ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" травня 2015 р. Справа № 926/384/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» м. Чернівці

про стягнення 301 457 648,08 грн.

Суддя Бутирський А.А.

Представники сторін:

Від позивача - не з'явився

Від відповідача - Труфен В.Т. - представник (довіреність від 22.04.2015 р.)

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» м. Київ звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок» м. Чернівці про стягнення 301 457 648,08 грн. заборгованості, у тому числі: 225 000 000,00 грн. основного боргу, 52 850 547,96 грн. заборгованості по відсотках, 7 939 726,03 грн. пені за несплату основного боргу, 2 026 695,53 грн. пені за несплату процентів, 10 016 129,24 грн. збитків, заподіяних інфляцією за несвоєчасну сплату тіла кредиту, 2 556 718,44 грн. збитків, заподіяних інфляцією за несвоєчасну сплату процентів та 1 067 830,88 грн. 3 % річних, що виникли у результаті неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору від 26.12.2013 р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує на те, що між сторонами укладений кредитний договір, відповідач отримав грошові кошти у сумі 225 000 000,00 грн. згідно меморіальних ордерів № 1302464 від 26.12.2013 р. та № 1381611 від 27.12.2013 р.

Ухвалою від 11.03.2015 р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 01.04.2015 р.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою від 06.05.2015 р. строк вирішення спору продовжено на 15 днів до 26.05.2015 р., розгляд справи відкладено на 18.05.2015 р., витребувано від позивача для огляду у судовому засіданні наступні докази: оригінал кредитного договору № 162-2013 від 26.12.2013 р. з усіма додатками та оригінали меморіальних ордерів № 1302464 від 26.12.2013 р. та № 1381611 від 27.12.2013 р., позивача зобов'язано надати письмові пояснення з приводу того, що у меморіальних ордерах № 1302464 від 26.12.2013 р. та № 1381611 від 27.12.2013 р. отримувачем кредитних коштів вказано: «транзит по к/с».

18.05.2015 р. позивач у судове засідання не з'явився, витребувані докази не представив, однак просив слухання справи перенести. Враховуючи клопотання позивача, вирішення спору було перенесено на 26.05.2015 р., а позивача повторно зобов'язано виконати вимоги ухвали від 06.05.2015 р.

26.05.2015 р. позивач у судове засідання не з'явився, витребувані докази не представив, що не перешкоджає розгляду справи по суті. При цьому судом враховано, що 26.05.2015 р. закінчується строк розгляду справи, передбачений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач проти позову заперечує, мотивуючи це тим, що грошові кошти від позивача він не отримував.

Також відповідач просить призначити судово-економічну експертизу, на розгляд якої просить поставити питання щодо документального підтвердження розрахунків позивача. У задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судово-економічної експертизи слід відмовити, оскільки заявником не доведено доцільність проведення такої експертизи.

Розглянувши подані документи, з'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення відповідача, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2013 р. між сторонами укладено кредитний договір № 162-2013 (далі - Договір), згідно якого позивач зобов'язувався надати відповідачеві кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 125 000 000,00 грн., а останній брав на себе обов'язок отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредит позивачеві та сплатити проценти.

Кінцевий термін погашення кредиту - 25.12.2014 р. (п. 1.3 Договору).

Порядок надання кредиту визначений у розділі 5 Договору. Зокрема, кошти по кредиту надаються за заявками відповідача на одержання коштів (за формою, що викладена в додатку 1 до цього Договору), після їхнього акцепту позивачем. Зобов'язання позивача по кредитуванню у рамках цього Договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають у момент акцепту заявки (п. 5.1 Договору).

П. 5.2 Договору передбачає, що заявка, акцептована позивачем, є невід'ємною частиною Договору.

Кредит надається за цільовим призначенням шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок відповідача або шляхом оплати наданих відповідачем платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку (п. 5.3 Договору).

Додаток 1 до Договору та заявка, акцептована позивачем, позивачем не представлена.

Із копій меморіальних ордерів № 1302464 від 26.12.2013 р. та № 1381611 від 27.12.2013 р. вбачається, що отримувачем грошових коштів у сумі 225 000 000,00 грн. є «транзит по к/с», а призначенням платежу вказано: «за іменні ЦП згідно договору купівлі-продажу ЦП № БВ - 363/2 - 13 від 26.12.2013 р. без ПДВ».

На самих копіях вказаних меморіальних ордерів відсутні відмітки банку про фактичне проведення операцій за загаданими платіжними документами.

За таких обставин справи у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, зобов'язанням позивача є надання грошових коштів (кредиту) відповідачеві.

Однак, позивач не довів, що він надав відповідачеві кредит у сумі 225 000 000,00 грн., відповідно, у відповідача не існує обов'язку повернути дані грошові кошти.

Надані позивачем копії меморіальних ордерів № 1302464 від 26.12.2013 р. та № 1381611 від 27.12.2013 р. не є належними доказами надання відповідачеві кредиту, оскільки: 1) позивачем не дотримана процедура надання кредиту, передбачена Договором; 2) у даних платіжних документах не вказано, хто є отримувачем грошових коштів та не підтверджено підставу для перерахування грошових коштів у сумі 225 000 000,00 грн., відсутні відмітки позивача про фактичне виконання банківської операції.

Крім того, позивачем надано лише копії згаданих вище меморіальних ордерів, хоча судом і вимагалось надати оригінали цих документів.

Доводи позивача спростовуються матеріалами справи не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище.

Судові витрати віднести на позивача.

Керуючись статтями 34, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повний текст рішення складено 28.05.2015 р.

Суддя А.А. Бутирський