ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2015 р. Справа № 908/324/15-г

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М.

при секретарі Полубояриній Н.В.

за участю представників сторін:

позивача - Пашко С.Г. дов. б/н від 02.01.2015 року

відповідача - Коровін П.О. дов. № ББУ/одо107/сл/14 від 10.12.2014 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Шахта Білозерська", м. Білозерське. Донецька область (вх. №2123 З/3) на рішення господарського суду Запорізької області від 04.03.15 у справі № 908/324/15-г

за позовом Державного підприємства "Одеська залізниця", м. Одеса

до ТОВ "Шахта Білозерська", м. Білозерське. Донецька область

про стягнення штрафу в розмірі 40 805,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.03.2015 у справі № 908/324/15-г (суддя Хуторний В.М.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" на користь Державного підприємства "Одеська залізниця" штраф в розмірі 40805,00 грн. та судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Відповідач звернувся до господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 04.03.2015 у справі № 908/324/15-г, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.В обґрунтування викладених вимог відповідач зазначає про те, що надані позивачем документи, а саме: акт загальної форми № 216617 від 24.08.2014 та комерційний акт АА № 031875/582/109 від 24.08.2014 містять суперечливі дані щодо різниці маси вантажу, в зв'язку з чим відповідач вважає, що вказані документи не доводять наявність надлишку вантажу у вагоні № 61012456 і неправильність зазначення вантажовідправником ваги вантажу.

В судовому засіданні 28.04.2015 оголошено перерву до 21.05.2015.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні його представник з наведеними відповідачем доводами не погоджується, вважає, що рішення господарського суду відповідає встановленим ним фактичним обставинам справи та є таким, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Звертаючись до господарського суду, позивач зазначив про те, що 23.08.2014 за накладною № 52120045 на групу вагонів зі станції Добропілля Донецької залізниці ТзДВ "Шахта "Білозірська", відповідач, відправив на адресу ПАТ "ДТЕК "Западенерго" Бурштинська ТЕЦ (станція призначення Бурштин) сім вагонів з вантажем - вугілля кам'яне, зазначивши в накладній масу вантажу 430900 кг, зокрема у вагоні №610112456 нетто 60000 кг, тара 23300 кг.

При прибутті вагону на станцію Знам'янка Одеської залізниці було виявлено різницю в масі вантажу у вагоні №610112456 та здійснено контрольне зважування на вагонних вагах, про що складено комерційний акт АА№031875/582/109 від 24.08.2014, яким фактично встановлено, що нетто складає 62300 кг; тара складає 23300, брутто складає 85600 кг, що на 2300 кг є більшою ніж зазначено у накладній.

На підставі ст. 118 Статуту позивачем нарахований штраф у розмірі п'ятикратної перевізної плати за неправильно зазначену масу вантажу за даними в накладній № 52120045, який складає 40805 грн.

Беручи до уваги вказані обставини, вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, а саме: ст. 307 Господарського кодексу України, ст. ст. 908-928 Цивільного кодексу України, ст. ст. 118, 122, Статуту залізниць України, положення Правил приймання вантажів до перевезення, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

З даними висновками повністю погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Матеріалами справи підтверджено, що 24.08.2014 по прибутті на станцію Знам'янка Одеської залізниці, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 61012456 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що було складено акт загальної форми № 2167 від 24.08.2014.

Відповідно до акту загальної форми № 21617 від 24.08.2014 р. навантаження рівномірне, нижче бортів 300 мм. Каток застосовується. Просипання вантажу відсутнє. Маркований трьома паралельними смугами. Вагонні глухі торцеві стінки люка щільно закриті.

Згідно акта загальної форми станції Знам'янка № 2167 від 24.08.2014 вагон відчеплений на ваги для здійснення перевірки.

Статтею 37 Статуту залізниць України, п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Пунктом 2.1. розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 за N644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084, встановлено, що вантажовідправник при заповненні перевізних документів вказує також масу вантажу у кілограмах.

Згідно п 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до п.9 Правил складання актів (затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002р. № 334) у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть встановлену законодавством відповідальність.

За ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Статтею 122 Статуту встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

З матеріалів справи вбачається, що в накладній № 52120045 вантажовідправником вказана маса вантажу 430900 кг, зокрема у вагоні № 610112456 нетто 60000 кг, тара 23300 кг, спосіб визначення маси - на 150т. вагонних вагах.

Контрольне переважування спірного вагону проводилось на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 ст. Знам'янка (держповірка ваг 24.03.2014). Перевіркою виявлено, що за накладною №52120045 у вагоні № 61012456 вказана маса вантажу складає: нетто - 60000 кг., тара 23300 кг, фактично ж встановлено, що нетто складає 62300 кг; тара складає 23300, брутто складає 85600 кг, що на 2300 кг є більшою ніж зазначено у накладній.

Судом встановлено, що комерційний акт АА № 031875/582/109 від 24.08.2014, за яким засвідчено невідповідність маси вантажу на 2300 кг, є складеним у відповідності до вимог пред'явлених до його складання Правилами складання актів та підтверджує факт надходження вагону з вантажем на станцію призначення з іншими даними, ніж ті, які були вказані в накладній за №52120045.

Комерційний акт АА № 031875/582/109 від 24.08.2014 не оскаржений у відповідності із п. 16 Правил складання актів (розділ 28 Правил перевезень вантажів), тому є належним доказом у справі та є підставою для покладання відповідальності на відправника, передбаченої ст.122 Статуту.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за № 644, надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 1%.

Статтями 24, 122 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі неправильності, неточності відомостей зазначених ними в накладній. За неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 цього Статуту, якою передбачено стягнення штрафу у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

На підставі комерційного акту позивачем за неправильно зазначену у накладній масу вантажу нарахований штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, який склав 40805, 00 грн., що відповідає нормам ст.ст. 118 та 122 Статуту залізниць України. За таких обставин, позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

В свою чергу відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність підстав для нарахування позивачем штрафу та стягнення його з відповідача.

За таких обставин, відповідач ані під час вирішення спору у господарському суді Запорізької області, ані під час розгляду його апеляційної скарги не надав жодного належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності як своїх заперечень проти позову, так і висловлених у своїй апеляційній скарзі тверджень.

Наведені ним в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами. Його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому, вказані вимоги відповідача, що зазначені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування прийнятого у даній справі рішення господарського суду Запорізької області від 04.03.15 у справі № 908/324/15-г .

На підставі викладеного та керуючись статтями ст.ст. 32-34, 43, 99, 101, пунктом 1 статтею 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Шахта Білозерська", м. Білозерське. Донецька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 04.03.15 у справі № 908/324/15-г залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 26 травня 2015 року

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.