номер провадження справи 12/44/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 Справа № 908/1393/15-г

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1393/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укоопспілка", м. Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси", м. Донецьк

про стягнення 148787,30 грн.

за участю представників:

від позивача - Палажченко О.О., довіреність № 131/10 від 09.02.2015 р.

від відповідача - не з'явився

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.05.2015 року за клопотанням представника позивача строк розгляду справи був продовжений на підставі ст. 69 ГПК України на п'ятнадцять календарних днів до 18.05.2015 року.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Укоопспілка" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси" про стягнення простроченої заборгованості за кредитом в сумі 124936,86 грн., прострочених відсотків в сумі 21169,86 грн., трьох відсотків річних в сумі 252,63 грн., інфляційних витрат в сумі 2427,95 грн. за кредитним договором № 06/2013 від 12.04.2013 року.

30.03.2015 року на адресу суду від позивача у справі надійшов супровідний лист, згідно якого останній просить долучити на виконання ухвали суду від 04.03.2015 року витребувані документи, а саме: засвідчену копію статуту банку, копії витягу (виписки) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виписки з особового рахунку відповідача, окремий детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором, відомості з Єдиного державного реєстру про відповідача з Інтернет ресурсу http://irc.gov.ua/ua/Pоshuk-v-YeDr.html, меморіальні ордери.

22.04.2015 року на адресу суду від позивача у справі надійшов супровідний лист, згідно якого останній просить долучити на виконання ухвали суду від 30.03.2015 року наступні документи: окремий детальний розрахунок заборгованості, меморіальний ордер № 1 від 12.04.2013 року, пояснення щодо нарахування трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань на відсотки, пояснення з приводу безспірного списання грошових коштів відповідно до п. 5.10 кредитного договору, пояснення щодо задоволення вимог банку за рахунок предметів застави відповідно до договорів застави, пояснення щодо строку повернення кредиту. Так, в поясненнях позивач зазначає, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми так само як і інфляційні нарахування не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому вказує, що позичальник відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст. 1050 ЦК України станом на 24.02.2015 року зобов'язаний сплатити АБ "Укоопспілка" три проценти річних від простроченої суми за відсотками за період з 01.01.2014 року по 29.01.2015 року в сумі 252,63 грн. та інфляційні нарахування на суму заборгованості за відсотками за період з 01.02.2014 року по 24.02.2015 року в сумі 2427,95 грн. Разом з тим, зазначає, що не здійснював списання грошових коштів відповідно до п. 5.10. кредитного договору, ані з поточного рахунку позичальника № 1975, відкритого в банку за кредитним договором, ані з будь-якого рахунку позичальника, відкритого в банку, через відсутність грошових коштів на поточних рахунках останнього. Стосовно задоволення вимог банку за рахунок предметів застави позивач пояснює, що він скористався правом з вибору способу захисту своїх інтересів, обравши стягнення заборгованості за кредитним договором, тому за рахунок предмету застави його вимоги не задоволено. Крім того, зазначає, що за змістом кредитного договору відповідно до п. 1.1. у разі повного та своєчасного обслуговування кредиту строком повернення кредиту є 11.04.2015 року, але відповідно до п. 5.5. кредитного договору у разі порушення відповідачем умов кредитного договору строком повернення кредиту є дата, якій за 10 днів передує звернення позивача до відповідача з вимогою про повернення кредиту. При цьому вказує, що відповідача неодноразово письмово повідомляли про наявність простроченої заборгованості за договором у 2014 році та було попереджено про можливість примусового, дострокового стягнення заборгованості, однак вимоги залишились без задоволення. Разом з тим позивач зазначає, що востаннє не мав можливості направити відповідачу вимогу через припинення приймання поштових відправлень на територію, де зареєстрований відповідач.

До суду 28.04.2015 року від позивача у справі надійшов супровідний лист, згідно якого останній просить долучити до матеріалів справи наступні документи: засвідчену копію меморіального ордеру, розпорядження бухгалтерії, заявки на одержання кредиту, договору поставки вугільної продукції з додатками до нього, письмові пояснення щодо рахунків відповідача, копію електронного повідомлення НБУ, оголошення про ліквідацію та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АБ "Укоопспілка", копія рішення ВДФ2ВФО № 83 від 23.04.2015 року та постанови Правління НБУ № 264 від 22.04.2015 року. В письмових поясненнях позивач зазначає, що за умовами кредитного договору заборгованість за тілом кредиту має бути погашена не пізніше встановленого в договору кінцевого терміну його повернення, однак оскільки такого погашення не відбулось, виписки з позичкового рахунку суду не надаються. Натомість було надано виписку з поточного рахунку відповідача та виписку з особового рахунку № 1975 в підтвердження наявності заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. При цьому вказує, що через віднесення непогашених відсотків на рахунок прострочених нарахованих доходів за кредитами суми нарахованих позивачем та несплачених відповідачем відсотків за користування кредитними коштами були віднесені на рахунок № 975.

Представник позивача в судовому засіданні 18.05.2015 року підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. При цьому надав суду разом із супровідним листом для долучення до матеріалів справи завірені копії письмових вимог про повернення кредиту, сплату процентів та штрафних санкцій з підтвердженням відправлення цих вимог та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо АБ "Укоопспілка".

Представник відповідача в судове засідання 18.05.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

З наявного в матеріалах справи Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 27.03.2015 року вбачається, що місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялись ухвали господарським судом у даній справі, а саме: 83023, м. Донецьк, вул. Харитонова, буд. 2 Б.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Таким чином, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 42, 43 ГПК України.

Судом було здійснене відправлення ухвали про порушення провадження від 04.03.2015 та ухвал про відкладення розгляду справи від 04.03.2015 року, 30.03.2015 року та від 05.05.2015 року у даній справі на адресу місцезнаходження відповідача, однак вказані ухвали не прийняті до пересилання з огляду на відсутність приймання поштових відправлень на територію Донецької області до міст обласного значення, серед яких зазначено м. Донецьк, про що господарський суд повідомлено листом Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" № 04-16-1682 від 01.12.2014 року, який міститься в матеріалах справи. Про неприйняття до пересилання вказаних ухвал судом були складені акти від 10.03.2015 року, 01.04.2015 року та від 05.05.2015 року.

При цьому судом було здійснене також повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи шляхом надсилання телефонограм 27.03.2015 року, 17.04.2015 року та 14.05.2015 року, які наявні в матеріалах справи, що підтверджується витягами з журналу реєстрації телефонограм та факсограм. Однак вказані телефонограми відповідачем не прийняті, про що судом складено відповідні акти № 12/02-17/67 від 27.03.2015 року, № 12/02-17/93 від 17.04.2015 року та № 12/02-17/112 від 14.05.2015 року.

Крім того, з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи ухвала суду від 05.05.2015 року була у повному обсязі викладена на офіційному веб-сайті господарського суду Запорізької області: http://zp.arbitr.gov.ua. Таким чином, судом здійснені всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 12.04.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Укоопспілка", далі Банк, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси", далі Позичальник, був укладений кредитний договір № 06/2013, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1. Договору Банк надає Позичальнику кредит у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії на граничну суму 1000000,00 грн. (один мільйон гривень 00 коп.) строком з « 12» квітня 2013 року по « 11» квітня 2015 року.

До вказаного Договору був укладений договір про внесення змін та доповнень № 1 від 03.09.2013 року, за умовами якого сторони дійшли згоди викласти п. 1.1. кредитного договору в наступній редакції: « 1.1. Банк надає Позичальнику кредит у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії на граничну суму 400000,00 грн. (чотириста тисяч гривень 00 коп.) строком з « 12» квітня 2013 року по « 11» квітня 2015 року.

Згідно з п. п. 1.2., 1.3. Договору Банк надає Позичальнику кредит на поповнення обігових коштів для здійснення господарського діяльності у відповідності до Статуту. Процентна ставка за користування кредитом складає 20 (двадцять) процентів річних.

Умовами п. 2.1. Договору (в редакції договору про внесення змін та доповнень № 1 від 03.09.2013 року) передбачено, що в забезпечення зобов'язань за кредитним договором Банком прийнято: товари в обігу, а саме вугілля на складі у кількості 591,19 тонн балансовою вартістю 560837,97 грн., заставною вартістю 532796,07 грн. згідно договору застави товарів в обігу № 06/2013 від « 12» квітня 2013 року, укладений між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси", та договору застави № 06-1/2013 від « 12» квітня 2013 року, укладений між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси" , та договору застави майнових прав № 06-3/2013 від « 23» серпня 2013 року, укладений між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси" .

Відповідно до п. 2.2. Договору кредит, наданий Банком, забезпечується всім належним Позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, установленому законодавством України.

Пунктами 3.1. - 3.3. Договору передбачені обов'язки Банку, а саме: відкрити Позичальнику позичковий рахунок № 1975 для перерахування коштів по кредитній лінії, забезпечити Позичальника консультативними послугами з питань виконання договору. Кошти по кредиту перераховуються Банком із позичкового рахунку № 1975 на поточні рахунки Позичальника за умов отримання Банком попередньої письмової заяви Позичальника про видачу кредитних коштів у рахунок кредитної лінії.

Згідно з п. п. 4.1., 4.2. Договору передбачені обов'язки Позичальника використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту в АБ "Укоопспілка", МФО 322625 не пізніше « 11» квітня 2015 року, сплачувати проценти за кредит платіжним дорученням на рахунок № 1975 в АБ "Укоопспілка", МФО 322625, не пізніше останнього робочого дня місяця.

Відповідно до п. п. 4.3, 4.4., 4.9. Договору нарахування процентів проводиться з моменту виникнення заборгованості по позичковому рахунку та до повного погашення заборгованості за цим Договором, за фактичне число календарних днів користування кредитом. Розрахунок суми процентів за кредитом здійснюється за методом «факт/360» (фактична кількість днів користування кредитом та 360 днів в році). Проценти за користування позикою нараховуються щомісячно за період з 28 числа попереднього місяця до 27 числа поточного місяця, включно. Проценти за грудень місяць нараховуються банком за період з 28 числа попереднього місяця по останній календарний день грудня місяця та сплачуються Позичальником не пізніше останнього робочого дня цього місяця. Позичальник зобов'язується кошти для погашення заборгованості направляти в наступній черговості:

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами та іншими платежами у відповідності до умов кредитного договору;

- строкова заборгованість за нарахованими процентами та іншими платежами у відповідності до умов кредитного договору;

- строкова заборгованість по кредиту.

Умовами п. п. 4.13., 4.14. Договору передбачено, що Банк має право за умови порушення Позичальником зобов'язань, зазначених в п. 4.7., 4.8, та п. 4.11., 4.12. цього Договору збільшити плату за користування кредитом на 3 (три) % річних проти встановленої в п. 1.3. кредитного договору, яка нараховується Банком в порядку, визначеному в п. 4.3, п. 4.4. кредитного договору. Банк надсилає Позичальнику письмове повідомлення про зміну процентної ставки протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати її зміни. Сторони підтверджують, що зміна розміру процентної ставки за визначених у п. 4.13. цього Договору умов, здійснюється Банком та Позичальником за взаємною згодою сторін, яка досягнута з підписанням цього Договору, та зміна розміру процентної ставки у даному випадку здійснюється за повідомленням Банку, без підписання сторонами відповідних договорів про внесення змін до цього Договору.

Згідно з п. п. 5.5., 5.8., 5.10. Договору у разі недотримання Позичальником умов кредитного договору, погіршення його фінансового стану, припинення ним господарської діяльності, Банк має право достроково звернутися до Позичальника з вимогою про повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків, пені та можливих збитків. У разі невиконання Позичальником та/або Поручителем цієї вимоги Банку протягом 10 календарних днів Банк має право до закінчення терміну виконання основного зобов'язання звернутися до суду для примусового стягнення суми кредиту, нарахованих відсотків, пені та можливих збитків. Банк має право вимагати сплати Позичальником пені у відповідності до п. 4.6. даного Договору. Банк має право на безспірне списання коштів з поточного рахунку Позичальника № 1975, відкритого в АБ "Укоопспілка" для виконання боргових зобов'язань по цьому Договору. Включенням в цей Договір цього пункту Позичальник надає Банку доручення на безспірне списання. Таке доручення підлягає виконанню Банком з моменту настання строку виконання боргових зобов'язань, та/або за умови виникнення прострочки (несвоєчасного виконання боргових зобов'язань Позичальником) з моменту її виникнення, та/або невиконання обов'язків Позичальника, визначених цим Договором та/або договорами забезпечення за кредитним договором. Здійснюючи на підставі цього Договору безспірне списання коштів із поточного рахунку Позичальника в АБ "Укоопспілка" Банк оформлює відповідний меморіальний ордер. Банк є отримувачем коштів по вказаному безспірному списанню. Безспірне списання також може здійснюватись з будь-якого рахунку Позичальника, відкритого в Банку, реквізити якого відомі сторонам.

Відповідно до п. 7.11. Договору сторони угодили, що строки позовної давності відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України за вимогами стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за цим Договором - установлюються сторонами тривалістю 5 (п'ять) років.

Пунктом 7.14. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності із дня його підписання сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань за цим договором. Отже умови договору є дійсними і на момент розгляду даної справи.

Позивач в позові вказує, що відповідачем не виконуються (повністю або частково) свої зобов'язання за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 24.02.2015 року у останнього виникла заборгованість за кредитом в сумі 124936,86 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 21169,86 грн. Разом з тим зазначає, що вказаними діями відповідач порушує права та інтереси позивача, що потребує застосування судового захисту, зокрема шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у відповідності з умовами п. 3.3. Договору звернувся до позивача із заявкою на одержання кредиту від 12.04.2013 року, в якій просив надати кредит в рахунок відкритої кредитної лінії згідно кредитного договору № 06/2013 від 12.04.2013 року в сумі 1000000,00 грн. (один мільйон гривень) для поповнення обігових коштів, необхідних для здійснення господарської діяльності підприємства у відповідності до статуту, а саме: здійснення попередньої оплати за вугілля згідно договору № 01.10/2012 від 01.10.2012 року. При цьому відповідач в заявці просив кредитні кошти перерахувати на поточний рахунок контрагента № 1938 в АБ "Укоопспілка", МФО 322625, отримувач: ПП «Вікторія», .

Так, на виконання умов кредитного договору, з врахуванням отриманої заявки на одержання кредиту, позивач надав відповідачу кредитні кошти в загальній сумі 1000000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 1 від 12.04.2013 року, засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за тілом кредиту на загальну суму 875063,14 грн., що підтверджується банківською випискою з особового рахунку відповідача за період з 12.04.2013 року по 14.04.2015 року, засвідчена копія якої знаходиться у справі, зокрема:

- 30.08.2013 року здійснено погашення кредиту в сумі 382000,00 грн.;

- 03.09.2013 року здійснено погашення кредиту в сумі 393000,00 грн.;

- 30.12.2013 року здійснено погашення кредиту в сумі 100000,00 грн.;

- 03.02.2014 року здійснено погашення кредиту в сумі 63,14 грн.

Таким чином, з врахуванням часткового погашення заборгованість відповідача за Договором складає 124936,86 грн., яку і намагається стягнути позивач.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачем за користування кредитними коштами були нараховані відповідачу відсотки в розмірі 20 % річних за загальний період з 31.03.2014 року по 29.01.2015 року в сумі 21169,86 грн., що підтверджується банківською випискою з особового рахунку відповідача за період з 12.04.2013 року по 23.02.2015 року, яка міститься в матеріалах справи.

Втім, в порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов'язання щодо повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у повному обсязі не виконав.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов'язання з боку відповідача, в зв'язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за період з 01.02.2014 року по 23.02.2015 року в сумі 252,63 грн. та інфляційні витрати за період з лютого 2014 року по січень 2015 року в сумі 2427,95 грн., які нараховані на заборгованість за відсотками.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами був укладений кредитний договір. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здійснення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 1054 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Згідно з приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави про позику та договір позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 10561 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором, на підставі ч. 3 ст. 198 ГК України.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивач в порядку п. 5.5. кредитного договору звернувся до відповідача з вимогами № 1347/08 від 17.09.2014 року та № 156/08 від 22.10.2014 року, в яких вимагав дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій, а саме протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту одержання даних вимог повернути достроково отримані суми кредиту - 124936,86 грн., сплатити проценти за користування кредитом за період з 31.03.2014 року по 29.09.2014 року в сумі 12701,91 грн., пеню за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 791,20 грн., три відсотки річних в сумі 100,67 грн. та інфляційні нарахування в сумі 526,31 грн. Факт направлення вказаних вимог на адресу відповідача підтверджується засвідченою копією поштових конвертів від 01.10.2014 року та від 29.10.2014 року, а також повідомленнями про вручення поштових відправлень, які були повернуті позивачу з відмітками про неможливість вручення. Однак вказані вимоги були залишені відповідачем без відповіді та виконання.

З врахуванням звернення позивача з вимогами про дострокове повернення кредиту, сплати процентів строк виконання відповідачем своїх зобов'язань з повернення вказаних коштів необхідно встановлювати виходячи від дати пред'явлення вказаних вимог.

Умовами п. 1.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зі змінами та доповненнями, (далі - Пленум) визначено, що якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України.

Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що позивачем 29.10.2014 року на адресу відповідача була надіслана вимога № 1347/08 від 17.09.2014 року про повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, а також 29.10.2014 року надіслана друга вимога № 156/08 від 22.10.2014 року про повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій. Зазначені вимоги були повернуті підприємством поштового зв'язку без вручення 01.11.2014 року та 29.11.2014 року відповідно, що підтверджується копіями поштових конвертів, які містяться в матеріалах справи.

З аналізу норми ч. 2 ст. 530 ЦК України вбачається, що строк виконання боржником грошового зобов'язання складає 7 днів та обчислюється від дня пред'явлення вимоги.

Абзацом 2 п. 1.7. Пленуму визначено, що днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

З урахуванням викладеного, днем пред'явлення позивачем вимоги № 1347/08 від 17.09.2014 року відповідачу є дата оформлення підприємством поштового зв'язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, а саме 01.11.2014 року, а семиденний строк виконання відповідачем (як боржником) грошового зобов'язання від дня пред'явлення вимоги, встановлений приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України, настав 08.11.2014 року, однак оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 10.11.2014 року. Разом з тим, днем пред'явлення позивачем вимоги № 156/08 від 22.10.2014 року відповідачу є дата оформлення підприємством поштового зв'язку повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, а саме 29.11.2014 року, а семиденний строк виконання відповідачем (як боржником) грошового зобов'язання від дня пред'явлення вимоги, встановлений приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України, настав 06.12.2014 року, однак оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 08.12.2014 року. Втім, відповідач обов'язок з повернення кредиту, сплати заборгованості процентами у семиденний строк від дня пред'явлення вказаних вимог, встановлений приписами ч. 2 ст. 530 ЦК України, не виконав, заборгованість не сплатив.

Фактичні обставини справи свідчать, що відповідач в порушення вимог закону у встановлені строки зобов'язання щодо повернення грошових коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами в повному обсязі не виконав.

В силу загальних норм, викладених у статті 599 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач довів те, що зобов'язання не припинилося виконанням належним чином з боку відповідача, а розмір заборгованості за кредитом в сумі 124936,86 грн. підтверджується наданими до матеріалів справи виписками з особового рахунку відповідача, з врахуванням здійсненого відповідачем часткового погашення тіла кредиту. Відповідач доказів погашення кредиту в повному обсязі суду станом на день розгляду справи суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

За такими обставинами, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укоопспілка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси" про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 124936,86 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсотками суд дійшов висновку про його перерахунок, з огляду на те, що позивачем допущена помилка при розрахунку відсотків за період з 01.01.2015 року по 29.01.2015 року (за січень 2015 року). Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Проценти за користування кредитом розраховані судом наступним чином:

- за період з 01.01.2015 року по 29.01.2015 року (29 днів) від суми кредиту 124936,86 грн. 20 відсотків річних (із розрахунку 360 днів в році) складають 2012,87 грн.

Розрахунок відсотків за загальний період з 31.03.2014 року по 31.12.2014 року здійснений позивачем у відповідності до умов договору.

Так, з врахуванням викладеного, за розрахунком суду, з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом в загальній сумі 21169,85 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укоопспілка" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси" прострочених відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню частково в сумі 21169,85 грн.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов'язання щодо повернення грошових коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами залишились невиконаними належним чином та в повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що у зв'язку з несвоєчасним виконанням зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом позивач нарахував відповідачу на заборгованість за відсотками три проценти річних за загальний період з 01.02.2014 року по 23.02.2015 року в сумі 252,63 грн. та інфляційні витрати за період з лютого 2014 року по січень 2015 року в сумі 2427,95 грн.

Наданий позивачем розрахунок трьох процентів річних здійснений у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, однак при зазначенні загальної суми трьох процентів річних в розрахунку позивач допустив арифметичну помилку, у зв'язку із чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних за загальний період з 01.02.2014 року по 23.02.2015 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 252,62 грн.

Оскільки мало місце прострочення виконання відповідачем зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, а наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат за період з лютого 2014 року по січень 2015 року здійснений у відповідності до приписів статті 625 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат в сумі 2427,95 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір за подання позовної заяви, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси" в дохід державного бюджету вимог відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 18.05.2015 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 254, 530, 549, 599, 625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 10561, ЦК України, ст. ст. 193, 198, 230 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укоопспілка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси", 83023, м. Донецьк, вул. Харитонова, буд. 2 Б, , на користь:

- Публічного акціонерного товариства "Укоопспілка", 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 7/11, , прострочену заборгованість за кредитом в сумі 124936 (сто двадцять чотири тисячі дев'ятсот тридцять шість) грн. 86 коп., прострочені відсотки за користування кредитом в сумі 21169 (двадцять одна тисяча сто шістдесят дев'ять) грн. 85 коп., три проценти річних в сумі 252 (двісті п'ятдесят дві) грн. 62 коп., інфляційні витрати в сумі 2427 (дві тисячі чотириста двадцять сім) грн. 95 коп., видавши наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси", 83023, м. Донецьк, вул. Харитонова, буд. 2 Б, , на користь:

- Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район); банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області; МФО 813015; ; р/р № 3007; код бюджетної класифікації 22030001, символ звітності банку - 206) витрати зі сплати судового збору в сумі 2975 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят п'ять) грн. 75 коп., видавши наказ.

4. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укоопспілка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси" щодо стягнення з останнього прострочених відсотків за користування кредитом в сумі 0,01 грн. відмовити.

5. У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Укоопспілка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо-Черкаси" щодо стягнення з останнього трьох процентів річних в сумі 0,01 грн. відмовити.

Повне рішення складено - 25.05.2015 року

Суддя О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.