ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа № 5/213/б

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Кордюк Г.Т., Зварич О.В.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

за участі представника скаржника ОСОБА_1, арбітражного керуючого Рабанюка В.С.

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представника ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 15 грудня 2014 року по справі №5/213/б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» (про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії ліквідатора Рабанюка В.С.)

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Хлівищанка" (ідентифікаційний код 30485722; с. Хлівище Кіцманського району Чернівецької області) порушене ухвалою господарського суду Чернівецької області від 27 серпня 2007 року за заявою відкритого акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" в особі Чернівецької обласної дирекції "Райффайзен банк Аваль" згідно ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Постановою господарського суду Чернівецької області від 04 вересня 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю „Хлівищанка" визнано банкрутом, як відсутнього боржника, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Комерзана З.Д. (т.1, а.с. 1-21, 25).

Ухвалою від 11 грудня 2007 року господарський суд Чернівецької області припинив процедуру ліквідації передбаченої ст. 52 закону України про банкрутство та постановив подальшу ліквідаційну процедуру товариства з обмеженою відповідальністю „Хлівищанка" здійснювати відповідно до вимог ст.ст. 22-23 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; ліквідатору опублікувати відомості про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури (т.1., а.с.63).

Ухвалою від 24 червня 2010 року (залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04 травня 2011 року), суд затвердив мирову угоду, укладену 30 квітня 2010 року товариством з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» з комітетом кредиторів та інвесторами ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Однак, Вищий господарський суд України постановою від 15 грудня 2011 року вказані судові рішення скасував, а справу №5/213/б передав на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Ухвалою від 06 березня 2012 року (залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18 травня 2012 року), суд першої інстанції відмовив у затвердженні мирової угоди, укладеної 30 квітня 2010 року товариством з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» з комітетом кредиторів та інвесторами ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (т.8, а.с.63-69).

Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 16 липня 2012 року припинив повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Комерзана З.Д., ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Нестіну О.В. (т.8, а.с.93). А ухвалою від 04 лютого 2013 року місцевий господарський суд припинив повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Нестіної О.В., ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Рабанюка В.С. (т.10, а.с.38).

Ухвалою від 22 липня 2013 року суд затвердив реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» на загальну суму 274574,35 грн. (т.10, а.с.89).

Ухвалою від 23 грудня 2013 року припинено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» на підставі пункту 7 статті 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19 січня 2013 року) з тих підстав, що банкрут виконав усі зобов'язання перед кредиторами.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 31 березня 2014 року названу ухвалу суду скасував, справу передав на розгляд господарського суду Чернівецької області (т.11, а.с.45-154).

У грудні 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали господарському суду Чернівецької області скаргу, у якій просили суд визнати незаконними дії ліквідатора Рабанюка В.С. по віднесенню до ліквідної маси належного їм майна та зобов'язати його видати їм в натурі комбайн КСК-100 вартістю 3600,00 грн., комбайн "Нива"-5 (корпус) - 3000,00 грн., баддя для води металічна - 1312,00 грн., кузов від причепа (паламаний) - 75,00 грн., БМК (в неробочому стані) - 3585,00 грн., трактор Т-70 (неробочий) - 4310,00 грн., трактор Т-150 (в неробочому стані без коліс) - 5812,00 грн., автомобіль САЗ 3507, 1989 року випуску, колір синій, реєстраційний номер 01-96 ЧВМ, двигун 198245, тип - вантажний, самоскид (в неробочому стані) - 495,00 грн., всього на загальну суму 23489,00 грн. (т.12, а.с.222-228).

Скарга обґрунтована тим, що заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 24 травня 2007 року у справі № 2-829 2007 зазначене майно виділено скаржникам та ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_4, ОСОБА_14, ОСОБА_15 в рахунок належних їм майнових паїв у пайовому фонді ТзОВ "Хлівищанка" відповідно до рішення зборів пайовиків товариства від 02.03.2006 р.

Ліквідатор Комерзан З.Д. на усне звернення скаржників не видав їм спірне майно, а включив до ліквідаційної маси, інші ліквідатори, в тому числі Рабанюк В.С., недобросовісно ставляться до своїх обов'язків, не порівняли дані інвентаризації з документами обліку основних засобів та журналом нарахування амортизації і не передали власникам належне їм майно в натурі, чим порушили їх право власності.

Місцевий господарський суд ухвалою від 04 грудня 2014 року прийняв скаргу до розгляду та залучив до участі у справі в частині розгляду скарги мешканців с. Хлівище Кіцманського району ОСОБА_16, ОСОБА_11, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_14, ОСОБА_15.

Господарський суд Чернівецької області (суддя Ковальчук Т.І.) ухвалою від 15 грудня 2014 року у справі №5/213/б відмовив задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на дії ліквідатора Рабанюка В.С.

Апеляційну скаргу на ухвалу подали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та представник ОСОБА_1 Апелянти вважають, що суд першої інстанції неповно з'ясував фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, неправильно застосував норми матеріального і процесуального права. Просять Львівський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 23 вересня 2014 року у справі №5/213/б повністю та визнати незаконними дії ліквідатора Рабанюка В.С. по віднесенню до ліквідної маси належного їм майна та зобов'язати його видати їм в натурі комбайн КСК-100 вартістю 3600,00 грн., комбайн "Нива"-5 (корпус) - 3000,00 грн., баддя для води металічна - 1312,00 грн., кузов від причепа (паламаний) - 75,00 грн., БМК (в неробочому стані) - 3585,00 грн., трактор Т-70 (неробочий) - 4310,00 грн., трактор Т-150 (в неробочому стані без коліс) - 5812,00 грн., автомобіль САЗ 3507, 1989 року випуску, колір синій, реєстраційний номер 01-96 ЧВМ, двигун 198245, тип - вантажний, самоскид (в неробочому стані) - 495,00 грн., всього на загальну суму 23489,00 грн., або відшкодувати вартість майна.

Арбітражний керуючий Рабанюк В.С. надав відзив, апеляційну скаргу заперечує, а оскаржене судове рішення вважає законним і обгрунтованим.

Суд неодноразово відкладав розгляд справи у зв'язку із частковою зміною складу суду, з метою перевірки законності та обґрунтованості оскарженої ухвали у повному обсязі, забезпечення процесуальних прав учасників провадження у справі про банкрутство. Про розгляд справи учасникам у справі про банкрутство повідомлено належним чином.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд заслухав пояснення представників, розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи і вважає, що ухвалу господарського суду Чернівецької області від 15 грудня 2014 року по справі №5/213/б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка» слід залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги господарський суд Чернівецької області констатував, що заочне рішення Кіцманського районного суду від 24.05.2007 р. у справі № 2-829 2007 дійсно існує. Однак, на вимогу суду скаржники не надали доказів набрання зазначеним рішенням законної сили в порядку ст. ст. 223, 233 Цивільного процесуального кодексу України, доказів звернення його до примусового виконання та звернення до ліквідатора за отриманням спірного майна. Також, у матеріалах справи відсутні, а скаржниками не надані належні та допустимі в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України докази, які підтверджують, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або інші поіменовані в рішенні Кіцманського районного суду від 24.05.2007 р. у справі № 2-829 2007 рік особи зверталися до будь-кого з трьох ліквідаторів у справі (Комерзана З.Д., Нестіної О.В., Рабанюка В.С.) щодо передачі їм майна, зазначеного у названому рішенні суду.

У ліквідаційній процедурі банкрутства ТзОВ "Хлівищанка" ліквідатор Комерзан З.Д. провів інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей боржника і склав два Інвентаризаційних описи: від 20 березня 2008 року та від 25 березня 2009 року, у які включив нерухоме майно - 1/2 корівника та 10 одиниць автотранспортних засобів і сільськогосподарської техніки, в тому числі комбайн СК-5 Нива-1988 р. (позиція 3) та 12 об'єктів нерухомості та 30 одиниць рухомого майна, зокрема: залишки металу - 1 тонна (позиція 22), КСК-100 (силосний комбайн) (позиція 23), трактор Т-150 держ. номер НОМЕР_1 (позиція 26), трактор Т-70 д.н. НОМЕР_3 № НОМЕР_4 (позиція 29) відповідно.

З довідки ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 30.10.2007 р. № 8/4735 видно, що, за ТзОВ "Хлівищанка" було зареєстровано автомобіль САЗ 3507, держ. номер НОМЕР_2, який до згаданих Інвентаризаційних описів не включено, а включено до ліквідаційної маси ліквідатором Рабанюком В.С. при поданні звіту ліквідатора.

Згідно з довідкою Інспекції Держтехнагляду від 20.07.2009 р. № 3661/961 за ТзОВ "Хлівищанка" обліковувалося 9 одиниць сільгосптехніки, в тому числі два трактори колісних Т-150К, трактор гусеничний Т-70СМ та комбайн зернозбиральний СК-5М-1 "Нива".

У ліквідаційній процедурі ліквідатор Комерзан З.Д. реалізував на прилюдних торгах частину майна, про яке вказано у рішенні Кіцманського районного суду від 24.05.2007 р. у справі № 2-829 2007, а саме: комбайн зернозбиральний СК-5М-1 "Нива" 1988 р. випуску - ОСОБА_19, протокол продажу майна на відкритих (публічних) торгах від 22.12.2008 р.; автомобіль вантажний самоскид САЗ 3507 д.н. НОМЕР_2 1987 - ОСОБА_20, протокол продажу майна на відкритих (публічних) торгах від 11.02.2009 р. ; залишки металу 1 т, КСК-100, трактор Т-150 - ОСОБА_5, протокол № 2 продажу майна на відкритих (публічних) торгах від 17.02.2010 р., трактор Т-70, д.н. 51-15 у неробочому стані 1998 р.в. - ОСОБА_5, протокол № 1 продажу майна на відкритих (публічних) торгах) від 23.10.2009 р.

Суд також вказав, що серед включеного до ліквідаційної маси майна, такі об'єкти як баддя для води (металічна), кузов від причепа, БМК (в неробочому стані) відсутні. Не виключено, що це майно, як залишки металу 1 т, реалізовані ліквідатором Комерзаном З.Д., на прилюдних торгах 17.02.2010 р.

За результатами ліквідаційної процедури у ТОВ "Хлівищанка" залишилося лише нерухоме майно, всі інші активи, відображені в інвентаризаційних описах і довідках ВДАІ УМВС України в Чернівецькій області від 30.10.2007 р. № 8/4735 та Інспекції Держтехнагляду від 20.07.2009 р. № 3661/961 або відчужені або відсутні і не розшукані ліквідаторами.

З наведеного суд дійшов висновку, що за відсутності доказів права інших осіб на віднесене до ліквідаційної маси майно, включення такого майна до ліквідаційної маси за даними інвентаризації активів банкрута та його подальший продаж не можна вважати неправомірним. Крім того, на час звернення із скаргою спірне майно у банкрута відсутнє, а озвучена в судовому засіданні 15 грудня 2014 року альтернативна вимога скаржників до ліквідатора повернути кошти за спірне майно у разі відсутності його в натурі не охоплюється змістом скарги на дії ліквідатора порядку ст. 25 Закону і не була заявлена при первісному поданні скарги, тому не може бути предметом розгляду в даному судовому засіданні.

Також, суд констатував, що ліквідатор Рабанюк В.С. не складав Інвентаризаційні описи від 20 березня 2008 року та від 25 березня 2009 року за результатами безпосередньої інвентаризації виявленого майна ТОВ "Хлівищанка", не реалізовував спірне майно, а оформив склад ліквідаційної маси по факту на підставі переданих йому попередніми ліквідаторами документів з ліквідаційної процедури банкрута (дані інвентаризації, довідки реєструючих органів, документи з реалізації майна) та наявного фактично майна, яке належить ТОВ "Хлівищанка".

З урахуванням положень ст.ст.25,26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19 січня 2013 року), вищевикладених фактичних обставин справи суд не встановив у діях ліквідатора Рабанюка В.С. порушення норм Закону в контексті викладеного у скарзі та підстав для зобов'язання ліквідатора передати скаржникам спірне майно в натурі, в зв'язку з чим дійшов висновку, що у задоволенні скарги належить відмовити.

Конституцією України (ст.19) встановлено обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Згідно зі статтею 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 19 січня 2013 року діє нова редакція закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". За змістом п. 1-1 Прикінцевих та Перехідних положень, положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Виняток становлять положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, які застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

З огляду на дату порушення провадження у справі №5/213/б про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Хлівищанка», визнання банкрутом і уведення ліквідаційної процедури, а також період продажу майна банкрута - при здійсненні судової ліквідаційної процедури у справі №5/213/б суд правильно керувався положеннями закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19 січня 2013 року (далі - Закон).

Повноваження ліквідатора банкрута визначені ст.ст.3-1, 23 Закону. Зокрема, ліквідатор з дня свого призначення: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута. Дії ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Згідно з ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Львівський апеляційний господарський суд вважає, що виходячи із змісту скарги на незаконні дії ліквідатора ТзОВ «Хлівищанка» Рабанюка В.С., фактичних обставин справи і правового регулювання правовідносин щодо яких подана скарга, господарський суд Чернівецької області обґрунтовано і законно відмовив у задоволенні скарги. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі від 15 грудня 2014 року у справі №5/213/б.

Щодо вказаної в апеляційній скарзі альтернативної вимоги відшкодувати вартість майна, то такі вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог частини 3 статті 101 ГПК України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 15 грудня 2014 року по справі №5/213/б залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 і представника ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Кордюк Г.Т.

суддя Зварич О.В.

Повний текст постанови складено 18 травня 2015 року.