ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року Справа № 922/3702/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коробенка Г.П.

суддів Прокопанич Г.К.

Шаргала В.І.

за участю представників:

Позивача: не з'явився;

Відповідача: Калач М.О., дов. № б/н від 25.12.2014 року;

Третьої особи -1: не з'явився;

Третьої особи -2: не з'явився;

розглянувши касаційну скаргу Харківської міської ради на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 року

у справі № 922/3702/14 господарського суду Харківської області

за позовом Харківської міської ради

до приватного акціонерного товариства "На спортивній"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1) Управління Держземагентства у місті Харкові Харківської області

2) Департаменту земельних відносин при Харківській міській раді

про внесення змін до договору

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до приватного акціонерного товариства "На спортивній", просила внести зміни до договору оренди землі від 30.04.2004 року № 6920/04 шляхом визнання додаткової угоди до вказаного договору оренди землі укладеною у редакції, запропонованій позивачем (т. 1, а.с. 4-11).

Позовні вимоги мотивовано зміною нормативної грошової оцінки земель м. Харкова та обов'язком орендаря внести зміни до договору оренди землі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.10.2014 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління Держземагентств у місті Харкові Харківської області, Департамент земельних відносин при Харківській міській раді (т. 1, а.с. 76-78).

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.11.2014 року (суддя Светлічний Ю.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 року (головуючий Бородіна Л.І., судді Гетьман Р.А., Лакіза В.В.) (т. 1, а.с. 246-254) у задоволенні позову відмовлено (т. 1, а.с. 110-114).

Оскаржені судові акти мотивовано необгрунтованістю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятими судовими актами, Харківська міська рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, просила постанову апеляційної інстанції скасувати, справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду (т. 2, а.с. 4-12).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 28.04.2015 року касаційну скаргу Харківської міської ради прийнято до провадження та призначено до розгляду на 28.05.2015 року (т. 2, а.с. 2-3).

У відзиві на касаційну скаргу приватне акціонерне товариство "На спортивній" вважає оскаржені судові акти такими, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання 28.05.2015 року представники позивача - Харківської міської ради, третіх осіб - Управління Держземагентства у місті Харкові Харківської області, Департаменту земельних відносин при Харківській міській раді не з'явились, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників позивача - Харківської міської ради, третіх осіб - Управління Держземагентства у місті Харкові Харківської області, Департаменту земельних відносин при Харківській міській раді.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, вислухавши представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі рішення Харківської міської ради від 30.04.2003 року № 107/03, 30.04.2004 року між закритим акціонерним товариством "На Спортивній" (перейменоване на приватне акціонерне товариство "На спортивній") та Харківською міською радою було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в оренду строком до 12.09.2020 року для експлуатації та обслуговування будівель і споруд земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 63 загальною площею 0,2210 га, у тому числі: під забудовою 0,0821 га, інші угіддя 0,1389га, згідно плану земельної ділянки, що додається (т. 1, а.с.16-17).

Відповідно до п. 2.1 договору плата за землю вноситься орендодавцем щомісячно у вигляді орендної плати у грошовій формі на рахунок відділу Державного казначейства у м. Харкові № 0002, банк УДК у Харківській обл., м. Харкова МФО 851011 код ЗКПО24134490, код платежу 13050200;01 не пізніше п'ятнадцятого числа наступного місяця.

Згідно п. 2.2 даного договору розмір орендної плати за земельну ділянку на період експлуатації об'єкта, згідно довідки № 355/04 від 17.03.2004 року встановлюється у розмірі 2 462,05 грн. по 31.12.2014 року, з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року - 3 106,88 грн., з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року - 4 044,80 грн., з 01.01.2007 р. - 5 862,03 грн.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що розмір грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв'язку з проведенням її щорічної індексації на підставі інших вимог діючого законодавства. У зв'язку з проведенням щорічної грошової оцінки земельної ділянки розмір грошової оцінки земельної ділянки змінюється без внесення змін, доповнень до цього договору.

Відповідно до п. 4.1 договору зміна його умов можлива за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди спір вирішується у судовому порядку.

Розділом 5 договору визначено відповідальність сторін за невиконання договірних зобов'язань.

Вказаний договір зареєстрований 30.04.2004 року за № 6920/04 у Харківській регіональній філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах".

05.03.2007 року сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 30.04.2004 року, якою, зокрема, змінено пункти 2.1, 2.2, 2.4 та доповнено пунктом 2.7 договору оренди землі (т. 1, а.с. 23).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 року № 1209/13 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року" затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки землі станом на 01.01.2013 року.

Пунктом 1.1 вказаного рішення визначено базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова в сумі 291,18 грн.

Пунктом 2 зазначеного рішення визначено, що воно вводиться в дію з моменту оприлюднення у встановленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року застосовується з 01.01.2014 року.

Попередня вартість 1 кв. м землі у місті Харкові була визначена станом на 01.01.2007 року на підставі рішень Харківської міської ради від 25.12.2007 року № 335/07 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року", від 27.02.2008 року № 42/08 "Про затвердження Положення про впровадження нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2007 року" та була введена в дію з 01.03.2008 року.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 року № 1269/13 "Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року" вводиться в дію з 01.01.2014 року.

Пунктом 5 вказаного рішення Департамент земельних відносин Харківської міської ради зобов'язано попередити всіх землекористувачів (орендарів) земельних ділянок, реєстрація яких у Державному земельному кадастрі не здійснена, про необхідність приведення розміру плати за землю відповідно до вимог чинного законодавства.

Положенням п. 16.4 Порядку оформлення договорів оренди землі у місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 29.12.2012 року № 960/12 передбачено, що зміни до договору оренди землі, пов'язані з зміною розміру орендної плати оформляються додатковою угодою до договору оренди землі. Розмір орендної плати, передбачений договором оренди землі, підлягає перегляду у випадку, зокрема, зміни нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 року № 1269/13 Департамент земельних відносин на підставі п. 4 ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є власником програмного комплексу "Нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року", здійснює загальну координацію робіт з визначення орендної плати за землю в місті Харкові згідно рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 року № 1209/13 "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року", здійснює розрахунки розміру орендної плати за землю та безпосереднє виконання робіт з укладання договорів оренди землі та додаткових угод до них, веде моніторинг виконання умов договорів оренди землі.

Управління Держземагенства у м. Харкові надає інформацію про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки у формі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно чинного законодавства.

Згідно п. п. 3.1, 3.2 Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 року № 1269/13 зміна нормативної грошової оцінки земель є підставою для внесення змін до договору оренди землі. Зміни до договору оренди землі оформлюються додатковою угодою. Підготовка додаткової угоди здійснюється Департаментом земельних відносин відповідно до Порядку укладання договорів оренди землі у м. Харкові.

Судами встановлено, що 13.12.2013 року Департаментом земельних відносин Харківської міської ради направлено відповідачу проект додаткової угоди до договору оренди землі від 30.04.2004 року разом з листом-пропозицією № 5110/0/225-13, яка була залишена приватним акціонерним товариством "На спортивній" без реагування (т. 1, а.с. 32).

Вищевикладене стало підставою для звернення з відповідним позовом.

Місцевим господарським судом встановлено, що п. 3 рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 року № 1269/13 "Про затвердження "Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року" передбачено, що укладення додаткової угоди до договору оренди про зміну розміру орендної плати у зв'язку з впровадженням нової грошової оцінки землі у м. Харкові станом на 01.01.2013 року здійснюється виключно і лише у відповідності до Порядку оформлення договорів оренди землі у місті Харкові, який затверджений рішенням Харківської міської ради від 19.12.2012 року № 960/12.

Згідно п. 29 Порядку оформлення договорів оренди землі у місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 19.12.2012 року № 960/12, цей порядок не поширюється на договори оренди землі (додаткові угоди) та угоди про розірвання договорів оренди землі, які були підписані міським головою до набрання чинності даним Порядком.

Місцевий господарський суд встановивши, що спірний договір укладено у 2004 році та дія Порядку оформлення договорів оренди землі у місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 19.12.2012 року № 960/12 не може поширюватись на вказаний договір, дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог.

Апеляційною інстанцією встановлено, що у позовній заяві Харківська міська рада просить змінити пункти 5, 9, 13, 14 договору оренди землі від 30.04.2004 року.

Апеляційним господарським судом встановлено, що спірний договір не містить пунктів 9, 13 та 14, а, отже не можуть бути внесені зміни до пунктів договору, які у ньому відсутні, оскільки під зміною пункту договору слід розуміти внесення певних коректив до його змісту.

Також у позовній заяві Харківська міська рада просила змінити п. 5 спірного договору та викласти його у наступній редакції: "5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації від 24.09.2013 року № 200 становить 5 881 849 грн. При змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради орендар за свій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки".

Однак, зі змісту умов спірного договору оренди землі п. 5 - це назва розділу "Відповідальність сторін за невиконання договірних зобов'язань", який містить п. 5.1, яким встановлено відповідальність сторін у разі невиконання умов договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Крім того, позивач просить доповнити пункт 28 підпунктом "д" наступного змісту: "у разі ухилення орендаря від перерахування орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору орендодавець має право звернутись до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною у зміненій редакції.".

Проте, договір оренди землі від 30.04.2004 року не містить пункту 28, тому апеляційна інстанція дійшла висновку, що доповнення пункту договору, якій відсутній у договорі, будь-яким з підпунктів є неможливим.

Також апеляційний господарський суд зазначив про недотримання Харківською міською радою вимог ст. 188 Господарського кодексу України щодо надіслання пропозиції приватному акціонерному товариству "На спортивній" про зміну умов договору оренди землі від 30.04.2004 року, оскільки зміст додаткової угоди до договору оренди землі від 30.04.2004 року, яку позивач надсилав на адресу відповідача та додаткової угоди, яку позивач просить визнати у позовній заяві є різним.

Проте, висновки судів попередніх інстанцій є передчасними.

Пунктами 1, 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" роз'яснено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Частиною 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктом 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" передбачено, що господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Місцевий господарський суд у порушення вищезазначених вимог процесуального права прийняв рішення без дослідження Порядку оформлення договорів оренди землі у м. Харкові, затверджений рішенням Харківської міської ради від 29.12.2012 року № 960/12, оскільки такий документ відсутній в матеріалах справи.

Тобто, місцевий господарський суд надав оцінку доказу, відсутнього на момент прийняття рішення.

Крім того, висновки апеляційної інстанції щодо недотримання Харківською міською радою вимог ст. 188 Господарського кодексу України є хибними з огляду на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 року № 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002), відповідно до якого приписи статті 188 ГК України та статті 11 ГПК України не позбавляють сторону договору права на звернення до суду з вимогою про зміну або розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору.

Отже, висновки апеляційної інстанції про те, що відповідач був позбавлений можливості розглянути пропозицію щодо зміни умов договору оренди землі від 30.04.2004 року у редакції, визначеній позивачем у позовній заяві не є вірними, оскільки, ст. 22 ГПК України надає приватному акціонерному товариству "На спортивній" як стороні у справі право знайомитися з матеріалами справи, та, відповідно, ознайомитись з пропозицією щодо зміни умов договору.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Апеляційною інстанцією встановлено, що при прийнятті рішення місцевим господарським судом не у повній мірі досліджено всі фактичні обставини справи та неправильно застосовані норми матеріального права, однак вказані порушення не призвели до прийняття неправомірного рішення, з огляду на п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7.

Відповідно до абз. 6 п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Апеляційна інстанція не звернула увагу на те, що неналежне обгрунтування висновків та неповне з'ясування обставин є різними поняттями.

Крім того, суд апеляційної інстанції не звернув уваги та не надав правової оцінки вимогам позивача про доповнення п. 2 спірного договору відомостями щодо кадастрового номеру земельної ділянки, оскільки, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" (з змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 07.07.2011 року № 3613-VI) така істотна умова договору оренди землі як об'єкт оренди повинна містити відомості щодо кадастрового номеру, місця розташування та розміру земельної ділянки.

Також згідно ч. 1 ст. 73 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Пунктом 2.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Проте, ні місцевим, ні апеляційним господарськими судами не досліджувалась чинність рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 року № 1269/13, яким затверджено Порядок впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 року.

Отже, порушивши та неправильно застосувавши норми процесуального та матеріального права, не з'ясувавши повно і всебічно обставин та не дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкових висновків та прийняли необгрунтовані рішення, які підлягають скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Пунктом 11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що, відповідно до частини першої статті 47 ГПК України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а частиною першою статті 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Недодержання судом першої або апеляційної інстанції цих норм процесуального права, якщо воно унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, також є підставою для скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд до відповідного суду (пункт 3 частини першої статті 1119 ГПК України), оскільки касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Оскільки оскаржені судові акти прийняті з порушенням норм процесуального та матеріального права, як рішення місцевого господарського суду, так і постанова суду апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і, в залежності від установлених обставин, вирішити спір у відповідності з нормами матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до наявних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.11.2014 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 року у справі № 922/3702/14 скасувати.

Справу № 922/3702/14 передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді: Г.К. Прокопанич

В.І. Шаргало