КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа№ 910/6368/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання Євдокимові В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району»

на рішення Господарського суду м. Києва

від 09.02.2015

у справі № 910/6368/14 (суддя - Мельник В.І.)

за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», м. Київ,

до Молодіжного житлового комплексу «Ярослав», м. Київ,

про стягнення 45 100, 31 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Денисюк В.В. - представник (довіреність № 55-Д від 26.12.2014);

від відповідача: Сидоренко С.С. - директор (протокол № 1 від 02.02.2012),

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (надалі - КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Молодіжного житлового комплексу «Ярослав» (надалі - МЖК «Ярослав», відповідач) про стягнення вартості спожитих, однак не оплачених комунальних послуг в розмірі 44 230,79 грн, а також 685,22 грн - 3% річних та 184,30 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 у справі №910/6368/14 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

З даним рішенням КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» не погодилось та звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин справи, порушенням норм процесуального та застосування норм матеріального права, та постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 апеляційну скаргу прийнято до апеляційного провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Суховий В.Г. та призначено в судове засідання на 06.04.2015.

В судовому засіданні 06.04.2015 в порядку статті 77 ГПК України оголошувалась перерва до 20.04.2015.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 №09-52/615/15, у зв'язку з перебуванням судді Сухового В.Г. у відпустці, справа № 910/6368/14 була направлена на повторний автоматизований розподіл, за результатами якого визначено наступний склад судової колегії: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 справа № 910/6368/14 прийнята до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Чорногуз М.Г.

В судовому засіданні 20.04.2015 була оголошена перерва до 18.05.2015 у відповідності до статті 77 ГПК України.

У зв'язку з виходом судді Сухового В.Г. з відпустки, на підставі розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 апеляційну скаргу у справі №910/6368/14 згідно п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25 та на підставі статей 4-6, 69 ГПК України передано для розгляду судовій колегії у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Суховий В.Г.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх безпідставними, а судове рішення законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін.

18.05.2015 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2007 між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (в тексті договору - сторона-1), правонаступником якого є КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району») та Молодіжним жилим комплексом «Ярослав» (в тексті договору - сторона-2) було укладено Договір №298, за умовами якого позивач здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті МЖК «Ярослав» комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в обсягах та за тарифами, визначеними в Додатку 1 до Договору (пункт 1.1).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що сторона-2 користується приміщенням загальною площею 139,0 кв.м. за адресою: вул. Ярославів Вал, 28 на підставі свідоцтва про право власності на нежиле приміщення від 06.03.2001.

Згідно пункту 3.1. Договору сторона-2 зобов'язується в 3-х денний термін, після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг та інформувати про це сторону-1 у зазначений термін.

У разі відмови повністю або частково сплатити кошти за спожиті комунальні послуги повідомити про це сторону-1, додавши документальне обґрунтування відмови протягом 3 днів (пункт 3.1.2. договору).

У випадку встановлення окремих засобів обліку теплової енергії, холодного водопостачання, тощо на комунальні послуги сторона-2 укладає договори прямих поставок з виробниками (постачальниками) таких послуг, про що в одноденний термін інформує сторону-1 (пункт 3.1.3. договору).

Строк дії Договору визначений сторонами, як такий, що діє безстроково з моменту укладання (пункт 5.1 Договору).

01.04.2007 до вказаного Договору №298 сторони уклали та підписали Додаток №1 про транзитний збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги.

У відповідності до пункту 5.3. Додатку №1 розмір місячної плати за надані послуги за встановленими тарифами та нормами щодо центрального опалення визначається згідно табуляграм ПАТ «АК «Київенерго».

За своєю правовою природою укладений сторонами договір є договором про надання послуг за яким, згідно частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Вимоги позивача у справі обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе договірні зобов'язання з оплати комунальних послуг, а саме, централізованого опалення, у зв'язку з чим за період з 31.10.2012 по 28.02.2014 утворилась заборгованість в сумі 44 230,79 грн.

З урахуванням постановленого Господарським судом м. Києва у справі №910/78/2013 судового рішення від 10.04.2013, яким ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати комунальних послуг за вищевказаним договором за період з жовтня 2010 року по лютий 2013 року, 02.02.2015 КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» подало суду першої інстанції заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з МЖК «Ярослав» на свою користь заборгованість за надані у період з 01.03.2013 по 28.02.2014 послуги теплопостачання в сумі 25 940,35 грн, а також 187,63 грн - 3% річних та 74,60 грн - інфляційних втрат.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції, вказував на відсутність підстав для оплати послуг, нарахованих розрахунковим методом, виходячи із займаної площі, яка опалюється з огляду на те, що будинок оснащений приладом обліку використаної теплової енергії, що підтверджується актом про постановку 25.02.1998 на комерційний облік споживача, затвердженого уповноваженими особами Державного підприємства по утриманню житлового фонду Радянського району м. Києва та Департаментом енергозбуту ДАК «Київенерго».

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що житловий будинок по вул. Ярославів Вал, 28 у м. Києві оснащений таким лічильником. А оскільки позивач не надав на вимогу суду документів, які б підтверджували фактично використаний відповідачем обсяг теплової енергії згідно показників приладу обліку, суд дійшов висновку про недоведеність останнім заявлених вимог.

Проте, судова колегія з даним висновком не погоджується та находить його помилковим, зважаючи на наступне.

Місцевим судом не було надано належної оцінки тим обставинам, що після того, як 25.02.1998 за ініціативою ГПСЖФ Радянського району м. Києва, як стверджував відповідач, у житловому будинку по вул. Ярославів Вал, 28 був встановлений лічильник обліку теплової енергії, між позивачем та відповідачем 01.04.2007 був укладений Договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь виробників від №298.

Згідно Додатку №1 до вказаного Договору сторони вказали місцезнаходження обслуговуваного приміщення: м. Київ, вул. Ярославів вал, 28, його площу - 139,0 кв.м., цільове призначення приміщення - підвал та мету використання приміщення - майстерня по ремонту техніки, наявність комунальних зручностей (а.с.16).

При цьому, сторони Договору №298 досягли домовленості щодо порядку визначення розміру місячної плати за надані послуги з центрального опалення, які визначаються за встановленими тарифами та нормами згідно табуляграм ПАТ «АК «Київенерго» (пункт 5.3. Додатку №1).

Відповідно до вимог статей 509, 526 Цивільного кодексу України та статей 173, 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Таким чином, відповідач, підписавши з позивачем 01.04.2007 Договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь виробників, погодив умови щодо порядку оплати послуг з централізованого опалення.

Виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати послуг теплопостачання саме в порядку, передбаченому Договором №298 від 01.04.2007, тобто розрахунковим методом, виходячи із займаної площі, яка опалюється, об'єктивно підтверджується рішенням Господарського суду м. Києва від 10.04.2013 у справі №910/78/2013, яким ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з оплати послуг теплопостачання за період з жовтня 2010 року по лютий 2013 року, а також копією постанови ВДВС Шевченківського району м. Києва .

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів тому, що в подальшому, після укладення договору, останній звертався до позивача з ініціативою про внесення змін до договору щодо порядку нарахування вартості оплати послуг з центрального опалення згідно даних облікового приладу чи його розірвання.

З огляду на приписи статей 509, 526, 629 Цивільного кодексу України, статей 173, 193 Господарського кодексу України, посилання відповідача про неправомірне нарахування позивачем плати за надані послуги з централізованого опалення згідно наданих ПАТ «АК «Київенерго» табуляграм є безпідставним.

З матеріалів справи, а саме, наданих позивачем табуляграм «ПАТ «АК «Київенерго», довідки по будинках (спорудах) КП ЦОС Шевченківського району, опалення і гаряче водопостачання яких здійснюється від теплових мереж постачальника станом на 01.01.2014 та уточненого розрахунку заборгованості за надані послуги по нежитловому приміщенню за адресою: вул. Ярославів Вал, 28 у м. Києві станом на 26.03.2014 вбачається, що заборгованість МЖК «Ярослав» перед КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» складає 25 940,35 грн (а.с.170, 188-190).

За приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідачем доказів погашення вищевказаної заборгованості у строки, визначені Договором не надано, а заявлений позивачем розмір заборгованості є доведеним, позовна вимога про стягнення з МЖК «Ярослав» 25 940,35 грн підлягає задоволенню.

Крім стягнення основної заборгованості позивач завив до стягнення з відповідача за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань 74,60 грн інфляційних втрат та 187,63 грн - 3% річних.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України).

Здійснивши правильність нарахування позивачем інфляційних втрат та 3 % річних, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила, що даний розрахунок є правильним та таким, що відповідає нормам законодавства, матеріалам справи та умовам Договору № 298, а тому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 25 940,35 грн основного боргу, 74,60 грн інфляційних втрат та 187,63 грн - 3% річних.

Відповідно до статті 33, частини 2 статті 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд, у відповідності до статті 43 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду у відповідності до статті 104 ГПК України є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на обґрунтованість доводів апеляційної скарги КП "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення та скасування судового рішення.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги судові витрати за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанцій покладаються у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача.

Керуючись статтями 4-3, 32-34, 43, 44, 49, 96, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на рішення Господарського суду м. Києва від 09.02.2015 у справі № 910/6368/14 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 09.02.2015 у справі № 910/6368/14 скасувати.

3. Постановити нове рішення.

4. Позов задовольнити.

Стягнути з Молодіжного житлового комплексу «Ярослав» (01034, м. Київ, вул. Ярославів Вал, будинок 28, ) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, будинок 10/8, ) 25 940,35 грн (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот сорок гривень 35 коп.) заборгованості за надані комунальні послуги, 74,60 грн (сімдесят чотири гривні 60 коп.) інфляційних втрат та 187,63 грн (сто вісімдесят сім гривень 63 коп.) 3% річних, а також 1 827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 913,50 грн (дев'ятсот тринадцять гривень 50 коп.) судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ на виконання даної постанови.

6. Матеріали справи № 910/6368/14 повернути до Господарському суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

В.Г. Суховий