ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.15 Справа № 904/3002/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСС", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 24990 грн.

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросс" про стягнення 24990 грн. страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому відповідно до ст. 38 вищевказаного закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 статті 33 Закону.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 13.05.2015.

Ухвалою від 13.05.2015 розгляд справи відкладено на 26.05.2015.

25.05.2015 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання, в якому він зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу без участі його представника за наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву та інші витребуванні судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки поштовий конверт (арк. с. 21) з ухвалами суду, який направлявся на адресу відповідача, повернувся з поштовою відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.05.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2011 у справі 2-6395/11 встановлено, що 31.10.2007 між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросс" (далі - відповідач, страхувальник) було укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/0947792 (далі - договір).

Відповідно до вищезазначеного полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілих, становить 25500 грн. та встановлена франшиза у розмірі 510 грн.

05.09.2008 на кільцевій дорозі в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля "Тайота Камри" д/н АА9708ЕС, що належить Лазюку Валерію Володимировичу, та автомобілем "Вольво" д/н АЕ9725ВХ, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Агросс", під керуванням водія - Кошака В.П.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Тайота Камріи" був пошкоджений.

Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2009 встановлено, що ДТП сталося з вини Кошака В.П., який порушив п. 2.3 "б" Правил дорожнього руду України.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи від 04.04.2011, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля "Тайота Камри" д/н АА9708ЕС в результаті, що сталася 05.09.2008, складає 43745, 46 грн.

Оскільки відповідальність ТОВ "Агросс" застрахована в ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" за договором від 05.08.2009, ліміт відповідальності по якому становить 25500 грн. за винятком франшизи в розмірі 510 грн., рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2011 стягнуто з ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на користь Лазюка Валерія Володимировича страхове відшкодування у сумі 24990 грн. та судові витрати у сумі 318, 44 грн. Всього 25308, 44 грн. (арк. с. 9-11).

На виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2011 у справі № 2-6395/11, було видано виконавчий лист, в якому зазначено, що вищевказане рішення набрало законної сили 12.07.2012.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, як встановлено рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2011 № 2-6395/11, винна у ДТП особа - Кошак В.П. керував автомобілем, який належить ТОВ "Агросс", та цивільна-правова відповідальність якого застрахована у ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" згідно договору (полісу) № ВВ/0947792.

Позивач, на виконання умов договору (полісу) та рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.12.2011 № 2-6395/11, 24.10.2012 відшкодував заподіяний відповідачем власнику пошкодженого автомобіля "Тайота Камри"д/н АА9708ЕС, Лазюку В.В. збиток у розмірі 24990 грн., що підтверджується копіями платіжного доручення від 24.10.2012 № 817 та банківської виписки (арк. с. 14-15).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно із ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з п. 33.1.4 ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Однак, відповідач не виконав вимоги ст. 33 Закону, протягом трьох робочих днів письмово не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, 11.11.2014 позивач звернувся до відповідача з вимогою відшкодувати виплачену суму у розмірі 24990 грн., яка була отримана останнім 25.11.2014 (арк. с. 16). Дана вимога була залишена відповідачем без відповіді, що зумовило звернення позивача із позовом до господарського суду про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 24990 грн.

Відповідно до п. 38.1. ст. 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яка кореспондується з положеннями ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтями 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), згідно п. 22.1 якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем доказів звернення до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, у строки встановлені чинним законодавством, до суду не надано, обставин, викладених у позовній заяві, не спростовано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме у розмірі 24990 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі 1827 грн.

Керуючись ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросс" (51912, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Маяковського, 116; ідентифікаційний код 25013096) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 40; ідентифікаційний код 20602681) суму страхового відшкодування у розмірі 24990 грн. та 1827 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.05.2015

Суддя В.І. Ярошенко