РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015Справа №910/18487/14

За позовомПублічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад»
доПриватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд - 1»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Євробанк»
провизнання договору розірваним, визнання права власності та зобов'язання вчинити дії

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Комаров Є.В. - представник за довіреністю б/н від 04.03.2015;

від відповідача: Веничук Є.В. - представник за довіреністю № 10 від 24.03.2015;

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.09.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд - 1» про припинення господарських правовідносин та визнання договору розірваним.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення про просп. Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції Додаткової угоди № 2 від 14.10.2010), внаслідок чого у позивача виникло право розірвати вказаний договір на підставі статті 651 Цивільного кодексу України. При цьому, позивач зазначив, що він листом від 25 липня 2014 року повідомив відповідача про розірвання вказаного договору, однак у відповідь відповідач направив лист № 141 від 17.09.2014, в якому заперечував проти розірвання Договору про будівництво.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2014 (суддя Ващенко Т.М.) порушено провадження у справі № 910/18487/14; розгляд справи призначено на 23.09.2014.

17.09.2014 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог та доповнення правових підстав позову, відповідно до якої позивач просив суд визнати за Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад» право власності на об'єкт незавершеного будівництва із вбудованими торговими та офісними приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26, а саме: житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 1 загальним будівельним об'ємом 40940 кв. м. на 25 поверхів; житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 2 загальним будівельним об'ємом 41680 кв. м. на 25 поверхів; вбудовану підземну автостоянку на 98 машиномісць загальним будівельним об'ємом 3920 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26.

Крім того, позивач просив суд залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Євробанк».

23.09.2014 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність істотного порушення з боку відповідача умов Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010).

23.09.2014 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд визнати Договір про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) розірваним з 07.08.2014; зобов'язати відповідача повернути будівельний майданчик та розташований на ньому об'єкт незавершеного будівництва - квартирний (багатоповерховий) житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26; визнати за Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад» право власності на об'єкт незавершеного будівництва, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26, а саме: житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 1 на 25 поверхів, житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 2 на 25 поверхів, торговельно-офісну секцію з вбудованим підземним паркінгом на 98 машиномісць.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2014, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 02.10.2014; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Євробанк».

24.09.2014 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка за змістом та вимогами аналогічна заяві, поданій позивачем до суду 23.09.2014.

У судовому засіданні 02.10.2014 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив суд визнати Договір про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) розірваним; визнати за Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад» право власності на об'єкт незавершеного будівництва - квартирний (багатоповерховий) житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26, та складається з трьох секцій, ступінь будівельної готовності якого складає 49%, а саме: житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 1 на 25 поверхів, житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 2 на 25 поверхів, торговельно-офісну секцію з вбудованим підземним паркінгом на 98 машиномісць; зобов'язати відповідача повернути об'єкт незавершеного будівництва - квартирний (багатоповерховий) житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26.

У судовому засіданні 02.10.2014 судом були прийняті до розгляду подані позивачем заява про збільшення позовних вимог та заява про уточнення позовних вимог; відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 02.10.2014 оголошено перерву до 07.10.2014.

У судовому засіданні 07.10.2014, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 16.10.2014.

У судовому засіданні 16.10.2014, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 06.11.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 у позові Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад» відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 06.11.2014 у справі № 910/18487/14 скасовано; справу № 910/18487/14 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу, справу № 910/18487/14 передано на розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 (суддя Отрош І.М.) прийнято справу № 910/18487/14 до провадження, розгляд справи призначено на 20.04.2015

20.04.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про зміну розміру позовних вимог, в якій позивач просив суд 1) зобов'язати відповідача передати об'єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості, а саме житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26 шляхом укладення акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва, об'єкту житлової нерухомості, а саме житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26; 2) зобов'язати відповідача скласти податкову накладну з податку на додану вартість на підставі акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва, об'єкту житлової нерухомості, а саме житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26 та 3) зобов'язати відповідача надати позивачу податкову накладну з податку на додану вартість, яка складена на підставі акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва, об'єкту житлової нерухомості, а саме житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26.

При цьому, у заяві про зміну розміру позовних вимог позивач просив суд не розглядати позовні вимоги щодо визнання Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) розірваним та визнання за Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад» права власності на об'єкт незавершеного будівництва - квартирний (багатоповерховий) житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26, та складається з трьох секцій, ступінь будівельної готовності якого складає 49%, а саме: житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 1 на 25 поверхів, житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 2 на 25 поверхів, торговельно-офісну секцію з вбудованим підземним паркінгом на 98 машиномісць.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 18.05.2015.

18.05.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про відмову від частини та збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач, яка за своїм змістом та вимогами аналогічна заяві, поданій позивачем до суду 20.04.2015.

Розглянувши у судовому засіданні 18.05.2015 подані позивачем 20.04.2015 та 18.05.2015 заяви, суд зазначає наступне.

В пункті 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Суд зазначає, що вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача передати об'єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості, а саме житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26 шляхом укладення акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва, об'єкту житлової нерухомості, а саме житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26, - є зміною предмету позову, та не є зміною підстав позову; вказана заява подана до початку розгляду справи по суті, з огляду на що суд приймає їх до розгляду.

Разом з тим, вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача скласти податкову накладну з податку на додану вартість на підставі акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна та зобов'язання відповідача надати позивачу податкову накладну з податку на додану вартість, яка складена на підставі акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна, - є одночасною зміною предмету і підстав позову, оскільки змінюються і матеріально-правова вимога, стосовно якої позивач заявив позов, і обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні вказаної заяви та не приймає до розгляду заявлені позивачем вимоги щодо зобов'язання відповідача скласти податкову накладну з податку на додану вартість на підставі акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна та зобов'язання відповідача надати позивачу податкову накладну з податку на додану вартість, яка складена на підставі акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна.

Що стосується відмови позивача від частини позовних вимог щодо визнання Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) розірваним та визнання за Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад» права власності на об'єкт незавершеного будівництва - квартирний (багатоповерховий) житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26, та складається з трьох секцій, ступінь будівельної готовності якого складає 49%, а саме: житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 1 на 25 поверхів, житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 2 на 25 поверхів, торговельно-офісну секцію з вбудованим підземним паркінгом на 98 машиномісць, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до норм частини 1 та частини 2 статті 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Згідно з частиною 4 статті 78 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Нормами пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Судом встановлено, що заяву про відмову від частини позовних вимог підписано представником позивача Комаровим Є.В., який діє на підставі довіреності від 04.03.2015. Вказаною довіреністю уповноважено Комарова Є.В., зокрема, брати участь у судових засіданнях з усіма правами, наданими Господарським процесуальним кодексом України, а також вчиняти інші юридично-значимі дії в межах та обсязі, передбаченими чинним законодавством України. Тобто, представника Комарова Є.В. не обмежено у праві щодо відмови від позову.

У судовому засіданні 18.05.2015 судом роз'яснено позивачу наслідки відповідних процесуальних дій, згідно з ч. 2 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, та прийнято відмову позивача від позову в частині вимог щодо визнання Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) розірваним та визнання за Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад» права власності на об'єкт незавершеного будівництва - квартирний (багатоповерховий) житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26, та складається з трьох секцій, ступінь будівельної готовності якого складає 49%, а саме: житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 1 на 25 поверхів, житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 2 на 25 поверхів, торговельно-офісну секцію з вбудованим підземним паркінгом на 98 машиномісць, у зв'язку з чим суд припиняє провадження у справі щодо вказаних позовних вимог.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд розглядає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад» до Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд - 1» про зобов'язання відповідача передати об'єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості, а саме житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26 шляхом укладення акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва, об'єкту житлової нерухомості, а саме житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26.

Представник позивача у судовому засіданні 18.05.2015 подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.05.2015 подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову не заперечував.

Представники третьої особи у судове засідання 18.05.2015 не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 481.

У судовому засіданні 18.05.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2003 року між Відкритим акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Київський завод «Аналітприлад» (замовник), та Закритим акціонерним товариством «Трест Київміськбуд-1», яке змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство «Трест Київміськбуд - 1» (інвестор-забудовник), керуючись постановою Верховної Ради України від 22.02.1994 року № 3983-ХІІ «Про заходи щодо залучення додаткових коштів на житлове будівництво та створення ринку житла» та розпорядженням Президента України № 136/96-рп від 04.06.1996 року «Про заходи щодо залучення коштів населення для будівництва житла», було укладено Договір про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26.

Відповідно до п. 1.1 Договору, сторони зобов'язалися шляхом прямих власних інвестицій «інвестора-забудовника» та залучених коштів населення, фізичних та юридичних осіб спільно діяти в сфері виконання проектування і будівництва об'єкта по даному договору.

Предметом Договору від 28 травня 2003 року є зобов'язання сторін з виконання проектування і будівництва житлового комплексу із вбудованими торговими та офісними приміщеннями, що буде розміщуватися по проспекту Перемоги, 26 у м. Києві.

Замовник (позивач у справі) за даним договором зобов'язався забезпечити всі необхідні погодження, надати правові та дозвільні документи, передати забудовнику вихідні дані для виконання проектно-вишукувальних робіт, будівництва об'єкта та здачі його в експлуатацію, здійснювати технагляд та щомісячне приймання виконаних робіт та забезпечити після приймання об'єкту в експлуатацію передачу будинку на баланс експлуатаційної організації (п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Договору).

Інвестор-забудовник за договором зобов'язався одержати проектно-кошторисну документацію, затвердити її та побудувати житловий комплекс за власні інвестиції та залучені кошти фізичних та юридичних осіб (п. 4.2 Договору).

Договором сторони обумовили, що по завершенню будівництва та здачі його в експлуатацію сторони сумісно передають об'єкт на баланс та у власність сторін у об'ємах визначених договором: інвестору - забудовнику у розмірі 91 % загальної площі квартир, 100% вбудовано прибудованих приміщень і 100% машиномісць паркінгу; та замовнику - відповідно 9% загальної площі квартир (п. 3.1.5, 3.1.6 Договору).

19.10.2004 Додатковою угодою № 1 до Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 замовник, з метою забезпечення скорочення строків відводу земельної ділянки, підготовки вихідних даних на проектування, скорочення строків погодження проекту делегував (передав) частину своїх повноважень замовника інвестору-забудовнику, а саме повноваження щодо: проведення розрахунків за відведення земельної ділянки; сплати орендної плати за землю; замовлення та виготовлення проектно-кошторисної документації на об'єкт; одержання всіх погоджень та проведення державної експертизи проекту; отримання дозволу на будівництво та здійснення технічного нагляду за будівництвом об'єкту; ведення бухгалтерського обліку будівництва об'єкту; укладення угод на проведення будівельних робіт з підрядними та субпідрядними організаціями; оформлення у власність усіх вбудовано-прибудованих приміщень та квартир.

Рішенням Київської міської ради № 638/798 від 10.07.2003 року «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» затверджено проект відведення земельної ділянки ВАТ «Київський завод «Аналітприлад» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано- прибудованими приміщеннями на просп. Перемоги, 26, у Шевченківському районі м. Києва; передано ВАТ «Київський завод «Аналітприлад», за умови виконання п. 10.1 цього рішення, в довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку площею 0,62 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на просп. Перемоги, 26, у Шевченківському районі м. Києва.

23.02.2004 року між ВАТ «Київський завод «Аналітприлад» (як орендарем) та Київської міською радою (як орендодавцем) було укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 119 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 16.03.2004 року за № 91-6-00231 (далі - договір оренди № 91-6-00231).

Відповідно до п. 1.1 договору оренди № 91-6-00231 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду на 10 років земельну ділянку, що розташована по проспекту Перемоги, 26, у Шевченківському районі м. Києва, кадастровий номер :88:137:0003, розміром 5 614 кв. м., для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями.

22.08.2008 між ТОВ «Комерційний банк «Столиця» (як Управителем) та ЗАТ «Трест Київміськбуд-1» (як Забудовником) було укладено Генеральний договір організації спорудження об'єктів будівництва та їх фінансування № 8-ФФБ (генеральний договір № 8-ФФБ), згідно п. 1.1 якого Управитель, який діє на праві довірчої власності в інтересах довірителів, в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовляє Забудовнику, шляхом укладання договорів про спорудження об'єктів будівництва, збудувати належної якості об'єкти житлового та нежитлового будівництва, ввести їх в експлуатацію та передати об'єкти інвестування довірителям у власність у встановлені в договорах про спорудження об'єктів будівництва строки та на умовах, визначених Правилами ФФБ, а Управитель зобов'язується забезпечити фінансування будівництва за рахунок грошових коштів, отриманих у довірчу власність за укладеними з Довірителями Договорами про участь у ФФБ.

Відповідно до п. 1.2 генерального договору № 8-ФФБ характеристика об'єктів будівництва з основними даними щодо споживчих властивостей об'єкта будівництва та об'єктів інвестування визначається Забудовником у договорах про спорудження об'єкту будівництва.

Рішенням господарського суду м. Києва від 13.08.2014 року № 910/16117/14, яке залишено без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 року і набрало законної сили, змінено управителя Фонду фінансування будівництва «Столиця-8» виду «А» багатоповерхового житлового будинку за адресою: м. Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, 26, а саме Публічне акціонерне товариство «Банк Столиця» (ідентифікаційний код 26520464) на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Євробанк» (ідентифікаційний код 33305163) у зв'язку з відкликанням банківської ліцензії та ініціюванні процедури ліквідації ПАТ Банк «Столиця», згідно з постановою Правління Національного Банку України від 30.01.2012 року №30, та зобов'язано ПАТ «Банк Столиця» передати ПАТ Комерційний банк «Євробанк» Фонд фінансування будівництва «Столиця-8» багатоповерхового житлового будинку за адресою: м. Київ, Шевченківський р-н, просп. Перемоги, 26 - документацію в повному обсязі та кошти оперативного резерву вказаного Фонду.

14.10.2010 сторони підписали додаткову угоду № 2 до Договору від 28.05.2003 про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26, якою визначили, що зазначений у договорі об'єкт будівництва являє собою два житлових будинки з вбудованими офісними та торговельними приміщеннями, торговельно-офісний центр та паркінг для автомобілів.

До функцій замовника за даною редакцією договору віднесено забезпечення разом з інвестором забудовником необхідні погодження для закінчення будівництва об'єкту та здачі його в експлуатацію, забезпечення передачі об'єкту на баланс експлуатаційній організації та передачі комплексу на баланс та у власність сторін у таких частках: інвестору - забудовнику у розмірі 81 % загальної площі квартир, 90% вбудовано прибудованих торговельних та офісних приміщень і 90% машиномісць у паркінгу; та замовнику - відповідно 19% загальної площі квартир, 10% вбудовано прибудованих торговельних та офісних приміщень і 10% машиномісць у паркінгу; (п. 3.1. 3 договору в редакції від 14.10.2010).

Укладаючи Додаткову угоду №2 від 14.10.2010 сторони обумовили строк поновлення будівництва об'єкта до 01.07.2011 та право дострокового розірвання договору у разі порушення даного строку та терміну будівництва на вимогу Замовника (п.3.5 договору в редакції від 14.10.2010).

25.07.2014 позивач листом за № 25-07/14-1 звернувся до ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» з повідомленням про розірвання договору, надіславши останньому проект Договору про розірвання договору від 28.05.2003 про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26.

Відповідач листом за № 127 від 07.08.2014 року заперечив проти розірвання договору.

За таких обставин Публічне акціонерне товариство «Київський завод «Аналітприлад» звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд - 1» про визнання Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) розірваним; визнання за Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад» право власності на об'єкт незавершеного будівництва - квартирний (багатоповерховий) житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26, та складається з трьох секцій, сутінь будівельної готовності якого складає 49%, а саме: житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 1 на 25 поверхів, житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 2 на 25 поверхів, торговельно-офісну секцію з вбудованим підземним паркінгом на 98 машиномісць; зобов'язання відповідача повернути об'єкт незавершеного будівництва - квартирний (багатоповерховий) житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26 (в редакції заяви про уточнення позовних вимог, поданої до суду 02.10.2014).

Статтею 111-12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 24.03.2015 у справі № 910/18487/14, суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та постанову Київського апеляційного господарського суду в даній справі та направляючи справу на новий розгляд, наголосив на тому, що суди попередніх інстанцій не прийняли до уваги умови Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) про право позивача в односторонньому порядку розірвати договір на підставі п. 3.5 (а саме, у випадку порушення відповідачем терміну будівництва). При цьому, суд не погодився з висновками місцевого та апеляційного господарських судів, що позивачем фактично заявлено вимоги про встановлення факту, який має юридичне значення, оскільки в основі позову закладена правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин, у даному випадку - з договору про будівництво, яким прямо передбачена можливість розірвання договору у випадку порушення терміну будівництва.

Крім того, Вищий господарський суд України зауважив, що суди попередніх інстанцій припустились помилки та зробили необґрунтований висновок про те, що позивач не мав права користуватися земельною ділянкою, оскільки відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Суд зазначив, що суди попередній інстанцій не з'ясували наявність чи відсутність на час розгляду справи поновленого договору оренди земельної ділянки.

Разом з тим, враховуючи подані позивачем під час нового розгляду справи 20.04.2015 заяву про зміну розміру позовних вимог та 18.05.2015 заяву про відмову від частини та збільшення розміру позовних вимог, які частково задоволені судом, даний спір розглядається із новим предметом позову, а саме щодо вимоги Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад» до Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд - 1» про зобов'язання відповідача передати об'єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості, а саме житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26 шляхом укладення акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна - незавершеного будівництва, об'єкту житлової нерухомості, а саме житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що на підставі дозволу на виконання будівельних робіт 0103-Шв, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 21.02.2008, договору оренди від 23.02.2004, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., технічного паспорту з довідкою стосовно ступеня готовності об'єкта незавершеного будівництва, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр технічної інвентаризації» від 22.09.2014, Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві 10.12.2014 зареєстровано право власності Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад» на об'єкт незавершеного будівництва, об'єкт житлової нерухомості - житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій, а саме: двох 25 поверхових житлових секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 31027591 від 16.12.2014, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

При цьому, у судовому засіданні 18.05.2015 представник позивача подав суду належним чином засвідчену копію Договору про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 27.02.2015, який укладено між Київською міською радою та Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем'яненко Т.М.; право оренди земельної ділянки зареєстровано 27.02.2015, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 27.02.2015, індексний номер 34302251 (належним чином засвідчена копія знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1 вказаного договору сторони домовились поновити на 10 років Договір оренди земельної ділянки від 23.02.2004.

Таким чином, враховуючи що позивач набув право власності на об'єкт незавершеного будівництва, позивачем при новому розгляді справи була подана заява про відмову від позовних вимог щодо визнання права власності на нього, яка прийнята судом.

Як встановлено судом, 25.07.2014 позивач звернувся до відповідача із повідомленням вих. № 25-07/14-1 від 25.07.2014 про розірвання Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010), в якому зазначив, що відповідач порушив терміни будівництва, визначені п.п. 3.5 та 4.1.1 вказаного договору, а саме, не завершив будівництво об'єкта та не забезпечив введення його в експлуатацію до 01.07.2012, у зв'язку з чим повідомив про розірвання договору в односторонньому порядку.

Факт направлення повідомлення вих. № 25-07/14-1 від 25.07.2014 на адресу відповідача підтверджується описом вкладення у цінний лист від 25.07.2014 та фіскальним чеком від 25.07.2015, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Так, відповідно до п. 3.5 Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції Додаткової угоди № 2 від 14.10.2010), у випадку порушення інвестором-забудовником терміна будівництва, непоновлення об'єкту будівництва по просп. Перемоги, 26 та будь-яких інших причин до 01.07.2011 договір буде вважатися розірваним шляхом повідомлення про це однією із сторін іншу рекомендованим листом протягом 60 календарних днів. З моменту отримання іншою стороною такого повідомлення договір є розірваним.

Згідно з п. 4.1.1 Договору, інвестор-забудовник зобов'язаний приступити до виконання функцій інвестора-забудовника негайно після прийняття на себе таких зобов'язань, згідно з Договором закінчити будівництво об'єкту та забезпечити введення в експлуатацію до 01.07.2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

З огляду на те, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів закінчення будівництва об'єкту та введення його в експлуатацію в строк до 01.07.2012, суд вважає правомірним розірванням позивачем Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) шляхом односторонньої відмови від нього.

Судом встановлено, що 24.03.2015 між сторонами укладено Договір про здійснення взаєморозрахунків, у зв'язку із розірванням Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010), яким сторони домовились про необхідність здійснення взаєморозрахунків за вказаним договором.

З огляду на те, що позивач відмовився від позовних вимог в частині визнання Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) розірваним, судом не розглядаються вказані позовні вимоги.

У судовому засіданні 18.05.2015 представник відповідача подав довідку вих. № 76 від 18.05.2015 про те, що станом на 18.05.2015 об'єкт незавершеного будівництва - житловий комплекс з об'єктами соціально-культурного призначення по просп. Перемоги, 26 у м. Києві перебуває на балансі відповідача, Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд - 1», балансова вартість об'єкта становить 241862063 грн. 33 коп. (разом з ПДВ).

Стаття 133 Господарського кодексу України встановлено, що основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб'єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном, у тому числі має право надати майно іншим суб'єктам для використання його на праві власності, праві господарського відання чи праві оперативного управління, або на основі інших форм правового режиму майна, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд зазначає, що до інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком їх у ст. 16 ЦК, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, необхідно зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Таким чином, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет міжнародного договору за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права для вирішення конкретного спору.

З огляду на те, що судом встановлено факт розірвання Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) та факт державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва, об'єкт житлової нерухомості - житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій, а саме: двох 25 поверхових житлових секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, - у відповідача відсутні будь-які правові підстави для утримання майна (перебування на балансі відповідача), яке є власністю позивача (об'єкт незавершеного будівництва).

При цьому, суд зазначає, що в даному випадку належним та ефективним способом захисту є передача відповідачем за актом приймання-передачі позивачу вказаного об'єкту нерухомості.

За таких обставин, суд вважає обгрунтованими вимоги Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад» до Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд - 1» про зобов'язання передати об'єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості, а саме житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Перемоги, 26 шляхом укладення акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7, статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються. Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Таким чином, припинення провадження у справі в частині позовних вимог, від яких позивач відмовився, не є підставою для повернення судового збору з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ч. 4 ст. 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «Трест Київміськбуд - 1» (04205, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 29-Б; ідентифікаційний код: 31176312) передати Публічному акціонерному товариству «Київський завод «Аналітприлад» (03067, м. Київ, вул. Полковника Шутова, буд. 16; ідентифікаційний код: 14311181) об'єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, об'єкт житлової нерухомості, а саме: житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що складається з 3-х секцій, а саме: двох 25 поверхових житлових секцій та прибудованої громадсько офісної 15-ти поверхової секції з вбудованим паркінгом та складає 49% готовності, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26, шляхом укладення акту приймання-передачі об'єкту нерухомого майна.

3. Прийняти відмову Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад» від позову в частині позовних вимог щодо визнання Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) розірваним та визнання за Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад» права власності на об'єкт незавершеного будівництва - квартирний (багатоповерховий) житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26, та складається з трьох секцій, ступінь будівельної готовності якого складає 49%, а саме: житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 1 на 25 поверхів, житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 2 на 25 поверхів, торговельно-офісну секцію з вбудованим підземним паркінгом на 98 машиномісць.

4. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання Договору про будівництво житлового комплексу з об'єктами соціально-культурного призначення по проспекту Перемоги, 26 від 28.05.2003 (в редакції від 14.10.2010) розірваним та визнання за Публічним акціонерним товариством «Київський завод «Аналітприлад» права власності на об'єкт незавершеного будівництва - квартирний (багатоповерховий) житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями, який знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 26, та складається з трьох секцій, ступінь будівельної готовності якого складає 49%, а саме: житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 1 на 25 поверхів, житлову секцію з вбудованими приміщеннями № 2 на 25 поверхів, торговельно-офісну секцію з вбудованим підземним паркінгом на 98 машиномісць.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд - 1» (04205, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, буд. 29-Б; ідентифікаційний код: 31176312) на користь Публічного акціонерного товариства «Київський завод «Аналітприлад» (03067, м. Київ, вул. Полковника Шутова, буд. 16; ідентифікаційний код: 14311181) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 25.05.2015

Суддя І.М. Отрош