної валюти - Долар США чи Євро (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". Банк обирається за вибором Продавця (позивача). Кількість разів, при яких може бути задіяна індексація суми вартості Товару у гривні (боргу), є необмеженою і прямо пропорційно залежить від кількості разів зміни курсу гривні до іноземної валюти, згідно пунктів 4.7., 4.8. Договору, у періоди: починаючи з моменту підписання Специфікації до відвантаження (поставки Товару Покупцю), та протягом всього періоду користування Покупцем (відповідачем) товарним кредитом (як правомірного користування так і не правомірного).

У відповідності до пунктів 4.13., 4.14. Договору купівлі-продажу продавець зобов'язаний надати покупцю наступні документи: рахунок, податкову накладну, накладну на передачу товару (видаткова), сертифікати якості на кожну партію товару, товарно-транспортну накладну. покупець зобов'язаний надати продавцю доручення на право отримання товарно-матеріальних цінностей, для отримання Товару.

Пунктом 5.1. Договору купівлі-продажу право власності на Товар переходить до покупця в момент одержання ним Товару, супровідних документів, та підписання накладних на передачу Товару. Базис поставки товару - EXW склад продавця (згідно Інкотермс у редакції 2010 року), якщо інші умови поставки не передбачені в Специфікації (п.5.2. Договору купівлі-продажу).

Відповідно до пункту 5.4. Договору прийом Товару по кількості і якості та документів згідно пункту 4.13. проводиться покупцем у момент одержання Товару від продавця. покупець зобов'язаний перевірити цілісність тари, пломб на ній (якщо вони присутні), а також відсутність ознак ушкодження і псування Товару й у випадку їхнього виявлення негайно, до закінчення прийому, письмово заявити продавцю. При відсутності такої заяви Товар вважається прийнятим покупцем, а документи, передбачені пунктом 4.13., - йому переданими.

За умовами пункту 13.1. Договір набирає сили з моменту підписання обома Сторонами і діє до 31 грудня 2014року, а в частині розрахунків - до повного виконання Покупцем своїх зобов'язань за цим Договором.

Одночасно з укладеним договором купівлі-продажу 18 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (кредитор) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест" (Поручитель) за №13338-ПОР був укладений договір поруки ( л.с. 22) , за яким Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати за порушення Фермерським господарством Пузь Миколи Миколайовича (Боржник) його зобов'язань перед Кредитором по основному договору, передбаченому розділом 2 цього договору поруки, що включає: погашення (сплату) товарного кредиту та будь-якої іншої заборгованості в сумі та у строк згідно основного договору; погашення (сплату) суми, на яку збільшено вартість товару, у зв'язку із застосуванням способу зміни ціни на товар (індексація) згідно умов основного договору; сплату процентів за користування товарним кредитом у відповідності до основного договору та процентів за користування грошовими коштами; сплату неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору, а також сплату усіх можливих судових та/або господарських витрат, пов'язаних з розглядом справ, предметами яких будуть вимоги Кредитора, пов'язані з виконанням основного договору.

Під основним договором в цьому договорі розуміють договір купівлі-продажу №13338 від 18 березня 2014 року, укладений між Кредитором (в основному договорі іменується Продавець) та Боржником (в основному договорі іменується Покупець).

Пунктом 1.4. Договору поруки встановлено, що Поручитель відповідає солідарно та в повному обсязі по зобов'язанням Боржника перед Кредитором по основному договору. При цьому Кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх Боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Цим договором поруки забезпечується виконання зобов'язання у повному обсязі.

Відповідно до пункту 8.1. Договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його підписання та діє протягом 4-х років.

Як вірно було встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи, позивач передав відповідачу-1 товар - засоби захисту рослин на загальну суму 49484 грн.15 коп. Товар був отриманий представником відповідача-1 та здійснено два платежі по Договору купівлі - продажу № 13338 від 18 березня 2014 року на загальну суму 21786 грн. 29 коп., що підтверджується банківськими виписками ПАТ»ПУМБ» від 15 жовтня 2014 року на суму 6848 грн. 52 коп.; від 13 листопада 2014 року на суму 14937 грн.77 коп. ( специфікації №1,№2,№3) ( л.с.19-21).

Відповідач-1 не здійснив своєчасних та у повному обсязі розрахунків, відповідно до умов договору купівлі-продажу №13338 від 18 березня 2014року, чим порушив взяті на себе зобов'язання.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо порядку виконання своїх зобов'язань за договором купівлі продажу та договором поруки.

Як визначає стаття 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 694 Цивільного кодексу України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 694 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 524 Цивільного кодексу України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За приписами частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Наведені вище норми чинного законодавства України надають право сторонам за договором купівлі-продажу товару з розстроченням платежу встановити в умовах такого договору ціну товару з визначенням грошового еквіваленту в іноземній валюті, суми, що підлягає сплаті у гривнях, та передбачити можливість здійснювати перерахунок ціни товару, проданого в кредит.

Оскільки пунктом 4.8. Договору купівлі-продажу сторонами було узгоджено право позивача на індексацію суми вартості товару (боргу) у гривні, у разі зміни (збільшення або зменшення) міжбанківського валютного курсу гривні до іноземної валюти (Долар США), позивач мав законні підстави перерахунку суми боргу з урахуванням відповідних змін, що спростовує доводи апеляційної скарги відповідача-1 щодо неправомірного розрахунку позивачем заборгованості, застосовуючи міжбанківський курс.

Як зазначено позивачем у розрахунку проіндексованої суми вартості товару (боргу) до договору купівлі - продажу №13338 від 18 березня 2014року (л.с. 14), ним було використані значення курсу гривні до долара США, визначеного у специфікації або на дату попередньої індексації.

Перевіривши розрахунки позивача, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду визнає їх такими, що відповідають порядку визначення вартості товару та погашення заборгованості, який був передбачений сторонами в умовах договору купівлі-продажу, тому погоджується із висновком суду першої інстанції, який правильно встановив, що розмір проіндексованої суми основного боргу відповідача-1 перед позивачем становить 48469 грн.46 коп., з якої 27697 грн.86 коп. - сума вартості товару (боргу) згідно видаткових накладних, 20771 грн.60 коп. - сума індексації.

Відносно доводів апеляційної скарги відповідача-1 про неправомірність застосування міжбанківського курсу, тобто з врахуванням банківської комісії, то вони відхиляються колегією суддів, як необґрунтовані, оскільки вищенаведеними умовами пункту 4.8 Договору купівлі-продажу обумовлено застосування саме міжбанківського курсу гривні до іноземної валюти, а не офіційного курсу Національного банку України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Оскільки відповідачем-1 порушено зобов'язання за договором купівлі-продажу №13338 від 18 березня 2014року, у позивача згідно з Договором поруки №13338-ПОР від 18 березня 2014року виникло право висунути вимоги щодо задоволення виконання зобов'язання за основним Договором до відповідачів солідарно.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Заявлене представником відповідача-1 у судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття рішення по справі щодо визнання договору купівлі-продажу № 13338 від 18 березня 2014 року недійсним, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншім судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Проте, відповідачем -1 не зазначено, які саме обставини не можуть бути самостійно встановлені судом у даній справі, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, в разі визнання договору недійсним, відповідач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 103 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 101,103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства Пузь Миколи Миколайовича, м. Дніпропетровськ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2015 року у справі № 904/10390/14 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21 травня 2015 року

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.В.Чус