Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"21" травня 2015 р. Справа № 927/660/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Біохім-Фарма",

вул. Трутенка, 2, м. Київ, 03680

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Аптека № 25 Плюс»

Проспект Миру, 20, м. Чернігів, 14000

Про стягнення 9790,87 грн.

Суддя Скорик Н.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Ковпак Н.І. директор, наказ № 12 від 16.03.2015

Товариством з обмеженою відповідальністю «Біохім - Фарма» подано позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Аптека № 25 ПЛЮС» про стягнення 9244,80 грн. заборгованості за договором №01 купівлі-продажу від 18.01.2013, пеню в сумі 471,61 грн. та річні в сумі 74,46 грн.

До початку судового засідання від представника позивача надійшли клопотання від 07.05.2015 та від 14.05.2015 про припинення провадження у справі. В поданих клопотання представник позивача просить розглянути справу за відсутності представника позивача, припинити провадження у справі за відсутністю предмету спору, в зв'язку зі сплатою боргу в повному обсязі та стягнути судовий збір.

Суд задовольнив клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд

Встановив:

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

18 січня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «БІОХІМ-ФАРМА» (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека № 25 плюс» (відповідач) укладено договір купівлі-продажу № 01 (далі - договір) (а.с. 24).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Найменування товару: лікарські засоби, вироби медичного призначення, інші товари.

Згідно з умовами п. 2.3. договору доказом передачі товару у власність покупця є видаткова накладна, оформлена належним чином, з підписом уповноваженої особи покупця та довіреність на отримання товару з посиланням на номер і загальну суму видаткової накладної.

Покупець оплачує товар у відповідності до цін зазначених в супровідних документах, що є невід'ємною частиною цього договору (п. 3.1. договору).

Відповідно п. 3.2. договору умови платежу - 14 календарних днів з моменту поставки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на несплату вартості товару поставленого за видатковою накладною № РН-0001768 від 24.12.2014 на суму 9244,80 грн.

Відповідач оплатив вартість товару, що є предметом позовних вимог, після подачі позову - 27.04.2015 в сумі 9244,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 134 від 27.04.2015 на суму 9244,80 (а.с. 39) та листом № 17 від 18.05.2015 в якому відповідач, в зв'язку з помилковістю зазначення підстав платежу, просить зарахувати оплату проведену платіжним дорученням № 134 від 27.04.2015, за накладною № РН-0001768 від 24.12.2014.

Відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки борг сплачено відповідачем після подачі позову, провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 9244,80 грн. підлягає припиненню за відсутністю предмету спору, а клопотання позивача про припинення провадження у справі підлягає частковому задоволенню - в частині стягнення боргу.

Згідно ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: витребує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача 74,46 грн. відсотків річних та 471,61 грн. пені за прострочку оплати.

Ухвалами господарського суду від 29.04.2015 та від 12.05.2015 зобов'язано позивача надати, оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду, оригінал або належним чином завірену копію накладної № РН-0001768 від 21.12.2014.

Необхідність витребування зазначених доказів обумовлена неналежним зняттям копії договору купівлі-продажу № 01 від 18.01.2013: пункта 6.1 яким передбачено термін дії договору - рік по який діє договір не відобразився при знятті копії. Оригінал договору на вимогу суду не надано, що унеможливлює встановлення підстави стягнення нарахувань, зокрема пені.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Позивач без поважних причин не надав витребуваних судом матеріалів, необхідних для вирішення спору.

Оскільки позивачем без поважних причин не надано необхідних для розгляду справи документів і наявних у справі документів для її розгляду недостатньо, при цьому представник позивача не з'явився в судове засідання, що унеможливлює вирішення спору, в клопотаннях про припинення провадження у справі в зв'язку зі сплатою боргу клопотань (заяв) щодо річних та пені не заявлено, позов в частині стягнення 74,46 грн. відсотків річних та 471,61 грн. пені підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 встановлено, що приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Отже, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача згідно ст.. 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки борг сплачено після подачі позову до суду.

Керуючись ст.. 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст.80, п. 5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення 9244,80 грн. богу припинити.

2. Позов в частині стягнення 74,46 грн. відсотків річних та 471,61 грн. пені залишити без розгляду.

3. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АПТЕКА №25 ПЛЮС», код 32016086, 14000, м. Чернігів, проспект Миру, 20 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІОХІМ-ФАРМА», код 35982261, 03680, м. Київ, вул. Трутенка, 2, 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Суддя Н.О. Скорик