ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"18" травня 2015 р. Справа № 911/980/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр", м. Київ

до Димерської селищної ради, смт. Димер

про стягнення 355 980,00 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач -Марченко О.В. предст. дов. №137 від 12.09.2015;

відповідач -не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр" до Димерської селищної ради про стягнення 355 980,00 грн. за договором про надання поворотної фінансової допомоги б/н від 08.12.2006., з яких 49 980,00 грн. інфляційних втрат та 60% відсотків річних у розмірі 306 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 08.12.2006, у зв'язку з чим йому було нараховано інфляційні та відсотки річних у розмірі, передбаченому договором.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.03.2015 у справі №911/980/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 20.04.2015 року.

В судовому засіданні 20.04.2015 року оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 18.05.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.05.2015 року строк розгляд спору було продовжено в порядку, передбаченому ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Повноважний представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання 18.05.2015 не з'явився.

Втім, через канцелярію суду, відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що повноважний представник відповідача Пойденко Н.С. не має можливості з'явитися в судове засідання 18.05.2015, в зв'язку з направленням до Київської обласної державної адміністрації для вирішення питання об'єднання територіальних громад.

Як стверджує відповідач у своєму клопотанні, інші посадові особи Димерської селищної ради не володіють обставинами справи та не зможуть належним чином відстояти позицію відповідача.

Розглянувши подане клопотання про відкладення розгляду справи, суд зазначає, що стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони та інших учасників процесу добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідачем не подано доказів, що представник, який не мав можливості з'явитись на вказане судове засідання, дійсно перебуває в Київській обласній державній адміністрації та не має можливості з'явитись у судове засідання про призначення якого саме на 18.05.2015 року на 12-50 представнику відповідача було відомо завчасно (з 20.04.2015 року).

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989 р.).

Зважаючи на викладені вище обставини, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

18.05.2015 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд,-

встановив:

08.12.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр" (Позикодавець) та Димерською селищною радою (Позичальник) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги.

Відповідно до п. 1 Договору, Позичальник отримав від Позикодавця, а Позикодавець передав у власність Позичальникові гроші в сумі 170 000,00 грн.

Пунктом 2 Договору передбачено, що остаточний розрахунок щодо повернення суми поворотної фінансової допомоги має бути здійснено не пізніше тридцять першого травня 2007 року.

Рішенням господарського суду Київської області від 28.09.2012 у справі № 2/065-12 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр" до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області встановлено факт наявності заборгованості відповідача у розмірі 170 000,00 грн. за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 08.12.2006 та вирішено стягнути вказану заборгованість з відповідача у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як стверджує позивач вказане рішення господарського суду Київської області було виконано лише 02.03.2015 року, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача, у зв'язку з чим позивач нарахував відповідачу інфляційні та 60% відсотків річних за несвоєчасне виконання умов Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 08.12.2006.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що Димерська селищна рада вживала всіх залежних від неї заходів для сплати заборгованості, стягнутої за рішенням господарського суду Київської області від 28.09.2012 у справі № 2/065-12, однак, з огляду на те, що ні в резолютивній частині рішення, ні в наказі господарського суду Київської області, який був виданий на виконання рішення від 28.09.2012 у справі № 2/065-12, ні в постанові про відкриття виконавчого провадження з виконання даного наказу не було вказано реквізитів рахунків, відповідач був позбавлений можливості своєчасно погасити наявну заборгованість.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач стверджує, що в його діях відсутня вина, а отже, згідно ст. 617 Цивільного кодексу України, Димерська селищна рада має бути звільнена від відповідальності.

До таких заперечень суд ставиться критично, оскільки, відповідно до п.п. в) п.2 Договору про надання поворотної фінансової допомоги від 08.12.2006, повернення грошових коштів Позичальник може проводити як шляхом безготівкових переказів, так і шляхом внесення готівкових коштів до каси Позикодавця.

Відповідачем не надано до суду доказів звернення безпосередньо до позивача з проханням повідомити реквізити рахунків, на які потрібно перерахувати, стягнуті за рішенням господарського суду Київської області, грошові кошти протягом строку, наданого державним виконавцем для добровільного виконання рішення та не обґрунтовано належним чином причину неможливості подати звіт про заборгованість по бюджетним коштам до Управління Державного казначейства відразу після видачі наказу про примусове виконання рішенням господарського суду Київської області від 28.09.2012 у справі № 2/065-12.

До того ж варто зазначити, що реквізити банківського рахунку, на який в подальшому відповідачем і здійснено перерахування грошових коштів, було відомо йому з моменту отримання позовної заяви № 304/1 від 22.08.2012 про стягнення 170 000,00 грн. заборгованості за Договором про надання поворотної фінансової допомоги від 08.12.2006.

Таким чином заперечення відповідача, на думку суду є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням умов договору позивачем заявлено до стягнення 49 980,00 грн. інфляційних втрат (за січень 2013 по січень 2015 року) та 60% відсотків річних у розмірі 306 000,00 грн. (за період з 01.03.2012 по 28.02.2015 року).

Відповідно до п. 3 Договору, при неповерненні суми поворотної фінансової допомоги своєчасно (тобто до 31 травня 2007 року) Позикодавець вправі вимагати повернення йому поворотної фінансової допомоги з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також, сплати 60% річних від простроченої суми, згідно ст. 625 ЦК України.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що сторони в договорі передбачили стягнення річних за невиконання умов договору в розмірі 60%, суд, здійснивши власний розрахунок 60% річних, встановив, що заявлені позивачем до стягнення відсотки річних та інфляційні відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому дана вимога підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 49 980,00 грн. інфляційних збитків та 306 000,00 грн. 60% відсотків річних.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 49 980,00 грн. інфляційних втрат та 60% відсотків річних у розмірі 306 000,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судом покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Димерської селищної ради (07330, Київська обл., Вишгородський р-н., смт. Димер, вул. Леніна,19 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгівельна компанія "Полімерцентр" (04080, м. Київ, вул. Тульчинська, 6, ) - 306 000 (триста шість тисяч) грн. 00 коп. 60% відсотків річних, 49 980 (сорок дев'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят) грн. 00 коп. інфляційних втрат та 7119 (сім тисяч сто дев'ятнадцять) грн. 60 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 28.05.2015р.

Суддя О.В. Щоткін