ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.05.15р. Справа № 904/3425/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Евіта-Сервіс", м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний центр ДТЕК", м.Дніпропетровськ

про стягнення 34 065,08 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Завалєй Я.О.

Представники:

від позивача: Деревянко Д.В., представник за довіреністю № 0809-1 від 08.09.14р.

від відповідача: Бідняк А.В., представник за довіреністю № ББУ/НПЦ2/15 від 02.04.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Евіта-Сервіс" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний центр ДТЕК" (далі - відповідач) про стягнення 34 065,08 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 16-489 від 29.10.14р., в частині розрахунку за виконані роботи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.15р. порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду, призначено судове засідання на 28.05.15р.

28.05.15р. у судовому засіданні повноважний представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір, а для долучення до матеріалів справи витребувані судом документи.

В свою чергу, повноважний представник відповідача заявлені позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості за виконані роботи у розмірі 29 045,40 грн. Крім того, повноважний представник відповідача просив суд надати відповідачу відстрочку виконання рішення з терміном остаточного розрахунку в червні 2015 року, про що також зазначено у відзиві, який долучено до матеріалів справи.

Повноважний представник позивача у судовому засіданні жодного заперечення щодо надання відповідачу відстрочки виконання рішення не заявив.

У судовому засіданні 28.05.15р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.14р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №16-489 (далі-Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, позивач зобов'язується розробити проектну документацію з роботи: «Станція підготовки води біля стволу шахти № 1 «Водянська», контейнерне виконання».

Відповідно до п. 3.1. Договору вартість робіт по договору складає 48 409,00 грн., крім того ПДВ 20% - 9 681,80 грн. Всього 58 090,80 грн.

За приписами п. 3.2. Договору, позивач приступає до роботи після отримання авансу у розмірі 50% від загальної вартості робіт, що складає 29 045,40 грн., в тому числі ПДВ 20% - 4 840,90 грн.

Як зазначено у п. 3.3. Договору, остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного акту здачі-приймання виконаних робіт протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання Акту виконаних робіт відповідачем.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що датою проведення платежу вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Як зазначає позивач, на виконання умов вищезазначеного Договору останнім були виконані передбачені Договором роботи, що підтверджує Акт приймання-здачі виконаних робіт від 22.12.14р. У зазначеному акті представник відповідача засвідчив своїм підписом, що претензій по якості виконаних робіт він не має, але в порушення умов Договору, відповідач свої зобов'язання по оплаті виконаних робіт не виконав, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 29045,40 грн.

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідач вищевказану суму заборгованості визнав у повному обсязі, що підтверджує лист відповідача з вих. № 20-1.7/269 від 18.03.15р.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України були нараховані інфляційні втрати у розмірі 4 821,54 грн. та 3% річних у розмірі 198,14 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за виконані роботи у розмірі 29 045,40 грн., інфляційні втрати у розмірі 4 821,54 грн., 3% річних у розмірі 198,14 грн., а всього 34 065,08 грн.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному Договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково, а саме лише в частині стягнення заборгованості за виконані роботи у розмірі 29 045,40 грн. Щодо стягнення інфляційних втрати у розмірі 4 821,54 грн. та 3% річних у розмірі 198,14 грн., відповідач просив суд у задоволенні відмовити, виходячи з наступного.

Як зазначає відповідач, загальна сума Договору склала 48 409,00 грн., яку останній мав сплатити через 30 днів з дати приймання проектної документації та оформлення Акту здавання-приймання робіт, тобто з 21.01.15р.

Науково-проектний центр у формі товариства з обмеженою відповідальністю було створено в жовтні 2013 року для забезпеченні вугільних підприємств групи компаній ДТЕК проектною документацією на базі приміщень та майна, що орендуються у державного підприємства «Дніпродіпрошахт». Підприємство на даний час в стадії становлення.

Затримки з оплатою позивачу робіт викликані суттєвими змінами обставин, які не могли бути передбаченими раніше. Підприємства, які є замовниками робіт, а саме: ПАТ «ДТЕК» шахта «Комсомолець Донбасу», ТОВ «ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ» на ТОВ «ДТЕК СВЕРДЛОВАНТРАЦИТ» опинилися в зоні АТО. Порушилися господарські і фінансові зв'язки, робота цих підприємств дестабілізувалась. Саме ця обставина вплинула безпосередньо на господарську діяльність відповідача. Відповідач звертає увагу суду, що разом з тим, за таких умов позивачу було перераховано 29 405,40 грн., що підтверджує платіжне доручення № від 19.11.14р.

Відповідач зазначає про те, що свої боргові зобов'язання останній визнав, та підтвердив наміри повністю розрахуватися за Договором за рахунок економії по основній діяльності. На даний час борг складає 29 045,40 грн. Умислу у зволіканні з боку відповідача немає.

Посилаючись на ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 604 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України відповідач зазначає про можливе звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання внаслідок дії надзвичайних обставин для здійснення господарської діяльності (якими є АТО).

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд у позові відмовити частково, виходячи із того, що санкції не відповідають правовідносинам та обставинам, що складаються на дату розгляду справи. Враховуючи надзвичайні обставини: відстрочити погашення боргу згідно з терміном остаточного розрахунку в сумі 29 045,40 грн. в червні 2015 року; не застосувати санкції (інфляційні та 3% річних).

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1. ст. 837 Цивільного кодексу України).

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1. ст. 843 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Положеннями ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як зазначено у ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, умови укладеного між сторонами Договору та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за виконані роботи у розмірі 29 045,40 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки матеріали справи містять інформацію щодо предмета доказування, та підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором. Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували належне виконання відповідачем умов Договору, відповідачем до суду надано не було. Крім того, суд бере до уваги той факт, що відповідач вищезазначені вимоги визнав у повному обсязі.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону, позивачем були нараховані інфляційні втрати у розмірі 4821,54 грн. та 3% річних у розмірі 198,14 грн., розрахунок яких судом перевірений та визнаний таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі вищевикладеного, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлені строки.

Крім того, господарський суд вважає за можливе відстрочити виконання рішення суду строком до 01.07.2015р., виходячи з наданих відповідачем доказів та того, що позивач жодного заперечення щодо надання відповідачу відстрочки не заявив.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629, 837, 843, 846, 853, 854 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний центр ДТЕК" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Миронова, буд. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Евіта-Сервіс" (юридична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 8; поштова адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 2, ) заборгованість за виконану роботу у розмір 29 045,40 грн. (двадцять дев'ять тисяч сорок п'ять грн. 40 коп.), інфляційні втрати у розмір 4 821,54 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять одна грн. 54 коп.), 3% річних у розмірі 198,14 грн. (сто дев'яносто вісім грн. 14 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.).

Відстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.15р. у справі № 904/3425/15 у сумі 35 892,08 грн., яка стягнута з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-проектний центр ДТЕК" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Миронова, буд. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Евіта-Сервіс" (юридична адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Антенна, буд. 8; поштова адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 2, ) строком до 01.07.2015р.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 02.06.15р.

Суддя Н.Е. Петренко