ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015 р. Справа№ 914/853/15

Господарський суд Львівської області в складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань Мак Л.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття", м.Тисмениця, Тисменицький район, Івано-Франківська область

до відповідача Приватного підприємства "Оркан", м.Львів

про стягнення 28 735,20 грн.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явився;

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" до Приватного підприємства "Оркан" про стягнення 28 735,20 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 19.03.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 06.04.2015р.

Ухвалою суду від 06.04.2015р. розгляд справи відкладено на 06.05.2015р., у зв'язку із неявкою сторін.

Ухвалою суду від 06.05.2015р. розгляд справи відкладено на 18.05.2015р., у зв'язку із неявкою сторін.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання повторно не забезпечив. Про відкладення розгляду спору на 18.05.2015р. був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №77 5 від 08.05.2015р. - вручено 12.05.2015р. (вх.№19971/15 від 15.05.2015р.).

Представником позивача на адресу суду було надіслано заяву вих.№29/04/15 від 29.04.2015р. (вх.№18439/15 від 06.05.2015р.), в якій вказано, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не має заперечень про розгляд справи по суті за відсутності представника позивача, за наявними матеріалами та доказами.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, вимоги ухвал суду від 19.03.2015р., від 06.04.2015р. та від 18.05.2015р. не виконав, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив. На адресу суду повернулися поштові конверти з рекомендованими відправленнями відповідачу ухвали від 19.03.2015р. про порушення провадження у справі та ухвали від 06.04.2015р. про відкладення розгляду спору на 06.05.2015р. за адресою: 79021, м.Львів, вул.Кульпарківська, 93 А, з відмітками поштового відділення про те, що причиною повернення є закінчення терміну зберігання. Поштові конверти надсилалися відповідачу на адресу вказану позивачем в позовній заяві, а саме: 79021, м.Львів, вул.Кульпарківська, 93 А.

Відповідно до ст.ст.17, 221 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" та у зв'язку із розглядом справи №914/853/15 за електронним запитом від 08.04.2015р. за №20403756 господарським судом Львівської області взято Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якого Приватне підприємство "Оркан" станом на 08.04.2015р. перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження: 79021, м.Львів, Франківський район, вул.Кульпарківська, 93 А. Інші адреси відповідача, крім вказаної у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ні позивачу, ні суду невідомі.

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 із змінами та доповненнями "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Станом на 18.05.2015р. на адресу суду не повернулось поштове повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду від 06.05.2015р. або поштовий конверт без вручення його адресату. Ухвала від 06.05.2015р. про відкладення розгляду спору на 18.05.2015р. надсилалась відповідачу на адресу вказану у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 79021, м.Львів, Франківський район, вул.Кульпарківська, 93 А.

Доказом надсилання відповідачу ухвали суду від 06.05.2015р. про відкладення розгляду справи на 18.05.2015р. є наявний в матеріалах справи список згрупованих рекомендованих відправлень суду №500 за 08.05.2015р.

Відтак, суд виконав умови Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Інші адреси відповідача, крім вказаної у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ні позивачу, ні суду невідомі.

Станом на 18.05.2015р. від відповідача відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" (позивач) на підставі виставленого Приватним підприємством "Оркан" (відповідачем) рахунку-фактури №ОР-0000102 від 31.07.2013р. на суму 28 735,20 грн. здійснив передоплату у розмірі 28 735,20 грн., що підтверджується платіжним дорученням №Г-464 від 03.10.2013р., з призначенням платежу: лопатки, механічне ущільнення на насос згідно рахунку № ОР-0000102 від 31.07.2013р.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, поставку товару вказаного у рахунку не здійснив.

Позивач надіслав на адресу відповідача вимогу вих.№01/12/14 від 01.12.2014р. в термін семи банківських днів здійснити оплату заборгованості в розмірі 28 735,20 грн. повернути суму перерахованої попередньої оплати.

Як стверджує позивач у позовній заяві вимога вих.№01/12/14 від 01.12.2014р. відповідачем отримана не була та повернута позивачу у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Представником позивача надано докази (опис вкладення від 02.12.2014р. та фіскальний чек від 02.12.2014р.) відправки на адресу відповідача у справі вимоги вих.№01/12/14 від 01.12.2014р. та акту звірки.

Відтак, позивач звернувся до господарського суду для захисту порушеного права та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 28 735,20 грн. попередньої оплати.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного:

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За умовами ст.205 ЦК України правочин може бути вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не передбачено законом. Правочин, щодо якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно ч.1 ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Слід зазначити, що зважаючи на положення ст.205 ЦК України та ч.1 ст.181 ГК України відносини, які виникли між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки укладеним у спрощений спосіб.

Згідно положення ч.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідачем було виставлено позивачу рахунок № ОР-0000102 від 31.07.2013р. на суму 28 735,20 грн., який був повністю оплачений позивачем.

Факт здійснення позивачем передоплати на суму 28 735,20 грн. підтверджується платіжним дорученням №Г-464 від 03.10.2013р., з призначенням платежу: за лопатки, механічне ущільнення на насос згідно рахунку № ОР-0000102 від 31.07.2013р.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, поставку товару вказаного у рахунку не здійснив.

Зважаючи на те, що відповідач не виконав своїх зобов'язань, позивач правомірно ставить вимогу про повернення сплачених коштів в сумі 28 735,20 грн.

Згідно ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Визначене цією нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов'язання, внаслідок якої припиняється зобов'язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов'язання (вказане узгоджується з позицією Вищого господарського суду України викладеною у постанові від 18.01.2010, справа №42/423).

Відтак, зважаючи на положення ч.2 ст.693 ЦК України, у відповідача виник обов"язок повернути позивачу сплачені кошти згідно рахунку № ОР-0000102 від 31.07.2013р.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до п.1 ст. 222 ГК України особи, які порушили майнові права і законні інтереси інших підприємств та організацій зобов'язані поновити їх не чекаючи пред'явлення претензії (вимог, листів, тощо) чи звернення до суду, що відповідачем зроблено не було.

Суд враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 28 735,20 грн. попередньої оплати за непоставлений товар є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідач наданим йому правом на судовий захист не скористався, позовних вимог належними та допустимими доказами не спростував, поважності причин неявки в судові засідання та неподання відзиву не пояснив.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується платіжним дорученням №298 від 24.02.2015р. на суму 1 827,00 грн., який відповідно до ст.49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повністю.

Керуючись ст.ст.11, 205, 509, 525, 526, 612, 625, 693, 712 ЦК України, ст.ст. 181, 193, 222 ГК України, ст.ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Оркан" (79021, м.Львів, Франківський район, вул.Кульпарківська, 93-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорі Прикарпаття" (77400, Івано-Франківська область, Тисменицький район, м.Тисмениця, вул.Галицька, буд.93; ) 28 735,20 грн. основного боргу та 1 827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України, після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 25.05.2015р.

Суддя Сухович Ю.О.