КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. Справа№ 910/26323/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Сухового В.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Євдокимові В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 19.02.2015 року приватного підприємства «Артбудінвест» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2015 року

у справі №910/26323/14 (суддя - Полякова К.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна»

до приватного підприємства «Артбудінвест»

про стягнення заборгованості у розмірі 505 487, 84 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Литвин І.О., довіреність б/н від 31.10.2014 року;

від відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

26.11.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна» (позивач у справі) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства «Артбудінвест» (відповідач у справі) про стягнення заборгованості у розмірі 505 487, 84 грн (а.с. 2-5).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов'язку з оплати отриманого товару, а тому на підставі умов договору поставки №49/13 від 02.01.2013 року та ст. ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст. ст. 193, 216, 230, 231 ГК України просить суд стягнути приватного підприємства «Артбудінвест» 369 870,30 грн - основного боргу, 57 392,19 грн - пені, 8 060,96 грн - 3% річних та 70 164,39 грн - інфляційних втрат, а разом 505 487, 84 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2015 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з приватного підприємства «Артбудінвест» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль України» 369 870,30 грн - основного боргу, 57 392, 19 грн - пені, 70 164, 39 грн - інфляційних втрат, 8 060, 96 грн - 3 % річних та 10 109, 76 грн - судового збору (а.с. 52-56).

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, приватне підприємство «Артбудінвест» 19.02.2015 року надіслав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних та постановити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні зазначених вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач, посилається на те, що позивачем всупереч приписам ст. 6 Господарського процесуального кодексу не було дотримано процедуру досудового врегулювання спору, що не було досліджено судом першої інстанції, також апелянт зазначає про невірне нарахування позивачем пені, інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу, що також не було перевірено місцевим господарським судом і стало підставою, на його думку, для прийняття необґрунтованого рішення в частині стягнення штрафних санкцій.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 року поновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято до провадження апеляційну б/н від 19.02.2015 року приватного підприємства «Артбудінвест» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2015 у справі №910/26323/14 та призначено розгляд справи на 27.04.2015 року.

У зв'язку з неявкою у судове засідання 27.04.2015 року представників апелянта, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду спору, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 року було відкладено розгляд справи на 25.05.2015 року та зобов'язано позивача надати суду докази поставки товару за 2013 рік та обґрунтований розрахунок пені з врахуванням вимог ст. ст. 231, 232 ГК України.

21.05.2015 року через канцелярію Київського апеляційного господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна» надійшли письмові пояснення б/н від 21.05.2015 року (вх. №09-11/9055/15) щодо здійснених позивачем нарахувань інфляційних втрат, 3 % річних та пені та додано копії видаткових накладних, які оформлені у зв'язку з поставкою товару за період дії договору №49/13 від 02.01.2013 року, банківські виписки по особовому рахунку позивача, які долучені судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 25.05.2015 року представник позивача у справі заперечив проти вимог апеляційної скарги та з урахуванням поданих письмових пояснень просив суд апеляційної інстанції рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

У судове засідання 25.05.2015 року представники відповідача (апелянта) повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи приватне підприємство «Артбудінвест» було повідомлене належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, такими обставинами є нез'явлення в засідання представників сторін. Тобто, можливість розгляду справи за відсутності будь-кого із учасників процесу, якщо присутні учасники не заперечують, вирішується судом.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд апеляційної скарги, строки розгляду апеляційної скарги, встановлені ст. 102 ГПК України, відсутність будь-яких клопотань апелянта про відкладення справи на іншу дату, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників апелянта за наявними в ній матеріалами, так як його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

02.01.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна» (продавець за договором, позивач у справі) та приватним підприємством «Артбудінвест» (покупець за договором, відповідач у справі) укладено договір поставки № 49/13 (а.с. 10-13), згідно п.1.1. якого продавець зобов'язався поставляти (передавати покупцеві у власність) товари (ветеринарні препарати, вакцини та інші препарати ) на умовах згідно із переліком та у кількості, визначених відповідно до умов даного договору, а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість у кількості, по найменуванню і цінах, зазначених у видаткових накладних, що виписуються на кожну партію товару.

Товар за даним договором поставляється партіями. Партією товару вважається товар, визначений у одній видатковій накладній (п.1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. договору ціна товару визначається у гривнях на кожну партію товару та вказується у рахунках-фактурах продавця та видаткових накладних. Загальна сума договору складається із вартості окремих партій товару.

Згідно п.2.2. договору покупець зобов'язується здійснити оплату вартості відповідної партії товару, визначеної у видатковій накладній, у повному обсязі протягом 60 днів з моменту отримання партії товару. Моментом отримання партії товару є підписання покупцем видаткової накладної на відповідну партію товару.

Оплата здійснюється шляхом безготівкового банківського переказу на рахунок продавця, зазначений у відповідному рахунку-фактурі (п.2.4. договору).

На виконання умов договору №49/13 від 02.01.2013 року товариством з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна» у період з січня 2013 року по січень 2014 року було поставлено товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних (поданих в тому числі і в суді апеляційної інстанції), який був отриманий уповноваженими представниками приватного підприємства «Артбудінвест», повноваження яких посвідчуються належним чином оформленими довіреностями (копії наявні в матеріалах справи).

Наявними банківськими виписками по особовому рахунку позивача та поданими сторонами письмовими поясненнями підтверджується факт часткової оплати відповідачем отриманого товару.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого зобов'язання щодо оплати поставленого товару, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 369 870,30 грн.

З поданого позивачем Акту звірки взаєморозрахунків, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб позивача та відповідача, (а.с. 21) вбачається, що сторони підтвердили факт існування станом на 30.09.2014 року боргу приватного підприємства «Артбудінвест» перед товариством з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна» у розмірі 369 870,30 грн.

Вказаний розмір боргу визнається відповідачем і в поданій апеляційній скарзі.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки.

Згідно вимог ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До обов'язків покупця ч. 1 ст. 692 ЦК України відносить обов'язок оплати товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог частин 1, 2 статті 193 ГК України, ст. ст. 526, 257, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Належних та допустимих доказів, які підтверджували б своєчасну та повну оплату приватним підприємством «Артбудінвест» вартості поставленого товару, відповідач не надав.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з приватного підприємства «Артбудінвест» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна» заборгованості за отриманий товар у розмірі 369 870,30 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, товариством з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна» заявлено вимогу про стягнення з приватного підприємства «Артбудінвест», на підставі умов п. 5.2 договору, 57 392,19 грн пені.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2. договору поставки №49/13 від 02.01.2013 року передбачено, що у випадку порушення покупцем строку оплати вартості товару, останній зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої вартості товару за кожен день прострочення платежу. Строк позовної давності по цьому пункту договору складає 3 роки..

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зазначена норма надає сторонам за договором право змінити лише строк, протягом якого управнена сторона може нараховувати штрафні санкції, тоді як момент виникнення права на нарахування відповідних штрафних санкцій є незмінним та пов'язується законом з днем, коли зобов'язання мало бути виконане.

Перевіривши розрахунок пені, який доданий позивачем до позовної заяви, колегія суддів зазначає, що такий розрахунок є невірним, оскільки пеня була нарахована позивачем на всю суму заборгованості, яка виникла ще за поставлений у 2013 році товар з подальшим збільшенням суми боргу за рахунок нових поставок, тобто пеня розрахована з порушенням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України.

Апеляційний господарський суд зазначає, що згідно п. 2.2. договору оплата вартості відповідної партії товару здійснюється протягом 60 днів з моменту її отримання, а тому момент прострочення відповідачем виконання зобов'язання слід встановлювати щодо кожної партії поставки (по кожній видатковій накладній) окремо і в залежності від встановленого, нараховувати пеню на суму боргу по кожній видатковій накладній окремо з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГПК України.

Здійснивши власний перерахунок пені по кожній видатковій накладній окремо, які наявні в матеріалах справи, з урахуванням п. 2.2. договору, ч. 6 ст. 232 ГК України та з урахуванням здійснених відповідачем оплат, проведення яких підтверджується банківськими виписками, колегія суддів дійшла висновку, що з приватного підприємства «Артбудінвест» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна» підлягає стягненню пеня в розмірі 46 759,47 грн. А відтак, висновок Господарського суду міста Києва про стягнення з відповідача 57 392, 19 грн пені є помилковим у зв'язку з невірним обрахунком пені.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України унормовано, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарським судом міста Києва встановлено, матеріалами справи підтверджено і відповідачем не заперечується факт порушення строків оплати вартості товару.

З огляду на викладене, висновки господарського суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача 8 060,96 грн - 3% річних та 70 164,39 грн інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Одночасно, апеляційний господарський суд перевіривши наведений позивачем розрахунок інфляційних втрат на суму боргу, яка реально мала місце станом на 01.01.2014 року, а саме на суму боргу у розмірі 346 119,51 грн, яка підтверджується наявними документами справи і визнається сторонами у підписаному Акті звірки взаєморозрахунків, з урахуванням здійснених в подальшому оплат, дійшла висновку, що за період з 01.01.2014 року по 22.03.2014 року інфляційні втрати становлять 6 195,86 грн.

Враховуючи, що у січні 2014 року мали місце поставки товару на загальну суму 255 880,25 грн, кінцевий строк оплати яких було 22.03.2014 року і які не були повністю оплачені відповідачем у вказаний строк, то за розрахунком апеляційного господарського суду інфляційні втрати на суму боргу у розмірі 369 870,30 грн (який визначений позивачем і який вже був станом на 22.03.2014 року) за період з 23.03.2014 року по 21.11.2014 року становлять 65 393,22 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що вірний розмір інфляційних втрат, нарахованих у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов'язання, становить 71 589,08 грн (6 195,86 грн, нарахованих у період з 01.01.2014 року по 22.03.2014 року+65393,22 грн, нарахованих з 23.03.2014 року по 21.11.2014 року), однак, враховуючи, що суд не наділений правом виходу за межі позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 70 164,39 грн інфляційних втрат у розмірі, заявленому позивачем.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум 3% річних за визначені у поданому розрахунку позивачем періоди, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на порушення позивачем порядку досудового врегулювання спорів, оскільки згідно п. 1.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року попереднє, до подання позову до господарського суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату сум пені, інфляційних нарахувань та процентів річних не передбачено законом і тому не є обов'язковим. Отже, неподання позивачем (кредитором) доказів такого звернення не тягне за собою відмови в задоволенні відповідних позовних вимог.

Разом з цим, згідно рішення Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002 право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин, (яке є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує) не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, однак, беручи до уваги невірний розрахунок пені, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2015 року у справі №910/26323/14 підлягає зміні з викладенням його резолютивної частини в іншій редакції. Зокрема, стягнення з приватного підприємства «Артбудінвест» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Саве Санте Анімаль Україна» 369 870,30 грн боргу, 70 164,39 грн інфляційних втрат, 8 060,96 грн - 3% річних та 46 759,47 грн - пені. В іншій частині позову суд відмовляє.

Згідно ст. 49 ГПК України, судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою у даній справі, приватне підприємство «Артбудінвест», відповідач у справі, просило скасувати рішення в частині стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені (тобто оспорювана сума - 135 617,54 грн). Згідно п. 4 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу приватного підприємства «Артбудінвест» частково і змінено рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2015 року в частині стягнення 10 632,72 грн пені (тобто задоволено 7,84% розміру вимог апеляційної скарги). Відтак, сума судового збору, яка підлягає відшкодуванню відповідачеві за рахунок позивача за подання апеляційної скарги, складає 106,33 грн (із розрахунку 1 356,18грн, сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги, х 7,8%: 100%).

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 4 ч. 1 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства «Артбудінвест» на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2015 року у справі №910/26323/14 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від від 29.01.2015 року у справі №910/26323/14 змінити.

3. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

«1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства «Артбудінвест» (03049, м. Київ, вул. Богданівська, буд.2, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна» (04080, м. Київ, вул. В.Хвойки, буд. 18/14, корпус 1, офіс 301-303, ) 369 870 (триста шістдесят дев'ять тисяч вісімсот сімдесят) грн 30 коп основного боргу, 46 759 (сорок шість тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) грн 47 коп пені, 70 164 (сімдесят тисяч сто шістдесят чотири) грн 39 коп інфляційних втрат, 8 060 (вісім тисяч шістдесят) грн 96 коп 3% річних та судовий збір у розмірі 9 897 (дев'ять тисяч вісімсот дев'яносто сім) грн 45 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.».

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сева Санте Анімаль Україна» (04080, м. Київ, вул. В.Хвойки, буд. 18/14, корпус 1, офіс 301-303, ) на користь приватного підприємства «Артбудінвест» (03049, м. Київ, вул. Богданівська, буд.2, ) 106 (сто шість ) грн 33 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови апеляційного суду.

6. Справу №910/26323/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді В.Г. Суховий

А.О. Мальченко