ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 року Справа № 904/176/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідач),

суддів - Іванова О.Г., Герасименко І.М.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: Матіяш С.К. представник, довіреність № 05/15 від 30.01.15;

від відповідача-1: Ніколайчук О.М. представник, довіреність № б/н від 05.03.15;

від відповідача-2: Шкундра Є.О. представник, довіреність № 07/03-1 від 03.04.15,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2015р. у справі №904/176/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія Магніт", м.Дніпропетровськ

до відповідача-1 публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м.Київ

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд", м.Дніпропетровськ

про стягнення 70 801 000грн.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2015р у справі №904/176/15 (суддя Мілєва І.В.) позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Оптова компанія Магніт" задоволено частково, з публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ) "Дельта Банк" на користь позивача стягнуто грошові кошти в сумі 70800000грн., в задоволенні позову в частині стягнення з ТОВ"Комфі Трейд" штрафу в сумі 1000грн. відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин невиконання банком платіжного доручення №7581 від 24.12.2014р. щодо перерахування ТОВ"Комфі Трейд" грошових коштів у сумі 70800000грн. ТОВ"Оптова компанія Магніт" згідно з договором безоплатної позики №17/12/14 від 17.12.2014р., неможливості пояснити банком причину такого невиконання, а також з обставин своєчасного вчинення ТОВ"Комфі Трейд" необхідних дій для виконання свого обов"язку за цим договором в частині надання ТОВ"Оптова компанія Магніт" в користування грошових коштів, внаслідок чого, відсутні підстави для стягнення з ТОВ"Комфі Трейд" штрафу в сумі 1000грн.;

- не погодившись з рішенням суду, ПАТ"Дельта Банк" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог;

- у поданій скарзі йдеться про відмову господарським судом в задоволенні клопотання банка щодо передачі справи в частині позову ТОВ"Оптова компанія магніт" до ПАТ"Дельта Банк" за підсудністю до господарського суду м.Києва, чим порушено положення ч.2 ст.15 та ч.1 ст.17 Господарського процесуального кодексу України, про відмову господарським судом в задоволенні клопотання щодо припинення провадження у справі в частині позову до банку у зв"язку з підсудністю цього спору третейському суду, чим порушено положення п.5 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, про відмову господарським судом в задоволенні клопотання про відвід судді, чим порушено положення ст.15 Кодексу суддівської етики, згідно з якими неупереджений розгляд справ є основним обов"язком судді та ст.20 Господарського процесуального кодексу України, про відмову господарським судом в задоволенні клопотання щодо колегіального розгляду справи, чим порушено право банку на розгляд справи колегією суддів, про те, що банк не є набувачем спірної суми грошових коштів і не має повноважень з розпорядження особистими коштами клієнта, які є власністю останнього, поза межами договору між банком і клієнтом, про невідповідність положень договору безоплатної позики №17/12/14 від 17.12.2014р., зокрема, п.3.3 цього договору ч.2 ст.1064 Цивільного кодексу України, оскільки договір позики є укладеним з моменту передачі грошей, а не з моменту подання позикодавцем відповідного платіжного доручення банківській установі, як зазначено у вказаному пункті, про те, що такий момент не можна вважати наданням позики, про те, що за договором банківського рахунку не виникають грошові вимоги безпосередньо до банку, оскільки банк не є власником грошових коштів на рахунку клієнта, цими коштами розпоряджається сам клієнт, про невідповідність висновків господарського суду щодо надання позики в момент подачі позикодавцем до банку платіжного доручення №7581 положенням ст.1064 Цивільного кодексу України, а також про те, що між позивачем та банком не існує господарських зобов"язань і банк не зобов"язаний вчиняти жодних дій на його користь;

- у додаткових поясненнях від 02.04.2015р. скаржником повідомлено про запровадження в банку тимчасової адміністрації і призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови правління Національного банку України від 02.03.2015р. №150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" та зазначено, що позивач, маючи вимогу до банку, на захист якої подано даний позов є кредитором банку, отже відносно нього застосовуються приписи Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі, і положення приписів ст.36 цього Закону;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на законність звернення товариства до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до банку та ТОВ"Комфі Трейд" за місцезнаходженням останнього, на те, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в третейському суді, оскільки спір виник між позивачем та банком, на те, що банк не виконав доручення клієнта, яким є відповідач-2, чим порушив вимоги Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в України" та не повідомив причини відмови у прийнятті розрахункового документа, на те, що відповідно до умов договору позики позивач має право власності на грошові кошти в сумі 70800000грн. та відповідно права вимоги на стягнення цих коштів на свою користь, а відповідач-2 вчинив дії, які свідчать про відмову від права власності, видав платіжний документ на розпорядження його коштами, у зв"язку з чим, у позивача виникло право вимоги до відповідача-1 по стягненню безпідставно набутого майна, а також про те, що умови спірного договору позики не суперечать чинному законодавству, оскільки сторони уклали договір в письмовій формі, визначили всі його істотні умови та дійшли згоди на його укладення;

- відповідач-2 відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.12.2010р. ПАТ"Дельта Банк"(банком) та ТОВ"Комфі Трейд"(клієнтом) укладено договір банківського рахунку №01/25623-6675, на підставі якого банк відкрив клієнту поточний рахунок у гривнях №5623 та згідно з п.1.2 договору зобов"язався приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування відповідних сум з рахунка та проводити інші операції за рахунком в межах законодавства України.

Відповідно до п.п.2.1-2.3 договору платежі з рахунку виконуються банком у межах залишку коштів на початок операційного дня та з урахуванням поточних надходжень грошових коштів протягом операційного часу. Банк приймає розрахункові документи клієнта протягом усього робочого дня. Операції за розрахунковими документами у гривні здійснюються банком в день надходження документів. Операції за розрахунковими документами у гривні, які надійшли після операційного часу банк виконує не пізніше наступного робочого дня.

В п.п.3.1.1, 3.1.7 п.3.1 договору сторонами узгоджено, що банк має право відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, які свідчать про порушення клієнтом законодавства України та умов договору щодо вимог до проведення розрахункових та/або касових операцій, оформлення розрахункових та /або касових документів та строків їх подання до банку, протягом двох робочих днів після прийняття платіжних доручень повернути їх без виконання у разі незаповнення клієнтом хоча б одного з обов"язкових реквізитів або неправильного їх заповнення.

17.12.2014р. ТОВ"Оптова компанія Магніт"(позичальником) та ТОВ"Комфі Трейд" (позикодавцем) укладено договір безоплатної позики (поворотної фінансової допомоги) №17/12/14, на підставі якого позикодавець зобов"язався передати позичальнику в безоплатне користування грошові кошти, які є поворотною фінансовою допомогою в розмірі, обумовлено-му договором, а позичальник - повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів в строк, встановлений договором.

Згідно з п.п.2.1, 3.1 договору розмір позики становить 70800000грн.. Позикодавець надає позику не пізніше 24.12.2014р..

Відповідно до п.3.3 договору позика вважається наданою (а грошова сума, що становить розмір позики, переданою) позикодавцем позичальнику з моменту подання позикодавцем відповідного платіжного доручення банківській установі з метою перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника в банківській установі, яка його обслуговує.

П.4.1 договору передбачено, що позичальник зобов"язаний повернути на користь позикодавця позику в строк не пізніше 120 календарних днів з дати отримання позики на свій поточний рахунок.

П.6.1 договору встановлена відповідальність позикодавця за порушення строку надання позики у вигляді сплати позичальнику штрафу в сумі 1000грн..

Листом №143/12-14 від 24.12.2014р. ТОВ""Комфі Трейд" повідомило ТОВ"Оптова компанія Магніт" про те, що на виконання договору безоплатної позики (поворотної фінансової допомоги) №17/12/14 від 17.12.2014р. позику надано у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок ТОВ"Оптова компанія Магніт". Однак, ПАТ"Дельта Банк" з невідомих причин не виконало платіжне доручення.

Як додаток до вказаного листа ТОВ"Комфі Трейд" надано, у тому числі, копію платіжного доручення №7581 від 24.12.2014р. на суму 70800000грн..

Викладені обставини слугували визначальними для звернення ТОВ"Оптова компанія Магніт" з позовом до господарського суду про стягнення з ПАТ"Дельта Банк" грошових коштів в сумі 70800000грн..

В обґрунтування правових підстав для звернення з позовом товариством були покладені положення ст.ст.318, 325, 328, 346, 347 та 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ПАТ"Дельта Банк" 70800000грн., господарський суд посилався на те, що банк не зміг пояснити причину невиконання вищевказаного платіжного доручення, враховуючи наявність коштів на рахунку платника, що є порушенням умов договору банківського рахунку №01/25623-6675 від 16.12.2010р. та вимог ст.ст.1066, 1068, 1071 Цивільного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з вищенаведеними висновками господарського суду, оскільки вважає ці висновки зробленими всупереч положенням ст.43 Господарського процесуального кодексу України без ґрунтовного дослідження обставин справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

У довідці №2/01-17/1928 від 17.02.2015р., наданої ПАТ"Дельта Банк" до матеріалів справи (а.с.146) останнім повідомлено, що 24.12.2014р. по системі "Клієнт-банк" було отримано платіжне доручення №7581 (платник ТОВ"Комфі Трейд", отримувач ТОВ"Оптова компанія Магніт"). Згідно з Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується. У зв"язку з закінченням вказаного строку платіжне доручення №7581 не могло бути оброблено операційною системою банку та було відхилено 26.01.2015р..

Згідно з ч.2 ст.1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Ч.1 ст.1071 Кодексу встановлено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до п.1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 N 22, банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: "Немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку"; ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності. Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.

Згідно з п.1.4 названої вище Інструкції платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Як зазначено в п.2.1 - 2.3, п.п.3.3.2 п.3.3 договору банківського рахунку №01/25623-6675 від 16.12.2010р. сторони передбачили, що банк перераховує з рахунка клієнта грошові кошти за його розпорядженням в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, за умови його подання в операційний час.

Отже, при укладенні договору банківського рахунку банк взяв зобов'язання здійснювати розрахункові операції з грошовими коштами клієнта, які знаходяться на його рахунку. Тобто, банк зобов'язався виконувати доручення клієнта про виконання платежів та отримання коштів, належних клієнтові. У таких відносинах банк визнається повіреним клієнта, який надає послуги по виконанню платіжного доручення.

Таким чином, внаслідок порушення банком зобов"язань по виконанню доручень клієнта, зокрема, перерахуванню з рахунка клієнта грошових коштів, передбачених договором банківського рахунку право на пред"явлення вимог до банку має саме клієнт банку, яким, у даному випадку, є ТОВ""Комфі Трейд", а не його контрагент за договором позики.

При цьому такі вимоги мають бути пред"явлені шляхом зобов"язання банку виконати платіжні доручення, а не про стягнення з банку коштів.

Одночасно слід зазначити, що відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з ч.1 ст.1213 Кодексу набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Особливість зобов"язання, передбаченого наведеними нормами полягає в тому, що при набутті або збереженні майна за рахунок іншої особи одночасно відбуваються такі процеси: придбання або збереження майна однією особою (набувачем) і втрата майна іншою особою (потерпілим).

Зобов"язання по поверненню безпідставно набутого майна виникають за наявності наступних умов: по-перше, що б мало місце набуття або зберігання майна, по-друге, що б набуття або зберігання майна було здійснено за рахунок іншої особи та по-третє, що б були відсутні підстави для зберігання майна.

Щодо досліджуваної справи, то як вбачається з пояснень представників, станом на момент звернення з позовом та прийняття рішення господарським судом спірна сума грошових коштів знаходилася на рахунку відповідача-2, відкритому у ПАТ"Дельта Банк".

Зазначений факт позивачем та відповідачем-2 в порядку, встановленому ст.ст.33, 34 Госпо-дарського процесуального кодексу України не спростований.

З огляду на викладене відповідач-1 не є набувачем цих коштів, їх не зберігає та не має повноважень по самостійному розпорядженню коштами, які знаходяться на рахунках клієнта.

Тому у відповідача-1 не виникли зобов"язання по поверненню позивачу цих коштів, як безпідставно набутих.

Стосовно доводів позивача про виникнення у нього, як власника грошових коштів, права вимоги до відповідача-1 по витребуванню останніх із чужого незаконного володіння, що передбачено п.2 ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України є необхідним зауважити, що підставою для пред"явлення такої вимоги є обставини щодо наявності у нього права власності на витребувані кошти, вибуття їх із володіння позивача, перебування їх в натурі у відповідача-1, тощо.

У цьому зв"язку позивач повинен довести факт вибуття спірних коштів з його володіння, наявність коштів у незаконному володінні відповідача-1, відсутність у відповідача-1 правових підстав для володіння ними.

Проте, обставини по знаходженню коштів в сумі 70800000грн. у незаконному володінні відповідача-1 позивачем не доведені.

За таких умов підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача-1 вказаної суми грошових коштів відсутні.

Рішення місцевого господарського суду в цій частині підлягає скасуванню.

Одночасно колегія суддів погоджується з відмовою господарським судом в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача-2 1000грн. штрафу, передбаченого п.6.1 договору безоплатної позики №17/12/14 від 17.12.2014р. за порушення строку надання позики.

Господарським судом цілком вірно встановлено, що платіжне доручення №7581 про переказ коштів 24.12.2014р. було надано відповідачем-2 до відповідача-1 і кошти в сумі 70800000грн. знаходилися на його рахунку станом на вказану дату, у зв"язку з чим, відповідач-2 вчинив всі необхідні дії для своєчасного виконання свого обов"язку за договором.

Рішення місцевого господарського суду у відповідній частині слід залишити без змін.

Між тим, доводи апеляційної скарги про неправильне застосування господарським судом норм процесуального права, яке на думку скаржника, полягає у відмові в задоволенні клопотань про передачу справи в частині позову до відповідача-1 на розгляд за підступністю до господарського суду м.Києва, про припинення провадження у справі в даній частині у зв"язку з підсудністю спору третейському суду, про відвід судді та про призначення колегіального розгляду справи визнані колегією суддів необґрунтованими.

За наслідками розгляду цих клопотань господарський суд правомірно відмовив в їх задоволенні з огляду на те, що об"єднання позивачем позовних вимог, у даному випадку, не перешкоджає з"ясуванню прав і взаємовідносин сторін і відповідно до ст.15 Господарського процесуального кодексу України ним правильно було подано позов за місцезнаходженням одного з відповідачів - ТОВ"Комфі Трейд", на те, що позивач та відповідач-1 третейську угоду не укладали, внаслідок чого, відсутні підстави для припинення провадження у справі згідно з п.5 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, на те, що наведені позивачем обставини по упередженості судді носять характер припущень, а також на необґрунтованість доводів відповідача-1 про особливість та складність даної справи як підстави для призначення її колегіального розгляду.

Керуючись ст.ст. 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2015р. у справі

№904/176/15 скасувати частково;

- в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія Магніт" до публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про стягнення грошових коштів в сумі 70800000грн. відмовити;

- в решті рішення залишити без змін;

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Оптова компанія Магніт" на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" 36540грн. судового збору за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Герасименко

Суддя О.Г.Іванов

Повна постанова складена 26.05.2015р.