Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" травня 2015 р. Справа № 906/385/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Рудницька Я.І., довіреність від 01.04.2015 року;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Продцентр"

до Фізичної особи-підприємця Станкевича Олександра Євгенійовича

про стягнення 6228,51 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 8228,51 грн. заборгованості, з яких: 6000,00 грн. - основний борг, 228,51 грн. - пеня.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові.

12.05.2015 представник позивача подав клопотання про відмову від позову в частині стягнення пені.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчить копія реєстру на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції за 07.04.2015.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2014 між Публічним акціонерним товариством "Продцентр" (орендодавець/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Станкевичем Олександром Євгенійовичем (орендар/відповідач) укладено договір №15 оренди нежитлових приміщень, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у платне строкове користування приміщення загальною площею 59,00 кв. м, що знаходяться за адресою: м. Житомир, вул. Котовського 61 (п.п. 1.1. договору). Приміщення знаходиться на І поверсі будівлі (п.п. 2.1. договору).

Пунктом 2.5. договору сторони погодили, що підписанням цього договору, а також акту приймання - передачі, сторони підтверджують, що орендодавець передав, а орендар прийняв приміщення в оренду на умовах цього договору, при цьому орендар ретельно та належним чином оглянув приміщення, перевірив його стан, комплектність, інші характеристики, підтверджує, що приміщення повністю відповідає умовам цього договору, потребам орендаря, іншим необхідним вимогам.

Відповідно до п.п. 8.1.1. договору плата за оренду приміщення нараховується з дати передачі приміщення за актом приймання-передачі до моменту передачі приміщення з оренди за актом повернення.

Згідно п.п. 8.2. договору щомісячна орендна плата за приміщення на момент укладення цього договору складає 1400,00 грн.

Плата за оренду сплачується орендарем щомісяця, не пізніше 5-го числа місяця, що слідує за оплачуваним місяцем. При цьому орендна плата за перший місяць оренди сплачується протягом 5-ти днів з моменту підписання акту приймання-передачі приміщення (п.п. 8.12. договору).

Пунктом 9.2. договору передбачено, що у випадку затримок з боку орендаря в перерахуванні будь-яких платежів, передбачених цим договором, на користь орендодавця, починаючи з 2-го календарного дня прострочення орендар сплачує пеню в розмірі офіційно встановленої подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожний день прострочення від суми заборгованості.

02.01.2014 сторонами у справі підписано акт прийому-передачі приміщення (а.с. 12), площею 59,00 кв. м за адресою м. Житомир, вул. Котовського, 61.

02.01.2015 між цими ж сторонами укладено договір №15 оренди нежитлових приміщень, на аналогічних умовах що і договір №15 оренди нежитлових приміщень від 02.01.2014.

02.01.2015 позивачем та відповідачем підписано акт прийому-передачі приміщення (а.с. 16), площею 59,00 кв. м за адресою м. Житомир, вул. Котовського, 61.

02.03.2015 ПАТ "Продцентр" та ФОП Станкевич О.Є. підписано акт прийому передачі приміщення, що є об'єктом договорі оренди про те, що орендар повернув орендодавцеві приміщення.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати орендних платежів, яка станом на день пред'явлення позову до суду становила 6000,00 грн.

Після подачі позову до суду відповідач сплатив частину заборгованості в сумі 20,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи становить 5980,00 грн.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Приписами ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що відповідач не виконав своїх договірних зобов'язань та не провів розрахунки з позивачем в установлені договором терміни, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 11953,09 грн. заборгованості по сплаті орендної плати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім цього позивач просив стягнути з відповідача 228,51 грн. пені.

В судовому засіданні 12.05.2015 представник позивача відмовився від позову в частині стягнення пені та просив припинити провадження у справі в цій частині.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову. Господарський суд не приймає відмову від позову, якщо ця дія суперечить законодавству або порушує чиїх-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що заява про відмову від позову підписана уповноваженою особою, не суперечить законодавству та не порушує права і охоронювані законом інтереси сторін та третіх осіб, зазначена заява приймається судом.

Відповідно до п. 4 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За таких обставин, суд приймає відмову від позову в частині стягнення пені та припиняє провадження у справі в цій частині.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 5980,00 грн. - основного боргу обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. Також суд приймає відмову від позову в частині стягнення 228,51 грн. пені та припиняє провадження у справі в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України та припиняє провадження у справі в частині стягнення 20,00 грн. основного боргу на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Станкевича Олександра Євгенійовича (10004, м. Житомир, пров. 2-й Зелений, 15, ід. номер )

- на користь Публічного акціонерного товариства "Продцентр" (10029, м. Житомир, вул. Котовського, 61, ід. код 01549863) 5980,00 грн. основного боргу, а також 1759,97 грн. сплаченого судового збору.

3. Прийняти відмову від позову в частині стягнення 228,51 грн. пені та припинити провадження у справі в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

4. Припинити провадження у справі в частині стягнення 20,00 грн. основного боргу на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.05.15

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - відповідачу (рек. з повід.)