ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р.Справа № 922/1504/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Барвінківського району м. Барвінкове
до Барвінківської районної державної адміністрації, м. Барвінкове 3-тя особа на боці відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ФГ "Курочкін І.С.", с. Мечебилове Харківської області
про про визнання незаконним та скасування розпоряджень
за участю :

прокурора - Кравцов В.І. за посв.;

відповідача - не з"явився;

3-ї особи - Громов А.В. за дов. (після перерви не з"явився)

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Барвінківського району звернувся до господарського суду з позовною заявою, згідно якої просить суд:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 243 від 16.09.2011 р.;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 310 від 15.11.2011 р.;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 629 від 27.12.2012 р.

Представник прокуратури в судове засідання з"явився, підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. 28.04.2015 року прокурор подав додаткові письмові обгрунтування заявлених позовних вимог.

Відповідач в призначене судове засідання не з"явився, але надав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, яке задоволено судом та долучено до матеріалів справи. Подав письмові заперечення на позов прокурора, у яких просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав перебігу строку позовної давності.

Третя особа в судове засідання після перерви не з"явилась, 17.04.2015 року подав відзив на позовну заяву та через канцелярію суду надав копії ухвал Харківського окружного адміністративного суду по справі № 820/240/15 від 16.01.2015 р., 11.02.2015 р. та від 02.03.2015 р. В судовому засіданні 28.04.2015 року проти позову заперечував повністю.

В судовому засіданні 28.04.2015 року оголошувалась перерва до 12.05.2015 року.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, суд встановив, що розпорядженням Барвінківської районної державної адміністрації № 243 від 16.09.2011 р. ФГ "Курочкін І.С." надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою оформлення права орендя для розширення фермерського господарства. П. 1 даного розпорядження надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на території Мечебилівської сільської ради із земель запасу та інших, не наданих в користування, категорія - землі сільськогосподарського призначення, контури № 203 площею 31,8 га рілля, № 368 площею 22,7 га, контури № 117 площею 10,7 га рілля для розширення фермерського господарства з метою оформлення права оренди терміном на 25 років.

Розпорядженням Барвінківської районної державної адміністрації № 310 від 15.11.2011 р. внесено зміни в розпорядження голови районної державної адміністрації від 16.09.2011 р. № 243, а саме: слова по тексту розпорядження "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для розширення фермерського господарства", а саме: в п. 1 № 117 замінити на № 177. ФГ "Курочкін І.С." було виготовлено відповідну земельну документацію.

Розпорядженням Барвінківської районної державної адміністрації № 310 від 27.12.2012 р. № 629 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передано в оренду ФГ "Курочкін І.С." земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 64,4025 га ріллі, які розташовані на території Мечебилівської сільської ради (контури № 177 - площею 10,6980 га, № 203 - площею 31,0045 га, № 368 площею 22,7000 га).

ст. 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або місцевого самоврядування згідно з їхніми повноваженнями, визначеними ст. 122 кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. 2, 3 ст. 134 кодексу. Не підлягають продажу на конкурсних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної та комунальної власності або права на них, крім іншого, у разі передачі тільки громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство", для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності. Згідно ст. 8 Закону, після одержання засновником державного акту на право власності на земельну ділянку або укладання договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Так, 10.08.2011 р. було здійснено державну реєстрацію юридичної особи - ФГ "Курочкін І.С." (третя особа у справі).

Отже, передача зазначеній юридичній особі - ФГ "Курочкін І.С." зазначених земельних ділянок без проведення земельних торігв (аукціону) здійснена всупереч вимогам ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" та ст. 123, 124, 134 Земельного кодексу України, норми яких виключають можливість надання юридичній особі - фермерському господарству земельної ділянки без проведення земельних торгів.

Факт передачі земельних ділянок в оренду фермерському господарству без проведення земельних торгів підтверджується листом Барвінківської районної державної адміністрації від 08.12.2014 р. № 01-66/3978.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади. Ст. 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово та несуть за них відповідальність згідно з законодавством. Проекти розпоряджень нормативно-правового характеру погоджуються з керівникам и відповідних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій. Згідно п. 2 ст. 43 Закону, розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Відповідно до положень ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається із Постанови ВГСУ №6 від 17.05.11. «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

У вирішенні питання про те, чи мають земельні відносини приватноправовий характер, слід враховувати наступне:

Виходячи з положень ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 177, 181, 324, глави 30 ЦК України, ст. 148 ГК України земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

З положень ст.ст. ІЗ, 14, 140, 142, 143 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України ст.ст. 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197, 283 ГК України,

статей 80, 84, 123, 124,127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини.

Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору ст. 1 ГПК України, підвідомчі господарським судам.

Згідно із пунктом 1.2.4. зазначеної постанови індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них підвідомчі господарським судам.

Поряд з цим у п. 15 Роз'яснень ВГСУ від 27.06.2007 № 04-5/120 визначено земельні спори, що підвідомчі господарським судам. До них належать справи, пов'язані із захистом права власності або користування землею, щодо стягнення заборгованості по орендній платі про користування земельною ділянкою, укладеною суб'єктом господарювання та органом місцевого самоврядування.

Статтями 256, 257 Цивільного кодексу України встановлено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тривалістю у три роки. Згідно з вимогами статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за ст.267 ЦК України суд може визнати поважними причини пропущення позовної давності.

Обставини та матеріали справи свідчать про те, що прокурор довідався про порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави спірними розпорядженнями № 243 від 16.09.2011, №310 від 15.10.2011 та №629 від 27.12.2012 під час вивчення на території району додержання вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про охорону та використання земель» та іншого законодавства Барвінківської РДА, тобто вже після закінчення строку передбаченого ст. 257 Цивільного кодексу України для внесення позовної заяви.

Враховуючи викладене, прокуратура району з об'єктивних причин не мала можливості звернутися до суду з позовом.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань удосконалення діяльності прокуратури» в Господарський процесуальний кодекс України внесені зміни, відповідно до яких право виступати позивачем надано прокурору.

Таким чином, строк позовної давності для прокурора, у раз якщо він виступає самостійним позивачем в інтересах держави починає вираховуватися з моменту коли саме прокурор дізнався про наявні порушення.

Крім цього, відповідно «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарський спорів» Постанова № 10 від 29.05.2013 зазначено, що у статті 268 ЦК України наведено невичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. У частині другій цієї статті передбачено, за законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна з давність. Але в деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог, хоча про це прямо й не зазначено у законі.

Так, позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійснення власником права користування та розпоряджання своїм майно (стаття 391 ЦК України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення. Отже, власник може пред'явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав.

Стосовно доводів представника третьої особи ФГ «Курочкін І С» , що Барвінківська РДА при передачі ділянок в оренду діяла в межах повноважень, то суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Зокрема, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної та комунальної власності або права на них, крім іншого, у разі передачі саме громадянам, а не юридичним особам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

Враховуючи, що земельні ділянки надавались для ведення фермерського господарства саме юридичній особі, це є порушенням законодавства щодо надання в оренду земель державної та комунальної власності на конкурсній основі.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону «Про місцеві державні адміністрації», місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій, наділені певними повноваженнями, які закріплені положеннями ст. 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та є виключними.

Згідно з п.2 ст. 43 вказаного Закону розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Аналогічна думка викладена в постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2014 року у справі №3-157 гс 2/16/16 в якій зазначено, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок), але як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства.

Оскільки на момент прийняття оскаржуваних розпоряджень Барвінківської РДА фермерське господарство вже набуло статусу юридичної особи, то отримання в подальшому земельних ділянок в оренду, яке відбулося без проведення земельних торгів, суперечить вимогам статті 124 Земельного кодексу України та є підставою для визнання розпоряджень Барвінківської РДА недійсними.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги прокурора законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 243 від 16.09.2011 р.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 310 від 15.11.2011 р..

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 629 від 27.12.2012 р.

Стягнути з Барвінківської районної державної адміністрації (64701, Харківська обл., Барвінківський р-н, м. Барвінкове, вул. Леніна,8, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 3654,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.2015 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа № 922/1504/15