РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015Справа №910/8160/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Центральна електроенергетична система»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТМ ІНЖИНІРИНГ»

про стягнення 52 270,94 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Катаєва Є.М. ( дов. № 116 від 20.02.2015 року),

Рудакова О.В. ( дов №115 від 20.02.2015 року)

від відповідача: Волошин О.М. - адвокат;

ВСТАНОВИВ:

22.04.2015 і 20.05.2015 року в судовому засіданні оголошувалась перерва відповідно до ст. 77 ГПК України.

У квітні 2015 року Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Центральна електроенергетична система» звернулося (надалі позивач) до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТМ ІНЖИНІРИНГ» (надалі відповідач) про стягнення 52 270,19 грн., з яких: 23004,00 грн. повернення авансового платежу, сплаченого по договору № 90-4/1163-12/272-6 від 28.12.2012 року, 4145,83 проценти за користування коштами авансу, 5797,00 грн. інфляційних витрат, 19 323,36 грн. штрафу та 1827, 00 грн. судового збору.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 90-4/1163-12/272-6 в частині розроблення робочого проекту на створення Комплексної системи безпеки «Диспетчерський щит управління Житомирських МЕМ Центральної ЕС ДП «НЕК «Укренерго».

У судовому засіданні 25.05.2015 року представники позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечує та зазначає, що на виконання умов договору №90-4/1163-12/272-6 від 28.12.2012 року для здійснення робіт необхідно було провести кошторисну експертизу, яка не була передбачена умовами договору у зв'язку з чим відповідач не мав можливості виконати роботи в строки передбачені умовами договору.

Заслухавши представників сторін, дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

28 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №90-4/1163-12/272-6, відповідно до якого відповідач (виконавець за договором) зобов'язується власними силами розробити на умовах визначених договором, робочий проект на створення Комплексної системи безпеки «Диспетчерський щит управління Житомирських МЕМ Центральної ЕС ДП «НЕК «Укренерго» (диспетчерський щит) надалі - роботи, а позивач (замовник за договором) зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Ціна робіт за цим договором згідно п.3.1. визначається на підставі кошторису на виконання робіт (Додаток 1) і складає загальну вартість 76680,00 грн.

Відповідно до додаткової угоди до договору №1 від 07.05.2013 року та п.10.1 у новій редакції, строк дії договору визначений з моменту його підписання та до 31.12.2013 року. Згідно п.п. 10.1.1. закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань передбачених договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Укладений між сторонами договір № 90-4/1163-12/272-6 від 28.12.2012 року за своїм змістом та правовою природою є договором підряду і до нього слід застосовувати положення параграфу 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно п.1.2. і 1.3. результатом виконання робіт є проектно-кошторисна документація (продукція за договором), що передбачена Технічним завданням на розробку робочого проекту. Найменування та обсяги робіт, що доручаються виконавцю, визначені: Технічним завданням (додаток 1 до договору) та Кошторисом на виконання робіт «Комплексна система безпеки» (додаток 2 до договору).

У п.5.4. зазначено, що відповідач по мірі необхідності, в факсимільному режимі, надає позивачу інформацію щодо: ходу виконання робіт, у тому числі про відхилення від графіка їх виконання (причини, заходи усунення відхилення) і результатів здійснення контролю за якістю виконаних робіт. Осяг інформації повинен бути достатнім для аналізу стану робіт, що виконуються, виявлення навних проблем, вжиття позивачем необхідних для їх усунення заходів. Позивач має право запросити від відповідача іншу інформацію необхідну для реалізації даного договору.

Фактично порядок здачі відповідачем виконаних робіт позивачу поділений на два етапи, у першому етапі згідно до 5.5.1. відповідач готує акт здачі-приймання виконаних робіт, підтверджений фактичним кошторисом, та передає позивачу готову продукцію у чотирьох примірниках і на електронних носіях (надання інформаційної моделі) згідно ДБНА.2.2.-3-2012 та накладної, а у другому етапі п.5.5.2. позивач перевіряє надану продукцію протягом п'ятнадцяти календарних днів з дня одержання і в разі відсутності зауважень підписує поданий відповідачем Акт здачі-приймання виконаних робіт.

При наявності претензій до якості виконаних робіт сторони погодили їх вирішення відповідно до пунктів 5.5.3- 5.5.5. договору.

Оплата робіт здійснюється замовником відповідно до п.4.1. в наступному порядку:

Згідно п.4.1.1. позивач перераховує авансовий платіж протягом 30 календарних днів після підписання договору у розмірі 30% від ціни договору, що складає загальну суму у розмірі 23004,00грн.

Остаточний розрахунок відповідно п.4.1.2. за виконані роботи здійснюється позивачем протягом тридцяти календарних днів - після підписання акта здачі-приймання виконаних робіт та отримання експертного (позитивного) звіту експертизи.

Позивач 18.01.2013 року на виконання умов договору перерахував авансовий платіж №z34840-3 у сумі 23004,00 грн. на рахунок відповідача, що також не спростовується останнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами договору було досягнуто домовленості щодо строків виконання етапів робіт в договорі.

Згідно до п.6.3.1. відповідач зобов'язався виконати роботи у встановлені строки відповідно до затвердженого позивачем Технічного завдання та умов цього договору.

Відповідно до п. п.5.1. і 5.1.1 договору виконання робіт починається з моменту отримання авансу, а кінцевий строк виконання визначений - вереснем 2013 року (Додаткова угода№1), тобто граничний термін виконання робіт є 30 вересеня 2013 року.

Пунктом 5.1.1. договору додатково обумовлено, що відповідач зобов'язується приступити до виконання робіт з моменту отримання авансового платежу. Авансовий платіж здійснено 18.01.2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача листами за № 022/4412 від 05.09.2013 і за №025/5844 від 15.11.2013 року щодо порушення строків зобов'язань за договором № 90-4/1163-12/272-6 від 28.12.2012 року в частині виконання погоджених робіт у зв'язку з чим просив сплатити штраф передбачений зазначеним договором.

У відповідь на звернення позивача, відповідач у листі за №16 від 27.11.2013 року зазначав, що приймає претензію та погоджується із оплатою штрафу, але після здачі робіт та відповідної оплати. Додатково повідомив про виконання проектної частини, що перебуває на експертизі в Державному підприємстві «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи» та зазначив позивачем не узгоджено ціни на обладнання та матеріали.

23 травня 2014 року позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою виконати роботи та сплатити штраф за договором і зазначав, що у разі невиконання роботи позивач відмовиться від її виконання із послідуючими наслідками та відповідальністю згідно умов договору № 90-4/1163-12/272-6 від 28.12.2012 року.

Відповідач 31.07.2014 року повідомив позивача, що Державне підприємство «Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи» надіслало експертний звіт щодо виявлення помилок та необхідності доопрацювання кошторисної документації, тому на протязі серпня місяця поточного року буде проведено повторну експертизу кошторисної частини проекту.

Відповідно до п. 6.2.1. і 6.2.8. позивач має право розірвати цей договір у разі невиконання зобов'язань відповідачем, повідомивши про це його у строк 20 календарних днів та вимагати відшкодування збитків, якщо відповідач своєчасно не розпочне роботи або виконує її настільки повільно, що закінчення їх у строк, визначений договором, стає неможливим.

Листом вимогою від 07.11.2014 року за № 025/5247 позивач повідомив відповідача, що станом на момент звернення строк дії договору закінчився, зобов'язання відповідачем виконати роботи за договором №90-4/1163-12/272-6 від 28.12.2012 року не виконані у зв'язку з чим просив повернути авансовий платіж у сумі 23004,00 грн. та сплатити штрафні санкції за договором.

Оскільки договір припинив свою дію, відповідач в строк роботи не виконав, грошові кошти замовнику не повернув, позивач просить стягнути з відповідача 23004,00 грн. суми платежу, перерахованого в якості авансу, а також 4145,83 грн. процентів за користування коштами авансу, 5797,00 грн. інфляційних витрат, 19 323,36 грн. передбаченого п.7.2.1. договору за порушення строків здачі виконаних робіт.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

На час розгляду даної справи, доказів повернення відповідачем позивачу суми 23004,00 грн. суду не надано.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В даному випадку, це стосувалося відповідача, який мав довести суду факт виконання ним своїх зобов'язань за договором підряду №90-4/1163-12/272-6 від 28.12.2012 року.

Належних доказів підтвердження факту виконання робіт та передачі позивачу виконаної роботи за договором підряду №90-4/1163-12/272-6 від 28.12.2012 року відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 23004,00 грн. платежу, перерахованого в якості авансу, як безпідставно отриманих.

У пункті 7.2.3. договору зазначено, що у разі не починання відповідачем робіт протягом 2-х місяців з дня надходження авансу на його розрахунковий рахунок, або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк стає неможливим, позивач має право вимагати повернення авансового платежу з нарахованими відсотками у розмірі облікової ставки НБУ за кожний день користування коштами авансу та з урахуванням індексу інфляції.

Суд приходить до висновку, що нараховані позивачем проценти в сумі 4145,83 грн. за користування коштами авансу відповідають змісту положень ст. 536 ЦК України є обґрунтованими та підлягають стягненню.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом із тим, стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за невиконану роботу.

За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 ЦК України.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 ЦК України.

З врахуванням наведеного, в стягненні суми 5797,00 грн. інфляційних витрат слід відмовити (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду від 16.09.2014 у справі №921/266/13-г/7).

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми 19 323,36 грн. штрафу, передбаченому п.7.2.1. договору за порушення строків здачі виконаних робіт, суд вважає за необхідне відмовити з тих під став, що дане положення регулює правовідносини сторін договору на етапі вже виконаних робіт, що були прийняті позивачем із порушенням строку здачі.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 23004,00 грн. суми платежу, перерахованого в якості авансу, а також 4145,83 грн. процентів за користування коштами, в решті позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір за первісним позовом покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 60, 82-85 ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТМ ІНЖИНІРИНГ» (01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, буд. 4/6, корпус А, код 38003186) на користь Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Центральна електроенергетична система» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27, код 24361553) 23 004 грн. (двадцять три тисячі чотири) 00 коп. суми платежу, перерахованого в якості авансу, а також 4 145 грн. (чотири тисячі сто сорок п'ять) 83 коп. процентів за користування коштами і 1827 грн. судового збору.

3. В решті первісного позову відмовити.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 25.05.2015р.

Суддя Я.А. Карабань