ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"27" травня 2015 р.Справа № 922/3129/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Державного підприємства "Аграрний цех "ЖОВТОРІЧАНСЬКИЙ", м. Жовті Води
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 6 250,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Аграрний цех "ЖОВТОРІЧАНСЬКИЙ", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 6 250,00 грн. При цьому, позивач судові витрати зі сплати судового збору за даний позов не сплатив, однак просить суд врахувати тяжкий майновий стан позивача, відстрочити сплату судового збору до прийняття судом рішення по справі.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, надавши при цьому правову оцінку клопотанню про відстрочення сплати судового збору, суд вважає неможливим порушення провадження у справі за даним позовом, з підстав визначених у п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Справляння судового збору в Україні регулюється Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI, який набрав законної сили з 01 листопада 2011 року.

При цьому судом враховується, що згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач не підпадає під перелік осіб, що звільняються від сплати судового збору.

Недодержання вищевказаних вимог є підставою для повернення позову на підставі п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з цим, в наданій позовній заяві позивач просить суд відстрочити сплату судового збору, який для даного позову становить 1 827 грн. (ст. 4 Закону України "Про судовий збір"), вказуючи при цьому на тяжкий майновий стан позивача.

За приписами статті 8 Закону України „Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз правового змісту зазначених норм свідчить про те, що відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виняткових обставин. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать у даному випадку про неможливість здійснення оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Цієї ж позиції дотримується Вищий господарський суд України у Інформаційному листі від 25.08.2011 р. № 01-061175/2011.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.07.2012 р. N 01-06/869/2012 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Натомість позивачем не надано жодних доказів в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В зв'язку з вищевказаним, суд відмовляє в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, як необґрунтованого, не доведеного належними та допустимими доказами та заявленого безпідставно.

Слід також зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Остання з зазначених засад судочинства кореспондується з положеннями ст. 33 ГПК України, якою встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень, відтак вбачається не справедливим у відношенні до особи, визначеної відповідачем у даному позові, прийняття до розгляду позовної заяви, яка не відповідає вимогам законодавства.

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання п.3 ч. 2 ст. 57 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові (позивачеві за даною позовною заявою), що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд повертає позовну заяву та додані до неї документи на 46 аркушах, на підставі п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, без розгляду.

Керуючись п. 3 ст. 57, п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву та додані до неї документи на 46 аркушах Державному підприємству "Аграрний цех "ЖОВТОРІЧАНСЬКИЙ" - без розгляду.

Суддя Н.В. Калініченко
922/3129/15

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).