ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.15р. Справа № 904/3104/15
За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз", м. Дніпродзержинськ

до Кудашівської сільської ради, с.Кудашівка, Дніпропетровська обл.

про стягнення 32 459,27 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй Я.О.

Представники:

від позивача: Гаврилюк Є.В., представник за довіреністю № 31/17 від 02.03.15р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Кудашівської сільської ради (далі - відповідач) про стягнення 32 459,27 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 2014/ТП-Б-063223 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів від 26.02.14р., в частині розрахунку за спожитий природний газ.

Ухвалою господарського суду від 10.04.15р. порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду в засіданні на 26.05.15р.

26.05.15р. у судовому засіданні повноважний представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір, а для долучення до матеріалів справи витребувані судом документи.

Повноважний представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надав. Але 25.05.15р. до суду від відповідача надійшла заява (факс), відповідно до якої відповідач просить суд розглянути дану справу без участі повноважного представника відповідача.

Враховуючи зазначене, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.05.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.14р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 2014/ТП-Б-063223 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів (далі - Договір), відповідно до умов п.1.1. якого, позивач здійснює відповідачу постачання природного газу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб відповідача, а відповідач оплачує позивачу вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

У п. 4.1. Договору зазначено про те, що розрахунки за реалізований відповідачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Розрахунковий період за Договором становить один місяць - з конкретної години першого дня місяця до конкретної години першого дня наступного місяця включно (п. 4.5. Договору).

Пунктом 4.6. Договору визначено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється відповідачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком № 2.

Відповідно до п. 4.6.1. Договору авансові платежі сплачуються відповідачем позивачеві на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого позивачем обсягу газу на розрахунковий період за п'ять календарних днів до початку місяця поставки газу.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період відповідач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за розрахунковим (п.4.6.3. Договору).

Як зазначено у п. 5.2.1. Договору, позивач має право отримувати від відповідача плату за поставлений газ за цінами, визначеними у розділі 4 Договору.

За приписами п. 5.3.3. Договору відповідач зобов'язується оплачувати позивачу вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України (п. 6.1. Договору).

Положеннями п. 6.2.2. Договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із відповідача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей Договір набуває чинності з дати підписання та поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 29.02.14р. до 31.12.14р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 10.1. Договору).

У п. 10.1.1. Договору зазначено про те, що Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток № 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін.

Між сторонами 01.11.14р. та 25.12.14р. укладено додаткові угоди до вищезазначеного Договору.

Позивач зазначає про те, що на виконання умов Договору позивачем у грудні 2014 року було здійснено поставку природного газу відповідачу на загальну суму 29 860,13 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі природного газу.

Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов Договору за поставлений природний газ належним чином не розрахувався, внаслідок чого у відповідача станом на 03.03.15р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 29 707,99 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію з вих. № 8/6-424 від 11.02.15р., з вимогою у 30-денний термін з дня отримання претензії перерахувати заборгованість по Договору на рахунок позивача. Зазначену претензію відповідач отримав 12.02.15р., але останній її залишив без відповіді та задоволення, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися з позовом до суду.

За неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків по Договору, позивачем на підставі п.6.2.2. Договору була нарахована пеня у розмірі 1 675,73 грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем були нараховані інфляційні втрати у розмірі 920,95 грн. та 3% річних у розмірі 154,60 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 29 707,99 грн., пеню у розмірі 1 675,73 грн., інфляційні втрати у розмірі 920,95 грн., 3% річних у розмірі 154,60 грн., а всього 32 459,27 грн.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному Договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

За приписами зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши оригінали наданих позивачем до господарського суду документів у розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв їх як належні докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, та підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеним Договором. Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували належне виконання відповідачем умов Договору, відповідачем господарському суду надано не було.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, умови Договору та встановлені судом обставини справи, господарський суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за поставлений газ у розмірі 29 707,99 грн. є обґрунтованими, доведеними та визнаними відповідачем, у зв'язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки заборгованість підтверджується матеріалами справи, а зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк.

Статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.2.2. Договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із відповідача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі п. 6.2.2. Договору позивачем була нарахована пеня у розмірі 1 675,73 грн., розрахунок якої судом перевірений та визнаний таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону, позивачем були нараховані інфляційні втрати у розмірі 920,95 грн. та 3% річних у розмірі 154,60 грн., розрахунок яких господарським судом також був перевірений та визнаний таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Викладене є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Судові витрати по справі покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Кудашівської сільської ради (52350, Дніпропетровська обл., Криничанський район, с.Кудашівка, вул. Виконкомівська, буд. 23, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Дніпродзержинського управління по експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровськгаз" (51931, м. Дніпродзержинськ, пров. Цегельний, буд. 3)

- заборгованість у розмірі 29 707,99 грн. (двадцять дев'ять тисяч сімсот сім грн. 99 коп.) на п/р1257 Дніпропетровського обласного управління ПАТ "Державний ощадний Банк України", МФО 305482, , ІПН 26;

- пеню у розмірі 1 675,73 грн. (одна тисяча шістсот сімдесят п'ять грн. 73 коп.), інфляційні втрати у розмірі 920,95 грн. (дев'ятсот двадцять грн. 95 коп.), 3% річних у розмірі 154,60 грн. (сто п'ятдесят чотири грн. 60 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) на п/р в ПАТ Банк "Кліринговий дім", МФО 300647, .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.05.15р.

Суддя Н.Е. Петренко