ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.15р. Справа № 904/7152/14
За позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРСИББАНК", м. Харків

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 25 831,09 грн.

Головуючий колегії Ніколенко М.О.

Суддя Рудь І.А.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Богомаз Н.О., довіреність від 23.12.3014 року, головний юрисконсульт;

від відповідача: Багрова Є.О., довіреність № 395-О від 17.09.2014 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРСИББАНК" звернулось до господарського суду з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" про стягнення 25 831,09 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням умов договору №2 від 01.11.10 оренди нежитлового приміщення.

Ухвалою від 22.09.2014, позовна заява прийнята до розгляду і за нею порушено провадження у справі № 904/7152/14.

Ухвалою суду від 04.12.2014, призначено колегіальний розгляд справи.

Розпорядженням голови суду від 04.12.14 № 851, визначено склад колегії суду у складі трьох суддів: головуючий суддя - Крижний О.М., судді - Кармазіна Л.П., Рудовська І.А.

Розпорядженням від 18.02.15 № 100, у зв'язку з перебуванням судді Крижного О.М. у відрядженні, у справі № 904/7152/14 відбулась заміна головуючого судді Крижного О.М на суддю Ніколенко М.О.

Ухвалою суду від 19.02.15, колегія суду у складі трьох суддів: головуючого судді Ніколенко М.О., суддів: Кармазіної Л.П., Рудовської І.А. прийняла справу до свого провадження та призначила її розгляд на 04.03.15. Ухвалою суду від 04.03.15 розгляд справи відкладений на 07.04.15.

Судове засідання, призначене на 07.04.15 не відбулось, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кармазіної Л.П.

Розпорядженням від № 251 від 07.04.15 та протоколом про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) змінено склад колегії по розгляду справи № 904/7152/14 на колегію у складі трьох суддів: головуючий суддя Ніколенко М.О., судді: Рудь І.А., Рудовська І.А.

Ухвалою суду від 09.04.15 колегія суду у складі трьох суддів: головуючого судді Ніколенко М.О., суддів: Рудь І.А., Рудовської І.А., прийняла справу до свого провадження та призначила її розгляд на 14.05.15.

Позивач у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, надав витребувані ухвалами суду документи та пояснення

Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову заперечує, оскільки орендоване приміщення знаходиться на тимчасово окупованій території, тому відповідач не мав можливості використовувати у спірний період (з квітня по червень 2014) предмет оренди через обставини, за які він не відповідає.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 14.05.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між позивачем (орендодавець) та відповідачем укладений договір оренди нежитлового приміщення № 2 від 01.11.10 (Договір) за умовами п. 1.1. якого орендодавець зобов'язується передати орендарю в тимчасове користування нежитлові приміщення на 1-му поверсі багатоквартирного житлового будинку літер "А", розташовані за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Балаклавська, буд. 53, загальною площею 74,8 кв. м., укомплектоване обладнанням, перелік якого зазначений у додатку № 2 до Договору (приміщення), для використання з метою розміщення відділення орендаря, а орендар зобов'язується оплачувати орендодавцю плату за користування (орендна плата). Строк оренди приміщення встановлюється: з 02.09.13 по 31.01.14 (п. 1.3). Згідно п. 8.7. Договору закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від тих зобов'язань, які виникли за Договором протягом строку дії та залишилися невиконаними. Пунктом 2.1.1. Договору передбачено, що орендодавець зобов'язаний надати приміщення орендарю 02.09.13 по акту прийому-передачі (Додаток № 2), що є невід'ємною частиною цього Договору, в якому вказується технічний стан приміщення та інженерного устаткування, перелік та вартість обладнання, яким укомплектоване приміщення, в момент здачі приміщення в оренду. За орендоване приміщення, укомплектоване обладнанням, орендар сплачує орендну плату з розрахунку 90,00 грн. за 1 кв. м, в тому числі ПДВ, в місяць. Загальна сума орендної плати в місяць - 6 732,00 грн., в тому числі ПДВ (п. 3.1.). Відповідно до п. 3.2. Договору в розмір орендної плати не входить вартість спожитої орендарем електричної енергії, опалення, водопостачання, водовідведення, вивезення побутових відходів, тощо.

Платежі за електроенергію, опалення, водопостачання, водовідведення, вивезення побутових відходів провадиться орендарем самостійно відповідно до фактичного споживання згідно з показаннями лічильників (якщо вони встановлені) пропорційно займаній площі і діючим тарифам по прямих договорах з відповідними організаціями. На запит орендодавця орендар надає документи, що підтверджують таку сплату. Орендар повинен щомісячно повідомляти показники лічильників (якщо вони встановлені), або допускати працівників орендодавця для самостійного знаття показників, до укладення прямих договорів з відповідними організаціями. Строк дії договору: з моменту його підписання сторонами і до закінчення строку оренди за цим договором (п.8.5).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч 1 ст. 283 ГПК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов Договору позивач передав у тимчасове користування нежитлове приміщення, визначене п. 1.1. Договору, що підтверджується Актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 02.09.13, який підписаний уповноваженими особами позивача та відповідача, та скріплений печатками товариств. Після спливу дії Договору (31.01.14), відповідача продовжував користуватися орендованим приміщенням і сплачувати оренду плату за нього.

Однак, починаючи з квітня 2014, відповідач припинив здійснювати оплату орендної плати та комунальних послуг, лише частково здійснив оплату за користування спірного приміщення у сумі 15 721,73 грн. (меморіальний ордер № від 28.03.14 на оплату орендної плати на суму 6 732,00 грн., меморіальний ордер № від 28.03.14 на оплату орендної плати на суму 6 732,00 грн. та меморіальний ордер № від 06.03.14 на оплату комунальних послуг на суму 2 257,73 грн.)

Листом №44-3/19795 від 12.06.14 позивач повідомив відповідача про розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 2 від 01.11.10 на підставі п. 2.2.4. та п. 6.3. даного договору. Даний лист отриманий відповідачем 16.06.14, про що свідчить відмітка про вручення даного листа працівнику ПАТ "Акцент-Банк" (а.с.21).

Таким чином, нарахування орендної плати припинилось 22.06.14, з моменту розірвання договору (а.с.20). Станом на дату подання позову, орендна плата за період 01.04.14 по 22.06.14, що залишилась несплаченою, становить - 18 400,00 грн.; розмір відшкодування витрат на комунальні послуги за березень - травень 2014, становить 4 611,91 грн.

За порушення умов договору, на підставі п.6.25 договору, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 1 148,64 грн. На підставі ст. 625 ЦК України, за несплату оренди, позивач нарахував відповідачу 3% річних у сумі 161,31 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1 011,60 грн.; за несплату відшкодування комунальних послуг: 3 % у сумі 47,14 грн. та 449,66 грн. - інфляційних втрат.

У відповідності до положень ч.1 ст.3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", територія Автономної Республіки Крим визначена як тимчасово окупована територія України. Закон набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування у газеті Голос України 2014, N83 (Спецвипуск) від 26.04.2014.

Відповідно до ч.6 ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об'єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію. Таким чином, Законом України встановлено, на кого саме покладається відповідальність за відшкодування шкоди у результаті окупації.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні". Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо".

Згідно ч. 2 ст 35 ГПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

В цій справі, суд дійшов висновку, що введення у лютому 2014 року військових сил невідомого походження на територію Автономної республіки Крим, які в свою чергу розгортали військові дії, блокували транспортне з'єднання, аеропорти та іншу інфраструктуру на вказаній території (27.02.2014 збройне терористичне угрупування захопило приміщення Верховної ради Автономної Республіки Крим та Кабінету Міністрів Автономної Республіки Крим. 28.02.2014 мали місце спроби захоплень невідомими озброєними бійцями аеропорту в М.Сімферополь та аеропорту поблизу М.Севастополя); анексія Автономної Республіки Крим та її тимчасова окупація, є загально відомими обставинами і не потребують доказуванню.

За наслідками тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим, Верховною Радою і прийнято Закон України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" №1207-УІІ від 15.04.2014.

За наслідками окупації, Національний банк України, Постановою №260 06.05.2014, Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, заборонив банкам України встановлювати кореспондентські відносини з банками України та/або іноземними банками, іншими кредитними або фінансовими установами, що розташовані та/або здійснюють свою діяльність на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також зобов'язав банки України з дня набрання чинності цією постановою припинити кореспондентські відносини з банками України та/або іноземними банками, іншими кредитним або фінансовими установами, що розташовані та/або здійснюють свою діяльність на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя.).

Наявність форс-мажорних обставин, підтверджується в тому числі Сертифікатом №3921 від 06.04.2015 року Дніпропетровської торгово-промислової палати. Цим сертифікатом палата, відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішенням Президії ТПП України від 18 грудня 2014 р. № 44(5), засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема: окупацію території Автономної Республіки Крим внаслідок збройної агресії щодо зобов'язання ПАТ "А-БАНК" користуватися нежитловим приміщенням на 1-му поверсі багатоквартирного житлового будинку площею 74,8 кв., що розташоване за адресою Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Балаклавська, буд. 53, сплачувати орендну плату та виконувати інші обов'язки, виконання якого наступило 01 березня 2014 року за Договором №2 оренд нежитлового приміщення, укладеним 01.11.2010 р. з Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк". Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): настання: 27 лютого 2014 року; закінчення: тривають.

Згідно ч.5,6 ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що через форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили), орендар не мав можливості використовувати у спірний період (з квітня по червень 2014) предмет оренди через обставини, за які він не відповідає. Тому, відповідач звільнений від орендної плати за спірний період. Оскільки, відповідач звільнений від орендної плати за спірний період, то, відповідно, він не може нести відповідальності у вигляді сплати пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Також, необхідно відзначити, що до відшкодування винною стороною (Російською Федерацією) збитків, завданих протизаконною анексією та окупацією території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, несправедливим буде покладання тягаря негативних наслідків такої окупації тільки на відповідача. Адже, за цими правовідносинами внаслідок окупації відповідач вже зазнав значних негативних наслідків аж до припинення діяльності відділення.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд у подібних правовідносинах (див. Постанову ВГСУ від 20.01.15 у справі №910/10128/14 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.15 у справі 910/19704/14).

За таких обставин в позові слід відмовити.

Відповідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, господарські витрати покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 193, Господарського Кодексу України, ст. ст.11, 526, 530, 549, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 19.05.15.

Головуючий колегії М.О.Ніколенко

Суддя І.А.Рудь

Суддя І.А.Рудовська