КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Справа№ 911/2085/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Копитової О.С.

суддів: Доманської М.Л.

Шипка В.В.

при секретарі судового засідання - Атарщіковій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція"

на рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 року

по справі № 911/2085/14 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом управління Пенсійного фонду України у місті Ірпені Київської

області

до приватного акціонерного товариства "Білицький завод

"Теплозвукоізоляція"

про стягнення 669162,71 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: Сабрига В.Д., довіреність № 1/01 від 05.01.2015

від відповідача (апелянта): Косянчук В.В.,довреність б/н від 12.03.2015

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 05.03.2015 по справі № 911/2085/14 (суддя Бабкіна В.М.) позовні вимоги управління Пенсійного фонду України у м. Ірпені Київської області (надалі по тексту УПФУ у м. Ірпені Київської області, позивач) задоволено повністю; стягнуто з приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" (надалі по тексту ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція", відповідач, апелянт, скаржник) на користь УПФУ у м. Ірпені 669162,71 грн. заборгованості та стягнуто з ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" в дохід Державного бюджету України 13383,25 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції з посиланням на приписи п.1 ч.1 ст.11, абз. 2 п.1 ч.1 ст.14, п.1 ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", абз. 4 п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ч.5 ст.24 Закону України "Про наукову і науко-технічну діяльність" та з урахуванням вказівок постанови Вищого господарського суду України від 0912.2014 по справі № 911/2085/14, встановив факт порушення ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" зобов'язань щодо несплати ним витрат, понесених УПФУ в м. Ірпені на виплату та доставку пільгових пенсій, та прийшов до висновку про задоволення позовних вимог УПФУ в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 по справі № 911/2085/14 та припинити провадження по справі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування норм матеріального і процесуального права. При цьому, скаржник з посиланням на приписи ч. 1 ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції чинній станом на 04.11.2012) зазначає, що зобов'язання щодо відшкодування пільгових пенсій на користь УПФУ в м. Ірпені за змістом позовних вимог виникли у період з листопада 2013 року по травень 2014 року, тобто можуть бути тільки поточними кредиторськими вимогами, що виникли під час проведення процедур банкрутства, а відтак можуть пред'являтися після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника (апелянта) банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та тільки в межах ліквідаційної процедури.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 колегією суддів у складі: головуючого судді - Копитової О.С., суддів: Доманської М.Л., Шипка В.В. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 21.04.2015.

20.04.2015 до відділу документального забезпечення суду від УПФУ у м. Ірпені Київської області надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в який останній заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими і такими, що не спростовують законність оскаржуваного рішення місцевого суду та просить суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін. УПФУ у м. Ірпені Київської області зазначає, що оскільки законодавством про банкрутство регламентовано, що тільки після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури поточні грошові вимоги до боржника розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство та набувають статусу конкурсних вимог із включенням їх до реєстру вимог кредиторів, як вимог четвертої черги, то до моменту відкриття ліквідаційної процедури поточні вимоги кредиторів задовольняються у загальному порядку боржником, або за наслідком розгляду спору в позовному провадженні згідно позовних вимог поточного кредитора. Крім того, на думку УПФУ у м. Ірпені Київської області предметом спору, який став підставою для звернення до місцевого господарського суду є стягнення простроченої заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пп. "б"- "з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, а також різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій, що не є страховими внесками у розумінні статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а тому, підлягають розгляду в господарських судах.

В судовому засіданні 21.04.2015 оголошено перерву до 26.05.2015.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача підтвердив наявність заборгованості у визначеному позивачем розмірі та зазначив, що її погашення передбачене планом санації.

Представник відповідача заперечував лише проти стягнення наявної заборгованості до введення ліквідаційної процедури ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція".

В судовому засіданні 26.05.2015 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом УПФУ в м. Ірпені Київської області просило стягнути з ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій в розмірі 669162,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач має перед позивачем прострочену заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що призначені згідно з п.п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, а також різниці між сумою пенсій, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій, у зв'язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача за період з листопада 2013 року по травень 2014 року кошти на відшкодування пільгових пенсій за списком № 1 у сумі 494386,33 грн., пільгових пенсій за списком № 2 у сумі 17144,61 грн., наукових пенсій у сумі 1362,73 грн. та несплаченої розстроченої заборгованості у сумі 156269,04 грн.

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція", зареєстроване в УПФУ у м. Ірпені Київської області за № 10-30-04-0397 та у відповідності зі ст.ст. 14, 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" зобов'язане сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.10.2010 порушено провадження у справі № Б8/180-10 про банкрутство ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція".

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.05.2012 по справі № Б8/180-10 введено процедуру санації ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція".

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України "Про Положення про Пенсійний фонд України" від 06.04.2011 № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню підлягають: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об'єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру

Абзацом 2 п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі - філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, після порушення справи про банкрутство ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" за останнім перед позивачем утворилася заборгованість за період з листопада 2013 року по травень 2014 року в загальній сумі 669162,71 грн., що виникла внаслідок неперерахування коштів відшкодування пільгових пенсій за списком № 1 у сумі 494386,33 грн., пільгових пенсій за списком № 2 у сумі 17144,61 грн., наукових пенсій у сумі 1362,73 грн., несплаченої розстроченої заборгованості у сумі 156269,04 грн.

Згідно п. 7 розділу XVIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, із сплати фінансових санкцій та пені, що виникла до 01.01.2011, підлягає розстроченню не більш як на 60 календарних місяців, починаючи з 01.01.2011. Повідомлення про розстрочення суми заборгованості, пені та штрафних санкцій надсилається платникам у встановленому Пенсійним фондом порядку.

На підставі акту звірки від 18.02.2011 заборгованості ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" зі сплати пільгових пенсій, позивачем прийнято рішення про розстрочення заборгованості зі сплати пільгових пенсій у загальній сумі 164269,04 грн., з яких заборгованість по списку № 1 - 164034,98 грн., заборгованість по списку № 2 - 234,06 грн.

Однак, боржником розстрочені суми не сплачувались, у зв'язку з чим 29.11.2013 УПФУ у м. Ірпені Київської області прийнято рішення про скасування рішення про розстрочення № 4 від 18.02.2011 та визначено, що залишок заборгованості несплачених пільговій пенсії по списку № 1 становить 156269,04 грн.

Крім того, наявність заборгованості ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" перед УПФУ у м. Ірпені Київської області підтверджується наявними в матеріалах справи засвіченими належним чином копіями корінців повідомлень форми "Ю" від 14.11.2013 № 137-А, від 18.11.2013 № 138-А, від 22.11.2013 № 140-А, від 28.11.2013 № 144-А, від 03.12.2013 № 153-А, від 06.12.2013 № 157-А, від 13.12.2013 № 159-А, від 17.12.2013 № 160-А, від 18.12.2013 № 161-А, від 24.12.2013 № 163-А, від 02.01.2014 № 168-А, від 09.01.2014 № 2-А, від 16.01.2014 № 9-А, від 27.01.2014 № 13-А, від 27.01.2014 № 18-А, від 27.01.2014 № 19-А, від 29.01.2014 № 21-А, від 03.02.2014 № 24-А, від 04.02.2014 № 31-А, від 07.02.2014 № 35-А, від 17.02.2014 № 36-А, від 25.02.2014 № 43-А, від 05.03.2014 № 45-А, від 19.03.2014 № 54-А, від 01.04.2014 № 61-А, від 01.04.2014 № 64-А, від 05.04.2014 № 70-А, від 09.04.2014 № 71-А, від 29.04.2014 № 78-А, від 07.05.2014 № 84-А, від 14.05.2014 № 86-А, від 14.05.2014 № 87-А, від 14.05.2014 № 88-А, від 16.05.2014 № 92-А, від 22.11.2013 № 107-Б, від 28.11.2013 № 111-Б, від 09.12.2013 № 119-Б, від 02.01.2014 № 125-Б, від 10.01.2014 № 6-Б, від 28.01.2014 № 7-Б, від 03.02.2014 № 12-Б, від 25.02.2014 № 22-Б, від 05.03.2014 № 25-Б, від 01.04.2014 № 34-Б, від 01.04.2014 № 37-Б, від 29.04.2014 № 44-Б, від 09.05.2014 № 48-Б, від 28.11.2013 № 58, від 06.12.2013 № 59, від 02.01.2014 № 65, від 16.01.2014 № 70, від 04.02.2014 № 8, від 25.02.2014 № 11, від 01.04.2014 № 19, від 29.04.2014 № 25, які були направлені ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція", що підтверджується долученим до матеріалів справи відповідними копіями списків згрупованих внутрішніх поштових відправлень та реєстрами відправлених рекомендованих листів; розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з листопада 2013 року по травень 2014 року; повідомленнями про визначення зобов'язань зі сплати пільгових та наукових пенсій у вищевказаний період; картками особових рахунків (копії наявні в матеріалах справи).

Приписами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що цей Закон регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкого державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до пп. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте, матеріали справи не містять доказів перерахування на виконання вищевказаних норм Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" коштів на відшкодування виплачених пенсій за списком № 2, у зв'язку з чим у останнього перед УПФУ у м. Ірпені Київської області виникла заборгованість у загальній сумі 17144,61 грн. Не надано відповіних доказів і апеляційному суду. Крім того, присутній в суді апеляційної інстанції представик апелянта не заперечував проти наявної суми заборгованості.

Згідно ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що підприємства та організації з коштів призначених на оплату праці вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівлі шахт та рудників за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100 відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємство щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в, повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, надсилає повідомлення для зазначених підприємств у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Матеріали справи не містять доказів перерахування ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" коштів на відшкодування виплачених пенсій за списком № 1, у зв'язку з чим виникла заборгованість у загальній сумі 494386,33 грн. Не надано відповідних доказів і суду апеляційної інстанції. Крім того, присутній в судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника підтвердив наявність непогашеної зазначеної заборгованості.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону України "Про наукову і науко-технічну діяльність", різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому, за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.

Постановою Кабінету Міністрів України № 372 від 24.03.2004 затверджено порядок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову та науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи. За рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів. Фінансування різниці у розмірі пенсії осіб, які мають науковий стаж роботи на кількох підприємствах, в установах, організаціях та вищих навчальних закладах ІІІ-ІV рівнів акредитації незалежно від форм власності та фінансування, здійснюється пропорційно зарахованому для призначення пенсії науковому стажу роботи за рахунок джерел фінансування, визначених законодавством для відповідних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації.

Підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках. У разі порушення строку сплати коштів, які спрямовуються на фінансування різниці у розмірі пенсії, органи Пенсійного фонду стягують відповідні суми у порядку, визначеному законодавством.

Матеріали справи також не містять доказів перерахування ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" коштів на відшкодування виплачених наукових пенсій, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у загальній сумі 1362,73 грн. Не надано відповідних доказів і суду апеляційної інстанції. Крім того, присутній в судовому засіданні апеляційної інстанції представник скаржника підтвердив наявність непогашеної зазначеної заборгованості.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявного у ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" передбаченого чиним законодавством обов'язку сплатити до УПФУ у м. Ірпені Київської області витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст. 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", а відтак апелянт зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, понесені УПФУ в м. Ірпені Київської області на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених за списком № 1, списком № 2 та наукових пенсій, оскільки законодавство, що регулює спірні правовідносини, не містить виключень щодо наявності умов, за яких у підприємств не виникає обов'язку відшкодовувати понесені пенсійним фондом витрати щодо доставки та виплати цих пенсій. Зазначена правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду від 23.10.2014 по справі № 911/4650/13.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Апелянтом доказів сплати витрат, понесених УПФУ у м. Ірпені Київської області на виплату та доставку пільгових пенсій, суду не надано, підставності своїх вимог не доведено, факт порушення ПАТ «Білицький завод «Теплозвукоізоляція» зобов'язань судом встановлений та не спростований матеріалами справи і відповідними доказами, а відтак, колегія суддів не вбачає порушень норм діючого законодавства, вчинених місцевим судом при прийнятті рішення від 05.03.2015 року по справі № 911/2085/14 і відповідно підстави для скасування зазначеного рішення відсутні.

Твердження скаржника, щодо наявності підстав для припинення провадження по справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процессуального кодексу України, не приймаються колегією суддів в силу наступного.

Так дійсно, у відповідності до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.01.2013) вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися лише в межах ліквідаційної процедури.

Однак, в данному випадку, поточний кредитор - УПФУ у м. Ірпені Київської області, враховуючи що постанова про визнання ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" банкрутом не виносилась і ліквідаційна процедура не відкривалась, не пред'являв своїх вимог до боржника в рамках справи про банкрутство, а звернувся до ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" з окремим позовом про стягнення відповідної суми коштів, що відповідає приписам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України в своїй постанові від 09.12.2014 по цій справі, прийнятої за результатом розгляду касаційної скарги УПФУ у м. Ірпені Київської області на ухвалу господарського суду Київської області від 16.07.2014 про припинення провадження у справі за позовом УПФУ у м. Ірпені Київської області до ПАТ "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" про стягнення 669162,71 грн. та постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014.

Скасовуючи вищезазначені процесуальні документи та направляючи справу № 911/2085/14 на розгляд до господарського суду Київської області, Вищий господарський суд України в своїй постанові окремо наголосив на тому, що до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає порушень норм діючого законодавства, вчинених місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення і відповідно підстави для скасування зазначеного рішення відсутні. Підставності своїх вимог поданими доказами апелянтом не доведено.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 року по справі № 911/2085/14 - без змін.

Матеріали справи № 911/2085/14 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.С. Копитова

Судді М.Л. Доманська

В.В. Шипко