ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.05.15р. Справа № 904/1224/13-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек", (м. Дніпропетровськ)

до Фермерського господарства "Дніпро", (с. Бабайківка, Царичанський район, Дніпропетровська область)

про стягнення 741 488,47 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: не з'явився

від відповідача: Дніпровський В.Л. - адвокат (дов. № б/н від 31.12.14р.)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Фермерського господарства "Дніпро" (далі-відповідач) про стягнення 632 656,18 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 534 644,65 грн. - основний борг, 94 241,86 грн. - штраф, 3 768,67 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором фінансового лізингу № 66АФ-12 від 31.09.2012р., в частині повного та своєчасного розрахунку по лізинговим платежам.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.14р. позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу з лізингових платежів у вигляді - компенсації частини вартості предмета лізингу в розмірі 725 464,08 грн. та комісії за користування в розмірі 126 771,28 грн., пеню в сумі 63 680,89 грн., 3% річних у сумі 40 576,18 та суму судового збору в розмірі 19 129,85 грн. та у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.12.14р. апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.14р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015р. касаційну скаргу Фермерського господарства "Дніпро" задоволено частково, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2014р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.12.2014р. у справі № 904/1224/13-г скасовано, а вказану справу передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області першої інстанції.

Відповідно до п. 3.1.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду розгляд справи № 904/1224/13-г доручено судді Дубініну І.Ю.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.15р. справу 904/1224/13-г прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в засіданні.

13 березня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек" надало до суду уточнення до позовної заяви № 2502/15-1юр від 25.02.15р., в яких просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 741 488,47 грн., з яких: 681 762,86 грн. - комісію за користування лізінгових платежів та 59 725,61 грн. - штраф за прострочення оплати лізингових платежів.

Фермерське господарство "Дніпро" 23.03.15 року подало до суду письмові пояснення по справі.

Представник позивача у судове засідання з'явився, але витребувані судом документи не надав.

14 квітня 2015 року від представника відповідача до канцелярії суду подано заяву, в якій просить продовжити строк розгляду справи № 904/1224/13-г на 15 (п'ятнадцять) днів.

Ухвалою господарського суду від 14.04.15р. продовжено строк вирішення спору по справі № 904/1224/13-г з 05.05.15р. по 18.05.15р. включно.

До господарського суду 18.05.15р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" надійшли пояснення по справі № 1805/15-юр та заперечення на відзив на позовну заяву № 1805/15-2юр.

18 травня 2015 року від представника відповідача до канцелярії суду подано заяву, в якій просить продовжити строк розгляду справи № 904/1224/13-г на 2 (два) дні до 20.05.15р. включно.

Ухвалою суду від 18.05.15р. продовжено строк вирішення спору по справі № 904/1224/13-г з 19.05.15р. по 20.05.15р. включно.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

За таких обставин господарський суд вважає, що позивач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротек" (далі - лізингодавець) та Фермерським господарством "Дніпро" (далі - лізингоодержувач) був підписаний договір фінансового лізингу № 66АФ-12.

Згідно п. 1.1. договору, лізингодавець передає на умовах фінансового лізингу у платне користування Предмет лізингу, а лізингоодержувач приймає Предмет лізингу та зобов'язується сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. Найменування, марка, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість майна на момент укладання договору наведені в додатку № 1 специфікації.

Сторони передбачили в пункті 1.2 договору, що строк користування лізингоодержувачем предмету лізингу починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу та не може бути меншим одного року.

Відповідно до п. 4.2. договору, передача лізінгодавцем і прийом лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється на підставі акту приймання-передачі майна. Майно вважається переданим лізингоодержувачу з дати підписання акта приймання-передачі майна.

На виконання умов договору, сторонами 14.09.2012р. укладений акт приймання-передачі, з якого вбачається, що лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв предмет лізингу (комбайн John Deere S660 №1HOS660SCCO745744, жниварка John Deere 625F №1H00625FKС0745369, візок Zurn SWW500 №15517).

Усі платежі за договором лізингоодержувач зобов'язаний здійснювати в національній валюті відповідно до умов договору та додатку №2 до договору "Графік внесення лізингових платежів" шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця.

В пункті 3.3 договору сторони визначили, що розмір, склад, терміни сплати лізингових платежів встановлюються в графіку. Сума чергового лізингового платежу є гривневим еквівалентом відповідної суми (в доларах США), зазначеної в Графіку, виходячи з міжбанківського курсу на дату, що передує даті сплати лізингоодержувачем чергового лізингового платежу, зазначеного в графіку. Такий порядок застосовується до усіх лізингових платежів та будь-яких інших сум, які підлягають сплаті або залишаються несплаченими, згідно з договором.

Відповідно до пункту 3.3.1 договору у випадку, якщо лізингоодержувач здійснить оплату лізингового платежу після строку його оплати, вказаного в графіку, і на дату фактичної оплати лізингового платежу міжбанківський курс фактичної оплати буде більшим, ніж міжбанківський курс графіку, лізингоодержувач зобов'язаний здійснити оплату такого платежу, виходячи з міжбанківського курсу фактичної оплати.

Позивач зазначає, що керуючись п. 3.3.1. договору та враховуючи несплату лізингових платежів відповідачем, усі несплачені ним лізінгові платежі розраховуються виходячи з курсу продажу Долару США, встановленому у міжбанківській інформаційній системі "УкрДілінг", сформований на на дату (останній робочій день), що передує даті складання цих уточнень, а саме на 24.02.2015р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротек" посилається на те, що комісія за користування враховується до моменту вилучення предмета лізингу у відповідача (04.03.2013р.).

Як вбачається з таблиці № 1 з уточнення до позовної заяви (№ 2502/15-1юр від 25.02.2015р.), наведені належні до сплати суми комісії за користування, які не здійснив лізингоодержувач за спірним договором.

Згідно п. 3.1. договору, відповідач зобов'язаний здійснити усі платежі відповідно до умов цього договору та графіку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача, який вказаний у цьому договорі.

Однак, позивач вказує на те, що оплату лізингових платежів, вказаних в таблиці № 1 (3 том, а.с. 7) відповідач не здійснив.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по комісії за користування за спірним договором становить у сумі 681 762,86 грн.

З огляду на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по комісії за користування у сумі 681 762,86 грн.

Доказів виконання по оплаті комісії за користування за договором фінансового лізингу № 66АФ-12 від 13.09.12р. на загальну суму 681 762,86 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що ціна договору становить гривневий еквівалент 345 000,00 доларів США, що розраховується із суми в гривнях за курсом продажу долару США, встановленим у міжбанківсткій інформаційній системі "УкрДілінг", сформований на 16:00 за Київським часом на дату, що передує даті укладання цього договору, та становить 2 796 742,50 грн., у тому числі ПДВ. Ціна договору підлягає перерахунку за міжбанківським курсом на дату, що передує даті підписання акту приймання-передачі майна, відповідно до умов п. 2.2.2. договору.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок комісії не відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору, оскільки позивачем взято курс долару до гривні за даними "УкрДілінгу" на 24.02.2015 року грн. за долар США, тоді як потрібно було взяти курс долару до гривні за даними "УкрДілінгу" на 12.03.2015 року грн. за долар США.

З огляду на викладене вимога позивача щодо стягнення комісії за користування підлягає задоволенню частково в сумі 527 908,32 грн., в решті позовних вимог щодо стягнення комісії позов задоволенню не підлягає, у зв'язку з допущеними арифметичними помилками при розрахунку.

Згідно пункту 8.1 договору, у випадках порушення лізингоодержувачем строку оплати будь-якого лізингового платежу, встановленого в графіку, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю штраф в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен випадок порушення строків оплати лізингових платежів. Кожним випадком порушення строків оплати є, зокрема, кожен день прострочення оплати лізингового платежу.

На підставі п. 8.1. договору позивач розрахував та заявив до стягнення з відповідача штраф за прострочення оплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу у сумі 59 725,61 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення штрафу підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Застосування такого виду неустойки як штраф до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі.

В п. 8.1 Договору сторонами передбачено, що у випадку, якщо лізингоодержувач порушить строк оплати будь-якого лізингового платежу, який встановлений у графіку, лізингоодержувач сплачує лізингодавцю штраф у розмірі 0,2 відсотки від суми простроченого лізингового платежу за кожен випадок порушення строків оплати лізингового платежу.

Визначення сторонами, в зазначеному вище пункті договору, що є "кожним випадком порушення строків оплати лізингового платежу", до уваги не приймається, оскільки, таке визначення, по-перше, не відповідає фактичним обставинам, а по-друге, воно може встановлюватися лише у випадку, якщо сторони досягли згоди про відповідальність у вигляді тривалої неустойки, тобто, пені.

В даному ж випадку, сторони дійшли згоди щодо застосування відповідальності у вигляді штрафу, про що було наголошено представником позивача у судовому засіданні.

Зважаючи на те, що оплата лізингових платежів, відповідно до умов договору та графіку платежів, повинна здійснюватись кожного місяця, кожне порушення такого зобов'язання і є випадком, за який сторонами встановлено відповідальність у вигляді стягнення штрафу.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку штрафу, його сума значно завищена, оскільки, сума на яку нараховувався штраф, не вірно визначена, а відповідно до розрахунку, викладеного в уточненні до позовної заяви, суми заборгованості на момент порушення склали:

- на 20.10.2012р. - 9 441,53 грн.;

- на 20.11.2012р. - 6 306,71 грн.;

- на 20.12.2012р. - 6 351,46 грн.;

- на 20.01.2013р. - 5 896,70 грн.;

- на 20.02.2013р. - 5 184,49 грн.

Отже, нарахування штрафу слід здійснювати саме на вказані суми.

До того ж, позивачем здійснено нарахування штрафу, за методикою нарахування пені.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що до стягнення підлягає штраф, який розрахований саме за кожен випадок порушення строків оплати лізингового платежу, тобто щомісячно.

Після перерахунку сума штрафу склала - 33 180,89 грн., яка і підлягає до примусового стягнення.

23 березня 2015 року Фермерським господарством "Дніпро" надані до суду письмові пояснення на уточнення до позовної заяви позивача, однак доводи відповідача, які викладені в даних поясненнях спростовуються виходячи з наступного.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2014р. по справі № 904/655/13-г встановлено, що ФГ "Дніпро", як лізингоодержувач з правами наймача, передбаченими статтею 800 Цивільного кодексу України (правом самостійного здійснення використання транспортного засобу у своїй діяльності та на укладання договорів, відповідно до призначення транспортного засобу), уклав 15.09.2012 року з ТОВ "Сінтал Агро Трейд" договір на виконання сільськогосподарських робіт (послуг). Як зазначив позивач, за якісне виконання договору ФГ "Дніпро" могло б отримати 280000,00 грн. з розрахунку 280 грн. за 1 га зібраного врожаю з урахуванням ПДВ.

Пунктом 1.2 вищевказаного договору від 15.09.2012 року передбачено місце виконання робіт - смт. Золочів, Харківська обл.

Відповідно до п. 2.1 договору попередньо узгоджено вартість договору та об'єм робіт - соя об'ємом 1000 га за ціною з урахуванням ПДВ 280,00 грн.

Датою початку робіт за договором від 15.09.2012 року визначено - 16.09.2012 року (п. 2.3 договору).

Також п. 2.4 договору передбачено, що роботи за цим договором виконуються технічно справними комбайнами виконавця, які керуються та обслуговуються робітниками виконавця.

Крім того, між Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою "Колос", як замовником, та Фермерським господарством "Дніпро", як виконавцем, 10.10.2012 року укладено договір № 10/12 про виконання сільськогосподарських робіт за умовами п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати сільськогосподарські роботи по механізованому збиранню сільськогосподарських культур комбайном, а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Предметом вказаного договору було виконання сільськогосподарських робіт комбайном John Deere S 660 2012 року випуску на площі 600 га на території Царичанського району Дніпропетровської області для ТОВ "АФ "Колос". Вартість робіт була встановлена сторонами за цим договором в розмірі 168 000,00 грн. з урахуванням ПДВ з розрахунку 280,00 грн. за 1 га зібраного врожаю соняшника (п. 2.1 договору).

Пунктом 1.3 договору передбачено кількість та види техніки, яка надається для виконання робіт - комбайн John Deere S660, жниварка John Deere 625F.

Згідно виписок з телематичної навігаційної системи JDLinkTM комбайн працював з 01.10.2012 року до 16.10.2012 року, з 20.10.2012 року до 28.10.2012 року, з 13.11.2012 року до 14.11.2012 року, з 19.11.2012 року до 21.11.2012 року (т. 2 а. с. 137-138).

Як встановлено судом, на комбайні John Deere S660 встановлена телематична навігаційна система JDLinkТМ, яка дозволяє контролювати та відстежувати дані про комбайн в режимі он-лайн, а саме кількість відпрацьованих мотогодин, оберти двигуна, швидкість руху, місцезнаходження комбайна в будь-який момент часу та ін.

З наданих даних системи JDLink вбачається, що комбайн прибув до смт. Золочів Харківської області лише 16.10.2012 року, тобто з порушенням строку початку робіт рівно на місяць.

Також, постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2014 року по справі № 904/655/13-г вищевказане рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.2014р. по справі № 904/655/13-г залишено в силі та встановлено наступне.

Статтею 673 Цивільного кодексу України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 268 Господарського кодексу України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначають у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Сертифікату відповідності № 426956, виданого органом з сертифікації - ДП "Дніпростандартметрологія" (т. 2, а.с. 187), комбайн зернозбиральний John Deere моделі S660 відповідає усім обов'язковим вимогам ГОСТ 12.2.019-86 розд. 1-4, 7-, 8, ГОСТ 12.2.120-88 розд. 1, 3, ДСТУ ЕN 632-2001, Правилам сертифікації сільськогосподарської техніки (п. 5.8.3, додаток 5).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Якщо порядок перевірки додержання продавцем умов договору купівлі-продажу не встановлений відповідно до частини першої цієї статті, перевірка здійснюється відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться в таких випадках.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач має право відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначенню та/або умовам договору, специфікаціям.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, пунктом 4.2. договору фінансового лізингу № 66АФ-12 від 13.09.2012 встановлено, що передача лізингодавцем і прийом лізингоодержувачем майна в лізинг здійснюється на підставі акту приймання-передачі майна за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1. Майно вважається переданим лізингоодержувачу з дати підписання акта приймання-передачі майна.

В акті приймання-передачі від 14.09.2012, за яким предмет лізингу - комбайн John Deere S660 передано відповідачем позивачу, останній засвідчив, що переданий товар є комплектним, відповідає встановленим зразкам якості (отримав документи, підтверджуючі якість товару), пристосований для його використання за цільовим призначенням.

Крім того, матеріали справи не містять доказів відмови позивача, як лізингоодержувача, від прийняття предмету лізингу у зв'язку з невідповідністю його якісним показникам.

Частиною 2 ст. 678 Цивільного кодексу України визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Відповідно до п. 12 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до висновків судової товарознавчої експертизи, проведеної у даній справі № 3157/13-54 від 27.12.2013, на момент проведення зовнішнього огляду та випробувальних пусків комбайну John Deere S660, 2012 р.в., останній є працездатним, технічно справним, може використовуватися за своїм цільовим призначенням за умови дотримання правил його належної експлуатації; за результатами проведеного огляду зазначеного комбайну недоліків, які мають ознаки істотних, в т.ч. і таких, що не можуть бути усунуті, не виявлено; кривизну та відхилення від траєкторії обертання шківів прийомного приводу бітера (в обох станах: з наявністю встановлених працівниками сервісної служби відповідача проставочних шайб та без них) не виявлено; виявлене відносне зміщення вертикальних площин обертання ведучого та веденого шківів прийомного бітера не має ознак істотного недоліку та не впливає на виконання досліджуваним комбайном своїх функцій, а саме: збирання зернових культур.

Наведеним вище спростовуються твердження позивача про те, що переданий йому відповідачем комбайн John Deere S660, 2012 р.в., не відповідає показникам якості та має істотні недоліки.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції помилково послався на акти виконаних робіт, складені працівниками сервісної служби відповідача під час здійснення ремонту комбайну, як на докази наявності недоліків комбайну, оскільки зазначені акти містять лише опис поломки, інформацію про виявлені в результаті діагностики несправності та шляхи їх усунення. Відомості щодо причин виникнення несправностей (неправильна експлуатація, недоліки виробника товару тощо) вказані акти не містять. Відсутнє в матеріалах справи і письмове повідомлення позивача про відмову від прийняття результатів надання послуг з сервісного обслуговування комбайну із зазначеним причин такої відмови, як того вимагає умова пункту 2.4. договору про надання послуг № 1105С-АТ від 14.09.2012.

Інших доказів, які б свідчили про наявність істотних недоліків комбайну John Deere S660, 2012 р.в., що виникли з вини виробника, матеріали справи не містять, у зв'язку з чим колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довів факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу № 66АФ-12 від 13.09.2012р. в частині передачі товару неналежної якості, тобто не довів факту наявності протиправної поведінки відповідача, внаслідок якої виникли збитки як у вигляді упущеної вигоди, так і реальних збитків, наявність прямого причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, понесеними позивачем, та наявність вини відповідача у їх виникненні.

Таким чином, вищевказаним рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.02.14р. та постановою Вищого господарського суду України від 03.07.14р. по справі № 904/655/13-г, встановлено фактичне використання комбайна відповідачем та спростовується посилання на його технічну несправність.

Також, необхідно зазначити, що згідно п. 1 ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

14.09.2012 року позивач та відповідач уклали акт приймання-передачі предмета лізингу, яким позивач засвідчив, що переданий товар є комплектним, відповідає встановленим зразкам якості, пристосований для його використання за цільовим призначенням.

Станом на 14.09.2012р. право власності на предмет лізингу належало позивачу.

За твердженням відповідача, експлуатація ним комбайну у встановленому законодавством порядку була не можливою з підстав того, що комбайн до 07.11.2012 р. був знятий з реєстрації.

Як зазначалось вище, рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/655/13-г встановлено, що між Фермерським господарством "Дніпро" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сінтал Агро Трейд" (15.09.2012р.) та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою "Колос" (10.10.2012р.), були укладені відповідні договори про виконання сільськогосподарських робіт, за умовами яких замовники доручають, а виконавець зобов'язується виконати сільськогосподарські роботи по механізованому збиранню сільськогосподарських культур комбайном, а замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

При цьому, згідно укладених Фермерським господарством "Дніпро" договорів сільськогосподарські роботи останній зобов'язався проводити на території у смт. Золочів Харківської області для Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінтал Агро Трейд" та Царичанського району Дніпропетровської області для Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми "Колос".

Крім того, рішенням господарського суду Харківської області у справі № 922/5273/13 від 28.01.2014р. підтверджується та не заперечувалося Фермерським господарством "Дніпро", що сільськогосподарські роботи по механізованому збиранню сільськогосподарських культур у смт. Золочів Харківської області для Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінтал Агро Трейд" були частково проведені Фермерським господарством "Дніпро".

З викладеного вбачається, що відповідач, мав намір використовувати та використовував комбайн за його цільовим призначенням.

За таких обставин, посилання відповідача на ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України, відповідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає, не є обґрунтованим.

Також, суд звертає увагу на те, що у справі № 904/655/13-г, сторонами у якій були позивач та відповідач по цій справі, була проведена судова товарознавча експертиза предмета лізингу - комбайна John Deere S660, 2012 р.в. серійний № 1Н0S660SCC0745744.

Відповідно до висновків судової товарознавчої експертизи № 3157/13-54 на досліджуваному комбайні John Deere S660 не виявлено недоліків, які за своїми ознаками можуть бути віднесені до тих, що мають ознаки істотних в т.ч. і таких, що не можуть бути усунуті.

Для забезпечення всебічності та достовірності дослідження було здійснено пуск та роботу комбайну, як при наявності додаткових проставочних шайб, так і без них (тобто у первинному стані до проведення ремонтних робіт відповідачем). Підчас випробувань в обох станах жодних відхилень від нормального режиму роботи в системі ведучого та веденого шківів виявлено не було. В обох станах шківи знаходяться в паралельних площинах. Експерт відмічав, що в цій системі застосований натяжний ролик, який має значно більшу порівняно із шківами ширину бігової доріжки, що в свою чергу забезпечує достатню компенсацію відносного зміщення вертикальних площин обертання ведучого та веденого шківів.

Крім того, висновками експертизи, зокрема, встановлено наступне:

- помітних відхилень від вертикальної площини обертання шківів досліджуваного комбайну не виявлено, вертикальні площини обертання шківів взаємопаралельні та мають відносне незначне зміщення, яке компенсується натяжними роликами. Ознак «биття» при обертанні шківів та натяжних роликів в холі випробувальних пусків в тому числі приймального бітера, приводу бітера не виявлено;

- не виявлено кривизну та відхилень від траєкторії обертання піків прийомного приводу бітера;

- ведучий шків та шків прийомного бітера знаходяться у взаємопаралельних площинах обертання, зміщення між якими компенсується натяжним роликом;

- виявлене відносне зміщення вертикальних площин обертання ведучого та веденого шківів прийомного бітера не має ознак істотного недоліку та не впливає на виконання досліджуваним комбайном своїх функцій.

Отже, висновки експертизи свідчать про те, що комбайн John Deere S660 в повному обсязі міг виконувати роботи по збиранню врожаю.

Викладене є підставою для часткового задоволення позову.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про судовий збір" при поданні до господарського суду позову майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним (п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року за № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" зайво сплачений судовий збір згідно платіжного доручення № 2659 від 11.07.2014р. у сумі 11 865,91 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Судові витрати по справі відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Дніпро" (51010, Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Бабайківка, вул. Українська, буд. 38; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1; ) - 527 908 (п'ятсот двадцять сім тисяч дев'ятсот вісім) грн. 32 коп. комісію за користування, 33 180 (тридцять три тисячі сто вісімдесят) грн. 89 коп. штрафу за прострочення оплати лізингових платежів, 11 221 (одинадцять тисяч двісті двадцять одна) грн. 78 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агротек" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, 1; ) з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у сумі 11 865 (одинадцять тисяч вісімсот шістдесят п'ять) грн. 91 коп., згідно платіжного доручення № 2659 від 11 липня 2014 року.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.05.15р.

Суддя І.Ю. Дубінін