ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2015 р. Справа № 923/588/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., за участю представників учасників процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Мацули Є.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Подільського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру, м.Вінниця

до Командитного товариства Науково-впроваджувальної фірми "Нові технології", м.Херсон

про стягнення 8308грн. 52коп.

та за зустрічним позовом Командитного товариства Науково-впроваджувальної фірми "Нові технології", м.Херсон

до Подільського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру, м.Вінниця

про стягнення 13264грн. збитків та 57783,70грн. пені

Описова частина рішення.

Про обставини справи зазначено в ухвалі суду від 29.04.2015р., якою розгляд справи відкладався.

Провадження у справі порушено за позовом про стягнення 5772,76грн. боргу, 2044,69грн. на відшкодування втрат у зв'язку з інфляцією, 491,07грн. в якості 3% річних у відносинах, врегульованих договором № 2791/10-04/12 від 12.04.2012р. щодо робіт по прокладанню теодолітних ходів та координуванню точок земельних ділянок Служби автомобільних доріг на території Вінницького, Липовецького та Тиврівського районів.

Вимоги обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором.

В числі судових витрат позивач просить стягнути з відповідача 5тис.грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Ухвалою суду від 29.04.2015р. до розгляду у справі прийнято зустрічний позов командитного товариства НВФ "Нові технології", за яким заявлено до стягнення з Подільського державного підприємства геодезії, картографії та кадастру 13264грн. на відшкодування збитків та пені в сумі 57783,70грн.

Вимоги за зустрічним позовом мотивовані твердженням про невиконання Подільським ДП геодезії, картографії та кадастру зобов'язань за договором № 2791/10-04/12 від 12.04.2012р. Збитками заявлено сплачену КТ НВФ "Нові технології" на користь Подільського ДП геодезії, картографії та кадастру кошти, а пеню нараховано на ціну договору за період з 25.04.2014р. по 24.04.2015р.

Відповідач навів заперечення проти первісного позову, а позивач - проти зустрічного.

Відповідач у запереченнях стверджує, що позивач на протязі дії договору ніяких матеріалів, які б засвідчували виконання ним робіт не надавав. 13264грн. за рахунком позивача відповідач сплатив 03.01.2013р. з метою можливого продовження дії договору, підтримання партнерських стосунків, але робіт на цю суму, як і їх результатів, від позивача не приймав.

Відповідач стверджує, що договором підряду між сторонами не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, тому обумовлена ціна договору могла бути сплачена лише після здачі роботи за договором у повному обсязі, а оскільки роботи не виконано, підстав їх оплати не виникло.

Позивач проти зустрічного позову заперечує, зазначивши, що ним виконано підготовчі роботи за договором, про що сторони підписали акт виконаних робіт № ПГ-0000385 від 18.05.2012р. Ні про які недоліки, відступи від умов договору відповідач не заявляв.

Умовами договору було передбачено виконання робіт по прокладенню теодолітних ходів та координуванню точок земельних ділянок Служби автомобільних доріг на території Вінницького, Липовецького та Тиврівського районів Вінницької області. Для можливості виконання позивачем своїх обов'язків за договором відповідач мав надати йому вихідні дані, зокрема, перелік конкретних доріг та ділянок, щодо яких необхідно виконати відповідні польові геодезичні роботи. Таких даних не було надано, що унеможливило виконання відповідачем польових геодезичних робіт та інших робіт за договором. Дані не надавались у зв'язку з тим, що необхідність в отриманні робіт у відповідача відпала у зв'язку з розірванням договірних відносин зі Службою автомобільних доріг Вінницької області, для якої в результаті призначалися роботи.

За виконаним підготовчим етапом ніякі матеріали для створення й передачі замовнику не передбачались.

Збитків відповідачу позивач не заподіював.

Пеню за зустрічним позовом нараховано з порушенням строку нарахування. Також щодо вимог про цю пеню позивач заявив про застосування строку позовної давності.

Суд належно повідомляв сторони про час і місце розгляду справи шляхом направлення копій ухвали про порушення справи та про відкладення розгляду справи. Про направлення копій останньої ухвали свідчить залучений до справи витяг з поштового реєстру щодо відправки кореспонденції судом.

Щодо судового засідання 29.04.2015р. до справи надходило клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника, щодо судового засідання 19.05.2015р. такого клопотання не надходило як і клопотання не розглядати справу без участі представника позивача.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання є підставою для відкладення розгляду справи, якщо через таку неявку неможливо розглянути справу.

Суд не викликав представників сторін у судове засідання, не визнавав їх явку обов'язковою.

Неявка представника позивача у судове засідання не унеможливлює розгляд справи № 923/588/15, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України. Такою підставою не кваліфікується і нереалізація позивачем права на участь в судовому засіданні за ст.22 ГПК України.

С у д в с т а н о в и в:

12.04.2012р. між КТ НВФ "Нові технології" (замовник, відповідач) та Подільським ДП геодезії, картографії та кадастру (виконавець, позивач) укладено договір № 2791/10-04/12, за яким виконавець зобов'язався виконати роботи по прокладенню теодолітних ходів та координуванню точок земельних ділянок Служби автомобільних доріг на території Вінницького, Липовецького та Тиврівського районів, а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи. Договірна вартість робіт за цим договором узгоджена сторонами сумою 190589,94грн. (копія договору з додатками - на а.с.10-12).

18.05.2012р. сторонами підписано акт виконаних робіт № ПГ-0000385, за яким зазначено, що на підставі договору № 2791/10-04/12 від 12.04.2012р. були виконані роботи на суму 19036,76грн. (копія акту на а.с.13).

За рахунком-фактурою позивача № ПГ-0001199 від 28.12.2012р. на суму 13264грн. "за землевпорядні роботи відповідно до договору № 2791/10-04/12 від 12.04.2012р." (копія рахунку на а.с.48) відповідач сплатив позивачу цю суму з таким же призначенням платежу за платіжним дорученням № 67 від 03.01.2013р. (копія на а.с.50).

За первісним позовом у якості боргу заявлено різницю між названими 19036,76грн. за актом та 13264грн. сплаченими, а за зустрічним позовом 13264грн. заявлені у якості збитків. Також за первісною позовною заявою заявлено до стягнення 2044,69грн. на відшкодування втрат від інфляції за період прострочки платежу в 5772,72грн. з червня 2012р. по лютий 2015р. та 491,07грн. в якості 3% річних за період прострочки цього ж платежу з 02.06.2012р. по 02.04.2015р. За зустрічною позовною заявою окрім названих збитків у сумі 13264грн. заявлено до стягнення 57783,70грн. пені за період порушення виконавцем строків виконання робіт на суму 190589,94грн. з 25.04.2014р. по 24.04.2015р.

Первісна та зустрічна позовні заяви у справі задоволенню не підлягають у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику.

За ст.854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Зазначеним договором № 2791/10-04/12 від 12.04.2012р. не передбачено попередньої оплати виконаної роботи або окремих її етапів, час для такої оплати настає після остаточної здачі роботи вцілому з переданням її результату замовнику та з врахуванням норми договору про оплату протягом 10 банківських днів з дати підписання актів виконаних робіт (ця норма з врахуванням наведеного змісту ст.854 ЦК України застосовується після остаточної здачі роботи вцілому з переданням її результату замовнику, оскільки лише в такому її тлумаченні вона не суперечить ст.854 ЦК України).

Сторони склали лише акт виконаних робіт на 10% вартості обумовлених договором робіт, при цьому сутності таких робіт за актом не ідентифіковано (зазначено лише посилання на те, що виконано роботи на 19036,76грн. за договором № 2791/10-04/12 від 12.04.2012р.). Позивач стверджує, що за актом йдеться про вчинення підготовчих робіт, які за додатком № 2 до договору "календарний графік виконання робіт" коштують 10% всієї вартості робіт за договором, а відповідач стверджує, що фактично роботи за цим актом не виконано, йому за актом прийому-передачі у відповідності до п.4.2 договору не передавалися матеріали, створені в результаті таких робіт.

Пункт 4.2 договору не містить виключень щодо складання акта приймання-передачі матеріалів стосовно підготовчих робіт.

Оскільки вцілому роботи за договором не виконані, строк для оплати заявленої позивачем в якості боргу суми, щонайменше, не настав. Цей висновок обґрунтовується зазначеним змістом ст.854 ЦК України.

Ухвалою від 29.04.2015р. при відкладенні розгляду справи суд зобов'язував позивача надати суду докази створення та передачі відповідачу акта приймання-передачі матеріалів, про який зазначено в п.4.2 договору, докази створення та передачі матеріалів, щодо яких складено акт виконаних робіт, докази щодо обсягу робіт (ідентифікації робіт щодо певних ділянок, доріг) за актом № ПГ-0000385 від 18.05.2012р. як певної частини робіт від запланованих. Таких доказів позивач суду не надав, тому суд не має підстав для висновку про передання результату роботи замовнику на заявлену до стягнення суму відповідно до наведеної ст.837 ЦК України.

Відтак у первісному позові слід відмовити. За відсутності боргу не підлягають стягненню й нараховані на нього втрати від інфляції, відсотки річних.

У письмових поясненнях з викладенням відношення до зустрічного позову (вх. № 5149/15 від 18.05.2015р.) позивач обґрунтовано звернув увагу на те, що договір не містить переліку конкретних доріг та ділянок, щодо яких укладався договір на виконання робіт.

Дійсно, договір таких даних за предметом не містить. Оскільки договір підписано обома сторонами, названий недолік є наслідком необачності обох сторін, а не тільки замовника, як стверджує позивач. Відповідно, поряд з невизначенням за предметом договору доріг, ділянок щодо яких слід було виконати роботи, не визначено й змісту, сутності, кількості підготовчих робіт за першим етапом робіт (про них з договору відомо лише назву - "підготовчі" та вартість як 10% ціни договору).

Договір не містить даних про те, що він мав би статус субпідряду щодо якихось певних відноси та посилань на якісь інші певні відносини, які б усували названі недоліки узгодження предмету договору.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. До числа збитків, зокрема, віднесено втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі ст.610, 611 ЦК України збитки є наслідком порушення зобов'язання.

За ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

КТ НВФ "Нові технології" усвідомлено сплатило кошти у якості виконання грошового зобов'язання, усвідомлено підписавши до того акт виконаних робіт щодо таких грошових зобов'язань.

Така сплата, з огляду на наведений зміст ст.22, 610, 611, 623 ЦК України, не кваліфікується збитками, спричиненими з вини отримувача коштів. Такої вини позивача у сплаті коштів відповідачем у спірних відносинах нема.

Відтак, підстав для стягнення збитків за зустрічним позовом не встановлено.

Пеня за зустрічним позовом стягненню також не підлягає.

Відповідно до ст.230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, в т.ч. пеня, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання; у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У п.5.2 договору його учасники зазначили, що сторона, яка порушила зобов'язання, сплачує іншій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми порушеного зобов'язання за кожен день прострочення.

Дійсно, відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, оскільки законом або договором не встановлено інше, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За п.4.2, 2.2, 7.1 договору та календарним графіком виконання робіт заплановано почати роботи у травні 2015р., проводити їх протягом 260 календарних днів та закінчити у грудні 2012р. За викладеного, перебіг 6-місячного строку на нарахування пені розпочинається у січні 2013р., закінчується у липні 2013р., а пеня, нарахована, відповідно, за період з 25.04.2014р. по 24.04.2015р. стягненню не підлягає за ч.6 ст.232 ГК України, оскільки, нарахування пені за ч.6 ст.232 ГК України припинено ще у липні 2013р.

Поряд з викладеним пеня не підлягає стягненню і у зв'язку з неможливістю застосування цієї відповідальності виконавця з-за вже названих недоліків ідентифікації сторонами предмету договору посиланням на певні дороги, ділянки, що унеможливлює належне виконання зобов'язань виконавця за таким договором.

Оскільки у вимогах про пеню відмовляється за необґрунтованістю по суті вимог, перебіг позовної давності щодо таких вимог не має значення для справи, не потребує судової оцінки.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати у справі розподіляються пропорційно задоволеним вимогам.

Судові витрати за первісним позовом відносяться на позивача, судові витрати за зустрічним позовом - на відповідача (він же - заявник зустрічного позову).

Керуючись ст.82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні первісного позову.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Повне рішення складено

21.05.2015р.

Суддя В.В. Чернявський