ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015 р. Справа№ 914/913/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскадбуд» (м.Львів)
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ресурс» (м.Львів)
про:стягнення 181000 грн. 00 коп. штрафних санкцій

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Герасименко В. С.

Представники:

Позивача:Лускавець З. О. - представник (довіреність від 12.02.2015 р.)
Відповідача:Труш І. М. - представник (довіреність від 13.02.2015 р. № 7) Копач Н. І. - представник (довіреність від 26.02.2015 р. № 10)

19.03.2015 р. на розгляд господарського суду Львівської області за вх. № 944 поступила позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскадбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ресурс» про стягнення 181000 грн. 00 коп. штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 23.03.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 23.04.2015 р.

14.04.2015 р. до суду за вх. № 15152/15 від позивача поступив витяг з ЄДРЮОФОП від 25.03.2015 р. № 20326464, копія претензії від 21.01.2015 р. № 01/02 та докази направлення такої претензії відповідачу.

20.04.2015 р. до суду за вх. № 16287/15 від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому він повністю заперечив позовні вимоги та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 23.04.2015 р. розгляд справи було відкладено на 19.05.2015 р.

Позивач вимоги суду виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

19.05.2015 р. до суду за вх. № 20347/15 від позивача поступило пояснення щодо відзиву відповідача. До зазначеного пояснення долучено лист-відображення виконання робіт згідно кошторису № 1 ТОВ «Центр-Ресурс» від 12.12.2013 р., копію сертифікату серії ІУ № 21 від 09.12.2014 р. та копію наказу з особового складу від 01.03.2013 р. № 15-КВ.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги суду виконав, відзив на позовну заяву представив, проти позову заперечив, явку повноважних представників в судове засідання забезпечив.

18.05.2015 р. до суду за вх. № 20219/15 від відповідача поступила копія акту звірки від 18.02.2015 р. та копія листа до позивача про завершення робіт від 10.09.2014 р. вих. № 21.

Представники відповідача просили суд відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та поясненнях.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

12.12.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Каскадбуд» (надалі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр-Ресурс» (надалі - Підрядник) укладено договір підряду №1/12 (надалі - Договір; оригінал оглянуто в судовому засіданні, копію долучено до матеріалів справи), згідно з умовами якого, Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується здійснити на умовах договору виконання робіт по: влаштування гіпсокартонних конструкцій згідно наданої документації та високоякісне фарбування, детальний перелік робіт вказується у кошторисі, що є невід'ємною частиною договору (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 2.3. Договору, кінцевий строк виконання робіт узгоджується сторонами залежно від об'єму та складності робіт.

Приписами пп. 3.1., 3.2. Договору встановлено, що ціна робіт за договором включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконані ним роботи та визначається на момент підписання договору згідно кошторису, що є додатком до договору. Сума договору є динамічною і визначається фактичним обсягом виконаних робіт на підставі кошторисів та актів виконаних робіт. Збільшення вартості робіт за договором можливе шляхом підписання нових кошторисів до договору. Підрядник зобов'язаний погодити у замовника збільшення вартості договірної ціни.

На виконання умов зазначених пунктів договору, відповідачем кожного разу погоджувалась із позивачем (замовником) зміна вартості робіт, що підтверджується відповідними кошторисами, наявними в матеріалах справи, які підписані та скріплені відбитками печаток сторін.

Згідно з п.п. 4.2.2. та 4.2.3. Договору, при умові неналежного виконання підрядником договору (грубі порушення при виконанні робіт, зумисне зволікання термінами виконання робіт) замовник має право розірвати договір після письмового попередження про це підрядника та вимагати відшкодування завданих збитків. В такому випадку замовник оплачує фактично виконані підрядником роботи на підстав акту виконаних робіт. В даному випадку договір вважається розірваним після спливу 10 робочих днів з дня письмового повідомлення. Вимагати безплатного виправлення недоліків у виконаних роботах або відшкодування ним витрат з виправлення своїм коштом недоліків робіт або відповідного зменшення вартості робіт, якщо підрядник допустив відхилення від умов договору, які погіршили результат робіт, або допустив інші недоліки при виконанні робіт.

Проте, незважаючи на передбачені наведеними пунктами договору, замовник (позивач) жодного разу не звертався до підрядника (відповідача) із будь-якими зауваженнями стосовно неналежного виконання підрядником умов договору.

У відповідності до п. 6.1. та 6.2. Договору, початок виконання робіт з 12.12.2013р. Закінчення виконання робіт до 10.02.2014р.

22.01.2014р. відповідач за вих. № 2 направив позивачу лист, в якому просить продовжити термін здачі об'єкту і збільшити його на 10 днів (зазначений лист отриманий позивачем 23.01.2014р. вхід. № 01/04).

Пунктом 6.3. договору передбачено, що виконані роботи за договором оформляються актами здачі-прийому виконаних робіт.

Відповідно до п. 6.5. Договору, замовник зобов'язаний протягом п'яти календарних днів розглянути пред'явлений акт та підписати його або у письмовій формі сформувати і вказати підряднику зауваження у формі передбаченій у п. 6.9. договору, а підрядник зобов'язаний прийняти всі необхідні заходи для їх усунення.

Приписами п. 6.9. Договору встановлено, що перелік недоліків визначається актом складеним сторонами. У акті фіксуються дата виявлення недоліків і терміни їх усунення. Замовник повинен надати можливість підряднику перевірити обґрунтування рекламації і розглянути об'єм дефектів. У разі їх обґрунтованості, підрядник проводить усунення всіх дефектів робіт. Замовник має право звернутись за письмовим висновком про дефекти робіт до компетентної (експертної) організації.

Однак, всупереч вимогам наведених пунктів договору (п.п. 6.5. та 6.9.), замовник не сформував і не вказав підряднику зауваження щодо неналежного виконання ним договірних обов'язків за весь період виконання таких, дефектного акту не складав, до компетентної (експертної) організації за письмовим висновком про дефекти робіт не звертався, всі акти здачі-приймання робіт, які надавались йому підрядником після виконання кожного наступного обсягу робіт підписував без зауважень та пропозицій, про що свідчать підписи сторін скріплені печатками. Лише 21.01.2015р. за вих. №01/02 позивач направив на адресу відповідача претензію у якій зазначено вимогу сплатити 242000,00грн. штрафних санкцій, тобто більш ніж через 2 місяці з моменту підписання останнього акту здачі-приймання виконаних робіт, що повністю суперечить умовам п. 6.5. Договору.

Згідно з п. 9.2. Договору, додаткові договори та додатки до договору є невід'ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Відповідач взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, що підтверджується актами здачі-приймання робіт, підписаним та скріпленим печатками сторін (копії актів наявні в матеріалах справи).

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Приписами ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки позивачем прийнятті роботи, виконані відповідачем, без зауважень, він позбавлений права у подальшому посилатись на відступлення відповідачем від умов договору.

Крім того, з урахування додатків до Договору (кошториси на виконання робіт), позивачем не доведено порушення відповідачем строків виконання Договору.

Виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскадбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ресурс» про стягнення 181000 грн. 00 коп. штрафних санкцій за договором підряду від 12.12.2013р. № 1/12 не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви до господарського суду, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 11, 509, 525, 526, 627, 629, 837, 846, 853, ЦК України, ст. ст. 173, 174, 193 ГК України, ст. ст. 43, 45 , 22, 33, 34, 43, 44, 48, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскадбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр-Ресурс» про стягнення 181000 грн. 00 коп. штрафних санкцій - відмовити повністю.

Повне рішення складено 21 травня 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Цікало А.І.