ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" травня 2015 р. Справа № 918/309/15

Суддя Павленко Є.В., розглянувши матеріали справи

за позовом приватного підприємства "Житомир-Артпроект"

до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСРЕЙЛ"

про стягнення заборгованості в сумі 118 602 грн. 78 коп.,

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Лопачук А.П. за дов. від 26 травня 2015 року,

Пасічник М.В. за дов. від 5 травня 2015 року,

Сміховський М.М. за дов. від 6 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року приватне підприємство "Житомир-Артпроект" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСРЕЙЛ" заборгованості за укладеним між сторонами договором підряду від 10 червня 2013 року № 05-01/94 в сумі 118 602 грн. 78 коп., з яких: 54 818 грн. 65 коп. - основний борг, 43 416 грн. 37 коп. - пеня, 18 583 грн. 52 коп. - інфляційні втрати, 1 784 грн. 24 коп. - 3% річних.

При вирішенні даного спору у суду виникла необхідність встановлення дійсного розміру заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСРЕЙЛ" перед позивачем за спірним договором, а також обсягу виконаних приватним підприємством "Житомир-Артпроект" підрядних робіт в рамках даного правочину.

У той же час у судовому засіданні 27 травня 2015 року представники відповідача зазначили, що частина спірних підрядних робіт, виконаних відповідачем в рамках договору підряду від 10 червня 2013 року № 05-01/94, на час розгляду даного спору є оплаченими. У той же час у зв'язку з тим, що між сторонами крім спірного правочину був укладений ряд інших договорів підряду, якими були передбачені одні і ті ж роботи, відповідачем безпідставно було двічі оплачено приватному підприємству "Житомир-Артпроект" вартість проведення таких робіт. Відтак, зважаючи на вимоги позивача щодо стягнення з відповідача сум грошових коштів, які останнім були фактично сплачені виконавцю, представники відповідача у даному судовому засіданні просили суд відмовити приватному підприємству "Житомир-Артпроект" у задоволенні позову.

Аналогічні твердження були викладені відповідачем у письмових поясненнях від 26 травня 2015 року (т. 3, а.с. 16-18).

Частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до частини 3 вказаної статті проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Зі змісту вищезазначених приписів чинного законодавства вбачається, що, визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, необхідно враховувати положення пункту 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, згідно з якими експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи".

Додатком № 1 до вказаної Інструкції встановлено, що Рівненська область відноситься до зони регіонального обслуговування Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

За таких обставин, зважаючи на суперечливість наявних у матеріалах справи доказів та пояснень сторін, значну кількість укладених між сторонами однотипних правочинів та проведених відповідачем часткових погашень сум заборгованості за вищезазначеними договорами, враховуючи те, що для роз'яснення питань, які виникли при вирішення даного спору, необхідні спеціальні знання, а також зважаючи на орієнтовний перелік вирішуваних даною експертизою питань, передбачений вищезазначеною Інструкцією, суд дійшов висновку про необхідність призначення судової експертизи.

З огляду на вищенаведені нормативні приписи суд дійшов висновку про те, що виконання даної експертизи слід доручити державній спеціалізованій установі - Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (43001, місто Луцьк, вулиця Червоного Хреста, 16) та поставити перед експертом наступні питання: "Чи відповідає обсяг робіт, зазначених в актах здачі-прийняття робіт (що містяться у матеріалах даної справи), складених на виконання договору підряду від 10 червня 2013 року № 05-01/94, фактично виконаним приватним підприємством "Житомир-Артпроект" роботам; чи існує заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСРЕЙЛ" перед приватним підприємством "Житомир-Артпроект" за фактично виконані роботи згідно договору підряду від 10 червня 2013 року № 05-01/94 із зазначенням розміру такої заборгованості по кожному виду спірних робіт окремо та проведених відповідачем часткових оплат даних робіт; чи дублюються фактично виконані роботи, передбачені договором підряду від 10 червня 2013 року № 05-01/94 з роботами, передбаченими іншими господарсько-правовими договорами, укладеними між сторонами у справі, зокрема, тими договорами, що містяться у матеріалах даної справи (т. 1, а.с. 141-218)".

Слід зазначити, що витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час розгляду справи має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 23 Постанови.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами частини 2 статті 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки саме відповідач не погоджувався з фактом наявності у нього спірної заборгованості та ставив під сумнів обґрунтованість наданих позивачем розрахунків заявлених до стягнення сум грошових коштів, суд дійшов висновку про необхідність покладення попередньої оплати вартості судової економічної експертизи на товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСРЕЙЛ" з наступним віднесенням цих витрат на винну сторону.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 41, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 918/309/15 судову експертизу.

2. Проведення судової експертизи доручити Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (43001, місто Луцьк, вулиця Червоного Хреста, 16).

3. Поставити перед судовим експертом наступні питання:

а) Чи відповідає обсяг робіт, зазначених в актах здачі-прийняття робіт (що містяться у матеріалах даної справи), складених на виконання договору підряду від 10 червня 2013 року № 05-01/94, фактично виконаним приватним підприємством "Житомир-Артпроект" роботам?

б) Чи існує заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСРЕЙЛ" перед приватним підприємством "Житомир-Артпроект" за фактично виконані роботи згідно договору підряду від 10 червня 2013 року № 05-01/94 із зазначенням розміру такої заборгованості по кожному виду спірних робіт окремо та проведених відповідачем часткових оплат даних робіт?

в) Чи дублюються фактично виконані роботи, передбачені договором підряду від 10 червня 2013 року № 05-01/94 з роботами, передбаченими іншими господарсько-правовими договорами, укладеними між сторонами у справі, зокрема, тими договорами, що містяться у матеріалах даної справи (т. 1, а.с. 141-218)?

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за достовірність експертизи, передбачену статтею 384 Кримінального кодексу України.

5. Попередню оплату вартості судової економічної експертизи в повному обсязі покласти на товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСРЕЙЛ" з наступним віднесенням цих витрат на винну сторону. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "УКРТРАНСРЕЙЛ" провести своєчасну та повну оплату експертизи.

6. Зобов'язати сторін надати експерту Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз за його клопотанням визначені ним документи, необхідні для проведення призначеної судової експертизи.

7. Матеріали справи № 918/309/15 направити до Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

8. Зобов'язати судового експерта надіслати копії експертних висновків сторонам у справі згідно з вимогами частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Є.В. Павленко