РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015№910/7385/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства «МТС Україна»
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київекоцентр"
простягнення 53 340,00 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: Журавльов О.М. - представник за дов.;

від відповідача: Заболотний О.О. - представник за дов.

У судовому засіданні 20.05.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київекоцентр" про стягнення 53 340,00 грн. авансового платежу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2015 порушено провадження по справі № 910/7385/15-г, розгляд справи призначено на 22.04.2015.

Ухвалою від 22.04.2015 розгляд справи відкладено на 20.05.2015.

Відповідач повідомив про визнання позову.

В судовому засіданні 20.05.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та відповідача, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

17.03.2014 між ТОВ «Київекоцентр» (виконавець за договором) та ПАТ «МТС Україна» (замовник за договором) укладений договір №17/03/2014 (далі - договір) за умовами якого виконавець зобовязується за дорученням замовника розробити інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосфере повітря обєктів замовника; розробити всі необхідні документи в яких обгрунтовуються обсяги викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосфере повітря виробництва обєктів замовника; зі згоди та за дорученням замовника отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосфере повітря обєктів замовника, а замовник - прийняти та оплатити виконані якісно та належним чином роботи на умовах даного договору.

Загальна вартість договору - 72 800,00 грн. Виконавець здійснює роботи та відправку документів згідно робіт в строк не більше 90 робочих днів з моменту здійснення замовником передоплати та/або з моменту надання замовником відповідної документації, необхідної для проведення робіт.

Відповідно до п. 2.2 договору, передоплата здійснюється у розмірі 40% від загальної вартості договору; 40 % вартості договору замовник сплачує протягом банківських днів після виконання першого етапу робіт та публікації виконавцем заяви про наміри у засобах масової інформації.

Матеріали справи підтверджують, що позивач на виконання умов договору здійснив попередню оплату на користь відповідача у розмірі 58 240,00 грн., згідно платіжних доручень №10070507 від 04.04.2014, № 10087241 від 30.04.2014.

Проте, у вказаний строк передбачений п. 2.2 договору, тобто до 29.07.2014 відповідачем не виконано своїх зобовязань - не отримано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосіере повітря обєктів позивача, а також не надано пояснень щодо не виконання зазначених зобовязань у строки встановлені п. 2.2 цього Договору.

Відповідно до п. 2.4 договору, у разі, якщо виконавець частково або повністю не може виконати своїх зобовязань за договором або не може виконати роботи у встановлений цим договором строк, він повертає замовнику перераховану ним передоплату, згідно пю 2.2 договору, в строк не пізніше трьох банківських днів з моменту закінчення строку виконання робіт.

27.01.2015 позивач звернувся до відповідача з вимогою № 3 від 27.01.2015 про повернення передоплати у розмірі 58 240,00 грн. Вимога отримана директором відповідача 27.01.2015, гідно відмітки.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Матеріал справи свідчать, що відповідач частково повернув попередню оплату у розмірі 12 180,00 грн., згідно платіжних доручень № 224 від 02.03.2015, № 225 від 24.03.2015.

Таким чином, сума не сплаченої суми попередньої оплати становить 49 340,00 грн., що відповідачем не заперечено.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 49 3400,00 грн. (58 240,00 грн. - 4900,00 грн. - 4000,00 грн.)

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київекоцентр" (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, кімната 414, код 35977618) на користь Приватного акціонерного товариства «МТС УКРАЇНА» (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, код 14333937) попередньої оплати у розмірі 49 340,00 грн. (сорок девять тисяч триста сорок гривень 00 коп.) та 1 689,99 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят девять гривень 00 коп.) судового збору.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 25.05.2015.

Суддя М.Є. Літвінова