РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/6862/15-г
За позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укоопспілка»

до Публічного акціонерного товариства «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на

фінансових ринках»

про стягнення 5 000 000,00 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача: Шкурко Ю.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: Мазуренко О.І., Пиркін О.В. - представники за довіреностями.

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20.05.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 5 000 000,00 грн. незаконно списаних грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/6862/15-г, розгляд справи призначено на 28.04.2015.

В судовому засіданні 28.04.2015 судом оголошено перерву у розгляді справи до 14.05.2015, а в судовому засіданні 14.05.2015 - до 20.05.2015.

В судовому засіданні 20.05.2015 представник позивача заявлений позов підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Вимога позивача мотивована тим, що 22.01.2015 між позивачем та відповідачем, в рамках Генерального договору про порядок проведення міжбанківських операцій №ГД100914 від 10.09.2014, було укладено міжбанківську угоду по залученню міжбанківського кредиту, згідно якої 22.01.2015 позивач отримав від відповідача міжбанківський кредит в розмірі 5 000 000,00 грн. на 1 день. В свою чергу, 22.01.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 12 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АБ «Укоопспілка», яким з 23.01.2015 розпочато процедуру виведення позивача з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці: з 23.01.2015 по 22.04.2015 включно. Проте, відповідачем всупереч вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в день введення у ПуАТ «АБ «Укоопспілка» тимчасової адміністрації, було списано з рахунку позивача № 1749 грошові кошти в сумі 5 000 000,00 грн. в якості повернення кредиту на підставі наявного між сторонами договору про обслуговування в системі Інтернет-Банкінгу № 1749/01/w від 19.11.2013. Позивач вважає, що вказані кошти списані відповідачем незаконно, оскільки своєї згоди на їх списання він не надавав, і їх списання під час тимчасової адміністрації суперечить приписам вищеназваного Закону.

Представники відповідача в судовому засіданні 20.05.2015 проти заявленого позову заперечували, просили суд у задоволенні позову відмовити. У письмовому відзиві на позов відповідач в обґрунтування заперечень посилався на те, що умовами укладених між сторонами Генерального договору про порядок проведення міжбанківських операцій № ГД100914 від 10.09.2014 та договору про обслуговування в системі Інтернет-Банкінгу № 1749/01/w від 19.11.2013 передбачено право відповідача на здійснення договірного списання коштів з рахунку позивача у сумі існуючої заборгованості, в тому числі за отриманими кредитами. Умовами наведених договорів не передбачено обов'язковість отримання відповідачем попередньої згоди позивача на здійснення договірного списання існуючої заборгованості. Крім того, відповідач зазначав про те, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить заборону саме банкам, в яких введено тимчасову адміністрацію, здійснювати задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, проте, не містить заборони кредитору банку здійснювати дії на договірне списання коштів з рахунку боржника, обслуговування якого здійснює кредитор на підставі відповідної угоди.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2013 між відповідачем - ПуАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», як банком, та позивачем - ПуАТ «Акціонерний банк «Укоопспілка», як кореспондентом, укладено Договір про відкриття та обслуговування кореспондентського рахунку № 1749/01, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався відкрити позивачу кореспондентський рахунок № 1749, виконувати за рахунком операції, визначені законодавством України, цим договором та внутрішніми документами банку, а кореспондент зобов'язався оплачувати банківські послуги на умовах визначених цим договором (1.1).

П.п. 3.3.3 п. 3.3 Договору про відкриття та обслуговування кореспондентського рахунку № 1749/01 від 19.11.2013 визначено, що відповідач має право на виконання розпорядження позивача (пункт 4.5 цього договору) здійснювати на користь банку договірне списання коштів з рахунку у сумі існуючої заборгованості перед банком за зобов'язаннями позивача перед відповідачем та/або надані банківські послуги за цим договором та/або послуги за іншими договорами, укладеними між позивачем і відповідачем (у тому числі за кредитами, отриманими у відповідача).

Пунктом 4.5 Договору про відкриття та обслуговування кореспондентського рахунку № 1749/01 від 19.11.2013 встановлено, що позивач уповноважує відповідача здійснювати на користь відповідача договірне списання коштів з рахунку у сумі існуючої заборгованості перед відповідачем за зобов'язаннями позивача перед відповідачем та/або надані банківські послуги за цим договором та/або послуги за іншими договорами, укладеними між позивачем і відповідачем (у тому числі за кредитами, отриманими у відповідача).

Також, 19.11.2013 між відповідачем - ПуАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», як банком, та позивачем - ПуАТ «Акціонерний банк «Укоопспілка», як кореспондентом, укладено Договір про обслуговування в системі інтернет-банкінгу № 1749/01/W, згідно якого позивачу надано право, а відповідачем прийнято на себе обов'язок здійснювати операції за рахунком клієнта на підставі дистанційних розпоряджень клієнта, переданих відповідачу позивачем за допомогою системи дистанційного обслуговування «Інтернет-Банкінг» з дотриманням умов договору та вимог законодавства України, зокрема нормативно - правових актів НБУ (п.1.1, 1.2).

10.09.2014 між відповідачем - ПуАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках», з однієї сторони, та позивачем - ПуАТ «Акціонерний банк «Укоопспілка», з іншої сторони, укладено Генеральний договір про порядок проведення міжбанківських операцій № ГД100914 від 10.09.2014 (далі - Генеральний договір № ГД100914 від 10.09.2014).

Умовами Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014 сторони узгодили, що предметом договору є загальні умови і порядок здійснення валютних конверсійних операцій, операцій по залученню/розміщенню міжбанківських кредитів, депозитів, інших операцій, що вказані в даному Генеральному договорі, та порядок укладання конкретних угод, які після їх укладання стають невід'ємною частиною цього Генерального договору (п. 1.1), дія цього Генерального договору поширюється на будь-які угоди між сторонами, що можуть бути представлені як комбінація конверсійних та/або кредитних, депозитних угод з різними датами валютування (п. 1.2).

Пунктом 2.1 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014 визначено основні поняття договору, а саме:

- МБК/МБД - міжбанківський кредит/міжбанківський депозит;

- дата надання МБК/МБД - дата надходження коштів на кореспондентський рахунок позичальника;

- МБК/МБД «овернайт» - надані та отримані МБК/МБД з датою повернення на наступний робочий день;

- овернайт - надані або отримані МБК/МБД терміном не більше одного операційного дня без урахування неробочих днів банку;

- заборгованість - сума грошових коштів, що дорівнює сумі кредиту/депозиту, нарахованих процентів, неустойки відповідно до умов укладеної угоди;

- позичальник - сторона, що отримує кредит/депозит від іншої сторони;

- Угода - додаткова угода/договір сторін цього генерального договору про здійснення міжбанківських операцій, що є невід'ємною частиною цього Генерального договору і умови якої визначені дилерами сторін по системі REUTERS DEALING, UkrDealing, телефону або іншим каналам зв'язку та її підтвердження по системі S.W.I.F.T. або телексу.

Відповідно до пункту 5.1 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014, сторони в межах встановлених сторонами лімітів, надають одна одній МБК/МБД в національній та іноземних валютах, виконують конверсійні операції та умовах, які визначені цим генеральним договором, а також окремими угодами.

Пунктами 5.3 та 5.4 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014 визначено, що угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди по всіх істотних умовах, що передбачені для даного виду угод та письмово їх підтвердили. Роздруковані оригінальні тексти переговорів за системою REUTERS DEALING, UkrDealing та в діалоговому режимі телетексу, а також підтвердження, що надійшли по системі S.W.I.F.T., електронною поштою НБУ, поштою або кур'єром, визнаються сторонами як офіційні документи, що засвідчують факт укладення угоди і можуть бути використані як доказ в господарському суді у випадку виникнення спору.

Пунктом 6.1.3 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014 визначено істотні умови Угоди, зокрема дати видачі та повернення МБК/МБД, процентну ставку, реквізити поставки та повернення коштів, траса платежу.

Пунктом 6.1.12 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014 встановлено, що наданий кредит овернайт повинен бути повернутий на рахунок кредитора до 11:00 годин за київським часом у день повернення наданого кредиту овернайт, якщо інше не обумовлено уповноваженими особами у кожному конкретному випадку.

Згідно з пунктом 6.1.13 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014, у випадку неповернення в обумовлений відповідною угодою строк (термін) коштів позичальником, отриманих за МКБ, кредитор має право здійснювати договірне списання заборгованості з кореспондентського рахунку позичальника, відкритого на балансі кредитора.

Як зазначав позивач у позові, і що не заперечувалось відповідачем, 22.01.2015 між позивачем, як позичальником, та відповідачем, як кредитором, відповідно до п. 6.1 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014, укладено угоду по залученню міжбанківського кредиту в сумі 5 000 000,00 грн. на 1 день, терміном повернення 23.01.2015, зі сплатою 20% річних.

Згідно наявного в матеріалах справи DEPO, сторони (в особі дилерів) обумовили істотні умови угоди, а саме: суму - 5 000 000,00 грн., строк надання - 1 день, дату повернення - 23.01.2015, процентну ставку - 20%, обмінялись підтвердженнями засобами електронної пошти НБУ.

В свою чергу, 22.01.2015 Правлінням Національного банку України було винесено постанову № 39 «Про віднесення ПуАТ «АБ «Укоопспілка» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 12 від 22.01.2015 про початок з 23.01.2015 процедуру виведення ПуАТ «АБ «Укоопспілка» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації, тимчасову адміністрацію запроваджено з 23.01.2015 по 22.04.2015, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кашуту Д.Є.

Відповідно до банківської виписки по особовому рахунку позивача № 1749, відкритого в установі відповідача згідно договору про відкриття та обслуговування кореспондентського рахунку № 1749/01 від 19.11.2013, і обслуговування якого здійснюється відповідачем в системі інтернет-банкінгу на підставі Договору про обслуговування в системі інтернет-банкінгу № 1749/01/W, 22.01.2015 відповідачем було перераховано відповідачу у якості кредиту 5 000 000,00 грн., а 23.01.2015 відповідачем було списано з вказаного рахунку позивача 5 000 000,00 грн. заборгованості в рамках договірного списання коштів за Генеральним договором про порядок проведення міжбанківських операцій № ГД100914 від 10.09.2014.

Як зазначав відповідач, підставою списання з рахунку позивача № 1749 грошових коштів 5 000 000,00 грн. стало те, що відповідачем всупереч умов міжбанківської угоди по залученню міжбанківського кредиту, укладеної між сторонами 22.01.2015 в рамках Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014, не було здійснено повернення наданого кредиту «овернайт» в узгоджений сторонами строк, а тому відповідач на підставі п. 6.1.13 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014 здійснив договірне списання заборгованості з кореспондентського рахунку позичальника, відкритого на балансі кредитора, право на що у відповідача також наявне згідно п.п. 3.3.3 п. 3.3, п. 4.5 Договору про відкриття та обслуговування кореспондентського рахунку № 1749/01 від 19.11.2013.

Позивач вважає, що кошти в сумі 5 000 000,00 грн. списані відповідачем незаконно, здійснене списання суперечить п. 1 ч. 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з чим списані кошти в сумі 5 000 000,00 грн. підлягають стягненню на користь позивача в судовому порядку.

Пунктом 16 статті 2 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 36 даного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється зокрема на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Однак, згідно з п. 4 ч.1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у цьому Законі термін «вкладник» вживається у значені «фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката».

Враховуючи дану норму, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття «вкладник» у розумінні вищевказаного Закону.

Разом із цим, указаний Закон не дає визначення поняття «кредитор банку».

Визначення терміну «кредитор банку» міститься у ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Положеннями статті 1071 Цивільного кодексу України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Як свідчать матеріали справи, 22.01.2015 відповідачем було перераховано відповідачу згідно умов укладеної міжбанківської угоди по залученню міжбанківського кредиту в рамках Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014, у якості кредиту 5 000 000,00 грн. зі строком надання - 1 день, що згідно визначень пункту 2.1 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014 є міжбанківським кредитом «овернайт», зобов'язання з повернення якого згідно пункту 6.1.12 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014 відповідач повинен був виконати 23.01.2014 до 11:00 годин за київським часом, що також підтверджується узгодженим сторонами спору DEPO, який містить дату повернення кредиту - 23.01.2015.

Проте, оскільки позивачем не було виконано свого зобов'язання з повернення відповідачу наданого кредиту в сумі 5 000 000,00 грн. у строк до 11:00 год. 23.01.2015, відповідачем було списано з рахунку позивача № 1749 цю суму як заборгованість.

Списання наведених коштів саме як заборгованості, тобто грошового зобов'язання, яке не виконано у обумовлений договором строк, було здійснено безпосередньо відповідачем з рахунку позивача в порядку узгодженого між сторонами порядку договірного списання коштів, оскільки таке право відповідача обумовлено як п.п. 3.3.3 п. 3.3, п. 4.5 Договору про відкриття та обслуговування кореспондентського рахунку № 1749/01 від 19.11.2013, так і п. 6.1.13 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014, а також ст. 1071 Цивільного кодексу України.

Посилання позивача на те, що кошти в сумі 5 000 000,00 грн. списані відповідачем незаконно, оскільки здійснене списання суперечить п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» судом відхиляється як необґрунтоване, оскільки наведеною нормою встановлена заборона саме особі, в якій введено тимчасову адміністрацію, в даному випадку позивачу, здійснювати задоволення вимог кредиторів банку, проте, наведеною нормою, як і Законом в цілому, не встановлено заборони на виконання будь-яких цивільно - правових договорів контрагентами неплатоспроможного банку.

Також суд зазначає, що за правовою природою отримані позивачем від відповідача грошові кошти в сумі 5 000 000,00 грн. є кредитними, тобто такими, які надаються на умовах строковості, платності та обов'язковості повернення їх позичальником кредитору після настання строку їх повернення, згідно узгодженого між сторонами поряду їх повернення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що грошові кошти в сумі 5 000 000,00 грн. були списані відповідачем правомірно, право відповідача на їх списання обумовлено як п.п. 3.3.3 п. 3.3, п. 4.5 Договору про відкриття та обслуговування кореспондентського рахунку № 1749/01 від 19.11.2013, так і п. 6.1.13 Генерального договору № ГД100914 від 10.09.2014 і ст.1071 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в позові судовий збір, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено:29.05.2015.

Суддя Ю.М.Смирнова