Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "21" травня 2015 р. Справа № 906/325/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Семенова О.В., дов. від 05.02.15р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" (м.Біла Церква Київської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Продцентр-плюс" (м.Коростень Житомирської області)

про стягнення 124892,45 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 124892,45 грн. боргу згідно договору поставки № 3 з відстрочкою платежу від 14.01.14р.

Заявою, поданою 21.04.15р., позивач зменшив розмір позовних вимог до 107507,96 грн. (а.с.134-137).

Заявою, поданою 21.05.15р., позивач зменшив розмір позовних вимог до 86507,96 грн. боргу згідно договору поставки № 3 з відстрочкою платежу від 14.01.14р.

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, відмовитись від позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи передбачені ст.22 ГПК України права позивача, вказана заява не суперечить вимогам чинного законодавства України, не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів та приймається судом. Розгляд справи здійснюється з урахуванням поданих змін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві та з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с.164).

Відповідач відзиву на позов не подав. Від відповідача на адресу господарського суду по факсу надійшло клопотання, в якому він повідомив про те, що 18.05.15р. ним сплачено 500,00 грн. боргу та, що він визнає залишкову суму боргу (з урахуванням зменшених позовних вимог) в сумі 86007,96 грн. (а.с.173). Також у даному клопотанні відповідач просив розглядати справу без участі його представника.

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" (постачальником/позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Продцентр - плюс" (покупцем/відповідачем) договору поставки № 3 з відстрочкою платежу від 14.01.14р. (а.с.14-16), позивач в період з 15.01.14р. по 19.01.15р. поставив відповідачу продукцію на загальну суму 933684,20 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними за вказаний період (а.с.26-52).

Відповідно до пп.1.1 даного договору, постачальник (позивач) зобов'язався поставляти та передати у власність покупця продукцію, а покупець прийняти та оплатити продукцію в асортименті, кількості та за цінами, викладеним у додатках до цього договору, що є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно пп.5.1 договору, датою поставки і переходу права власності та всіх ризиків є: при передачі продукції на складі постачальника або покупця - дата накладної на відпуск продукції покупцю видається постачальником; при передачі продукції транспортній організації для доставки покупцю - дата товарно-транспортної накладної щодо передачі продукції зазначеному перевізнику.

Відповідно до пп.5.2 договору, приймання-передача продукції здійснюється представниками обох сторін на складі доставки згідно надання постачальником супроводжуючих документів на товар із підписанням відповідних накладних.

Згідно пп.6.7 договору, оплата за партію продукції, яка підлягає поставці відповідно до прийнятого постачальником до виконання замовлення покупця, здійснюється протягом 21 календарного дня з моменту поставки продукції покупцю.

Датою оплати продукції вважається дата зарахування коштів, сплачених покупцем за поставлену партію продукції, на розрахунковий рахунок постачальника (пп.6.5 договору).

Згідно даних позивача, відповідач свої договірні зобов'язання щодо оплати поставленої продукції виконав частково (а.с.5-8), внаслідок чого станом на день подачі позову утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 124892,45 грн. (а.с.8,9).

З матеріалів справи вбачається, що станом на день прийняття рішення у справі відповідачем після порушення провадження у справі сплачено борг в загальній сумі 40500,00 грн. (а.с.134-153,164-171,173).

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів сплати решти заявленої суми боргу не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 86007,96 грн. боргу згідно договору поставки № 3 з відстрочкою платежу від 14.01.14р.

В частині стягнення 40500,00 грн. боргу, сплаченого відповідачем після порушення провадження у справі - провадження у справі припинити за відсутністю предмета спору (п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України).

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Продцентр-плюс", 11500, м.Коростень Житомирської області, вул.Коротуна 1-а, ідентифікаційний код 33201020:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк", 09100, м.Біла Церква Київської області, вул.Вокзальна 22-а, ідентифікаційний код 38010015 - 86007,96 грн. боргу згідно договору поставки № 3 з відстрочкою платежу від 14.01.14р. та 2363,85 грн. судового збору.

3. Припинити провадження за відсутністю предмета спору в частині 40500,00 грн. боргу, сплаченого відповідачем після порушення провадження у справі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.05.15

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).