ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.05.15р. Справа № 904/3515/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Комунального підприємства "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКИЙ СПЕЦКОМБІНАТ"

про стягнення 28 413,03 грн. за договором про надання послуг

Судя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_3, довіреність №520 від 17.04.15р.

Відповідача - Злуніцин О.К., довіреність №127 від 18.05.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 28 413,03 грн. за договором про надання послуг, з яких: 11 040,00 грн. - основного боргу, 7 485,12 грн. - пені, 965,23 грн. - штрафу, 5 595,68 грн. - збитків від інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати. Також, Позивач просив включити до складу господарських витрат та стягнути з Відповідача 1 500,00 грн. витрат на юридичну допомогу, мотивуючи тим, що з метою стягнення заборгованості та необхідністю звернення з позовною заявою до Господарського суду Дніпропетровської області для відновлення порушених законних прав в судовому порядку, Позивач був вимушений звернутися за юридичною допомогою до Приватного підприємства "Юрбізнес-консалтінг", що підтверджується договором №02/03/15-1 від 02.03.15р. про ведення справи в суді (господарському суді) та платіжним дорученням про оплату даних послуг згідно з договором в розмірі 1500,00 грн.

Відповідач позов просив задовольнити частково, оскільки розмір пені, який зазначений Позивачем є необґрунтованим та безпідставно завищеним, а стягнення штрафу одночасно з неустойкою у формі пені суперечить положенням Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань". За контррозрахунком Відповідача пеня склала суму 709,89 грн. за період прострочення з 01.06.13р. по 30.11.13р. До вимог про стягнення неустойки Відповідачем заявлено про застосування позовної давності. Щодо відшкодування вартості юридичних послуг в розмірі 1 500,00 грн. заперечував, мотивуючи тим, що ст. 44 ГПК передбачено відшкодування зазначених витрат за послуги, надані лише адвокатом. Щодо решти позовних вимог погодився, просив задовольнити у заявленому Позивачем розмірі.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.15р. сторонами укладено договір №2Б про надання послуг за допомогою спецмашини (КАМАЗ САМОСКИД-С 5511, держ./н НОМЕР_1) (далі Договір), за п. 1.1 якого Позивач зобов'язався за завданням Відповідача надати послуги за допомогою спецмашини в порядку та умовах визначених даним договором, а Відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити надані послуги.

Згідно з п. 2.3 Договору оплата за надані послуги здійснюється у безготівковій формі в термін 14 банківських днів після підписання акту прийому - здачі виконаних послуг.

Вартість послуг відповідно до п. 2.2 Договору визначена в специфікації, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 5.3 Договору у разі несвоєчасної оплати за надання послуг Замовник виплачує Виконавцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості неоплачених послуг за кожен день прострочки, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

За період з 27.04.13р. по 11.05.13р. Позивачем надані Відповідачеві послуги з вивозу сміття за допомогою спецмашини на загальну суму 11 040,00 грн., що підтверджується актом прийняття - передачі наданих послуг б/н від 13.05.13р.

Вартість наданих послуг Відповідачем не сплачена.

02.03.15р. Позивачем Відповідачеві направлена претензія № 03 про сплату боргу та акт звіряння взаємних розрахунків у двох примірниках, які залишені Відповідачем без відповіді й задоволення.

На прострочений борг Відповідача 11 040,00 грн., за період прострочення з 01.06.13р. по 10.04.15р. Позивачем Відповідачеві нарахована пеня - 7 485,12 грн., штраф - 965,23 грн. та збитки від інфляції - 5 595,68 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу. Позов визнав у частині стягнення 11 040,00 грн. - основного боргу та 5 595,68 грн. - збитків від інфляції, заперечує проти одночасного нарахування пені й штрафу за прострочення грошового зобов'язання, надав контррозрахунок пені та заяву про застосування до неї позовної давності.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи нараховані Позивачем основний борг 11 040,00 грн. та

збитки від інфляції - 5 595,68 грн.

Щодо одночасного нарахування пені і штрафу за прострочення грошового зобов'язання, то воно не суперечить чинному законодавству, оскільки має різну правову природу, й обумовлено сторонами у Договорі.

Однак, штраф Позивачем нараховано невірно, оскільки 7 % від простроченої суми становить 722,80 грн. Розрахунок пені Позивачем проведено всупереч вимог ст. 232 ГК України і ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", за розрахунком суду пеня за шість місяців прострочки починаючи з 01.06.13р. становить 730,76 грн. При цьому, Позивачем заявлено про застосування позовної давності до пені на підставі ст. 267 ЦК України. За таких обставин пеня не підлягає стягненню.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 11 040,00 грн. - основного боргу, 722,80 грн. - штрафу, 5 595,68 грн. - збитків від інфляції, решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивач просить покласти на Відповідача 1 500,00 грн. витрат на юридичну допомогу. На підтвердження своїх вимог у цій частині Позивачем надано договір № 02/03/15-1 від 02.03.15р. про ведення справи в суді (господарському суді) та платіжне дорученням про оплату даних послуг згідно з договором в розмірі 1500, 00 грн.

Однак, за змістом ч. 3 ст. 48 та ч. 5 ст.49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі (абз. 4 п. 6.3 постанови пленуму ВГС України від 21.02.13р. № 7). Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013. Наведене є підставою для відмови у задоволенні вимоги Позивача у цій частині.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКИЙ СПЕЦКОМБІНАТ" (51918, м.Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 69а, код 033 417 53) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 код НОМЕР_2) 11 040,00 грн. - основного боргу, 722,80 грн. - штрафу, 5 595,68 грн. - збитків від інфляції, 1 116,18 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане___________