ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа № 907/362/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - Гнатюк Г.М.

суддів - Кравчук Н.М.

- Мирутенка О.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м.Київ від 14.04.2015р.

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 02.04.2015р.

у справі №907/362/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатм'ясопромсервіс», м.Ужгород

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м.Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Ужгородського нотаріального округу Гуменюк Віктор Вікторович, м.Ужгород,

про визнання недійсним з моменту укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.12.2013р.

за участю представників сторін:

від позивача: Міщенко О.О. - представник,

від відповідача: Павляк А.В. - представник,

від третьої особи: не з'явився

20.04.2015р. на адресу суду поступила апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 02.04.2015р. у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу Гнатюк Г.М. При цьому, відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою суду від 22.04.2015р. зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 05.05.2015р.

Зважаючи на заяви ПАТ «Дельта Банк» від 30.04.2015р. (вх.№01-04/2764/15 від 30.04.2015р.) та заява ТзОВ «Закарпатм'ясопромсервіс» від 05.05.2015р. (вх.№01-14/165/15 від 05.05.2015р.), ухвалою суду від 05.05.2015р. строк розгляду справи було продовжено та відкладено розгляд справи до 18.05.2015р.

В судове засідання 18.05.2015р. з'явилися представники сторін, яким роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Представник третьої особи не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника. Зважаючи на те, що третя особа була належним чином повідомлення про час та місце слухання справи, колегія вважає за можливе розглянути справу за її відсутності, у відповідності до ст.75 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Встановив :

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 02 квітня 2015 року у справі №907/362/15 (суддя Ушак І.Г.) частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатм'ясопромсервіс» про вжиття заходів до забезпечення позову та заборонено публічному акціонерному товариству „Дельта Банк" до вирішення спору у даній справі по суті та набрання рішенням суду законної сили вчинення дій спрямованих на відчуження, передачу в оренду, заставу, іпотеку, безоплатне користування щодо нерухомого майна відповідача, яке знаходиться у м. Ужгороді, вул. Грушевського, 2, та придбане на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а саме:

- будівлі (ковбасно-кулінарний цех, - літери Д, 2Д, 7Д; будівля холодильника, - літери ЗД, 4Д площею 7 512кв.м.; компресорна, - літера 5Д; транспортно-перехідна галерея, - літера Е площею 552 кв.м.; центральний склад, - літера 2Е площею 469,7кв.м.; перехідна галерея, - літера ЗЕ площею 98,6 кв.м.; цех технічних фабрикатів, - літери Є, 2Є площею 144 кв.м.; жироловка, - літера ЗЄ площею 19,4 кв.м.; котельня, - літери Ж, 2Ж; димова труба, - літера ЗЖ площею 1 107,6 кв.м.; трансформаторна, - літера 4Ж площею 59,4 кв.м.; будівля холодильника, - літера 3; м'ясожировий цех, - літери I, X площею 1 930,2 кв.м.; загін для худоби №3, - літера Л площею 318,8 кв.м.; загін для худоби №1, - літера 2JI площею 396,6 кв.м.; колишня валова, - літера 4Л; шкірозасолочний цех, - літери Т, 2Т, ЗТ площею 821,7 кв.м.; склад дезпрепаратів, - літера Ф площею 16,9 кв.м.; прохідна транспорту, - літера 2Ф площею 22,3 кв.м.; сторожова будка, - літера ЗФ площею 5,6 кв.м.; санітарна бійня, - літера Щ площею 61,2 кв.м.; гараж, - літера 2Х; столярна майстерня, - літера Ю площею 89,7 кв.м.; навіс для автотранспорту, - літера 2Ю площею 468,9 кв.м.; каналізаційно-насосна станція, літера Я площею 98,9 кв.м.);

- земельна ділянка загальною площею 1,7277 га кадастровий номер :21:001:0351;

- земельна ділянка загальною площею 1,7487 га кадастровий номер :21:001:0350.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ПАТ «Дельта Банк» оскаржив її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що вона прийнята передчасно з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом не враховано, що позивачем не підтверджена жодними доказами наявність фактичних обставин та підстав для застосування забезпечення позову; судом не проаналізовано та не здійснено оцінку адекватності запропонованого позивачем заходу забезпечення позову із його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а також не враховано співвідношення прав та інтересів Позивача про захист яких зазначено в позові з майновими наслідками АТ «Дельта Банк» внаслідок накладення арешту на кореспондентський рахунок.

У письмовому запереченні на апеляційну скаргу від 18.05.2015р. (вх.№01-04/3076/15 від 18.05.2015р.) та в судовому засіданні представник ТзОВ «Закарпатм'ясопромсервіс» спростовує доводи скаржника та зазначає про законність та обгрунтованість ухвали місцевого суду, у зв'язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Інші письмові пояснення на апеляційну скаргу на адресу суду не надходили.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвалу господарського суду Закарпатської області від 02.04.2015р. у справі №907/362/15 слід залишити без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатм'ясопромсервіс» звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним з моменту укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.12.2013р.

Зазначена позовна заява прийнята до розгляду ухвалою суду від 02.04.2015р. та призначена до розгляду на 28.04.2015р.

Крім цього, 30.03.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатм'ясопромсервіс» звернулося до господарського суду Закарпатської області із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на нерухоме майно, що належить на праві власності ПАТ «Дельта Банк» та яке було передано останньому від позивача у справі, відповідно до умов договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.12.2013р., вимоги про визнання якого недійсним і заявлено позивачем у даній справі.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову позивач зазначив, що відповідачем вживаються заходи щодо відчуження зазначеного вище майно. В підтвердження наведених обставин позивачем долучено до матеріалів справи копію пропозиції Поповича Б.Б. від 16.09.2014р., копію гарантійного листа Поповича Б.Б. від 21.10.2014р. та копію листа Поповича Б.Б. від 06.10.2014р.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд, за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 ГПК України заходів до забезпечення позову в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Згідно ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову, при цьому такі докази мають бути належними і допустимими, як цього вимагає ст.33 ГПК України.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» роз'яснено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п.п. 2, 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, умовою застосування якого є достатньо обґрунтоване припущення, що майно яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування заходів забезпечення, так як невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення господарського суду, оскільки наявна реальна загроза відчуження відповідачем спірного майна на користь інших осіб.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги норму ст.36 ч.5 п.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не ґрунтуються на нормах матеріального права та не відповідають фактичним обставинам справи, так як згідно даної норми статті закону передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. При цьому, оскаржуваною ухвалою господарським судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій, спрямованих на відчуження, передачу в оренду, заставу, іпотеку, безоплатне користування щодо спірного нерухомого майна.

Оскільки такі заходи забезпечення позову як примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, господарським судом не вживалися, то посилання апелянта на порушення норм ст.36 ч.5 п.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпідставним.

Необґрунтованими є також доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не враховано співвідношення прав та інтересів позивача, з майновими наслідками АТ «Дельта Банк» внаслідок накладення арешту на кореспондентський рахунок, виходячи з того, що ніякий арешт на кореспондентський рахунок відповідача судом першої інстанції не накладався.

Безпідставними є також доводи апелянта про те, що ТОВ «Закарпатм'ясопромсервіс» не надано жодних доказів на підтвердження наявності фактичних обставин та підстав для застосування забезпечення позову, оскільки позивачем долучено до матеріалів справи докази, які свідчать про те, що відповідачем вживаються заходи щодо відчуження спірного нерухомого майна, виставлено його на торги та розглядаються пропозиції покупців, в тому числі від громадянина України Поповича Б.Б., який вже проводив огляд даного майна.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі спростовуються викладеним вище аналізом обставин справи та чинного законодавства, а тому судом апеляційної інстанції відхиляються.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції врахував документальне обґрунтування заяви, наявність зв'язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а також права та законні інтереси відповідача, оскільки обраний захід забезпечення позову не має наслідком будь-якого перешкоджання його господарській діяльності, а лише спрямований на запобігання ймовірним порушенням майнових прав позивача,

Зважаючи на викладене оскаржувана ухвала про застосування заходів забезпечення позову є законною, обґрунтованою та прийнята із дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 02.04.2015 року у справі №907/362/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали оскарження ухвали господарського суду Закарпатської області від 02.04.2015р. у справі №907/362/15 повернути в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 20.05.2015р.