ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року Справа № 916/3681/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Кота О.В., Євсікова О.О., Саранюка В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк"
на рішення та постановугосподарського суду Одеської області від 25.11.2014 Одеського апеляційного господарського суду від 12.03.2015
у справі№ 916/3681/14
за позовом до проПублічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквавінтекс"; 2.Приватного малого підприємства "Лоцмен" визнання договору недійсним
за участю представників сторін:
позивача: відповідача 1: відповідача 2:Кошова Ю.П. не з'явились Малофеєв Ю.М.
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі - ПАТ "ВіЕйБі Банк") звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Аквавінтекс" (далі - ТОВ "Аквавінтекс"), Приватного малого підприємства "Лоцмен" (далі - ПМП "Лоцмен") про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення № 520 від 01.07.2013, укладеного між відповідачами.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.11.2014 (суддя Желєзна С.П.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 (судді Ліпчанська Н.В., Мацюра П.Ф., Лисенко В.А.) в позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 01.07.2013 між ПМП "Лоцмен" (Орендодавець) та ТОВ "Аквавінтекс" (Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 520, у відповідності до умов якого Орендодавець зобов'язується передати, а Орендар зобов'язується прийняти у тимчасове платне користування нерухоме майно - складське приміщення загальною площею 750 кв.м.

На виконання даного договору ПМП "Лоцмен" передав ТОВ "Аквавінтекс" об'єкт оренди у користування за актом приймання-передачі від 01.07.2013.

Згідно з пунктів 4.1 - 4.5 вказаного договору та додаткової угоди до нього від 30.08.2013 місячна орендна плата за користування об'єктом оренди складає 50 000 грн., в тому числі ПДВ в розмірі 8 333,33 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 28.04.2014 у справі № 916/1193/14 стягнено із ТОВ "Аквавінтекс" на користь ПМП "Лоцмен" 1 115 040 грн. заборгованості. Дана сума боргу включала в себе 210 000 грн. заборгованість із орендної плати за вказаним вище договором.

Не погодившись із даним рішенням, ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк", яке не було стороною у вказаній справі, оскаржило його до апеляційного суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.09.2014, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2014, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "ВіЕйБі Банк" на рішення господарського суду Одеської області від 28.04.2014 у справі № 916/1193/14 припинене на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України.

Вказана ухвала апеляційного суду, з якою погодився суд касаційної інстанції, мотивована відсутністю у скаржника правових підстав для оскарження відповідного рішення, оскільки він не був стороною у даній справі і у оскаржуваному судовому рішенні не вирішувались питання про його права і обов'язки.

Звертаючись з позовом у даній справі ПАТ "ВіЕйБі Банк" наголошував на тому, що договір оренди нежитлового приміщення № 520 від 01.07.2013 вчинений відповідачами з метою ухилення ТОВ "Аквавінтекс" від виконання власних грошових зобов'язань перед позивачем за кредитним договором № 196 від 31.03.2010, украденим між ними. Позивач стверджував, що перерахування грошових коштів ТОВ "Аквавінтекс" на користь ПМП "Лоцмен" в якості оплати в рахунок погашення штучно створеної заборгованості (стягнутої рішенням господарського суду Одеської області від 28.04.2014 у справі № 916/1193/14) призведе до неможливості звернення стягнення на кошти ПМП "Лоцмен". Позивач вважає, що спірний правочин є таким, що вчинений відповідачами без наміру створення обумовлених ним правових наслідків, тобто є фіктивним правочином, та порушує права ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" як кредитора ТОВ "Аквавінтекс".

Крім того, позивач вказував на обмеження, які передбачені умовами кредитного договору № 196 від 31.03.2010, відповідно до яких позичальник зобов'язаний з метою мінімізації ризику втрати кредитоспроможності щомісячно проводити через поточний рахунок в ВАТ "ВіЕйБі Банк" не менше 100% всіх своїх розрахунків, а також протягом дії цього договору не вчиняти певні дії, зокрема, не обтяжувати своє майно будь-якими зобов'язаннями.

В силу частини першої статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Суди першої та апеляційної інстанції при розгляді справи встановили, що оскаржуваний договір оренди нежитлового приміщення № 520 від 01.07.2013, укладений між відповідачами, жодним чином не порушує права та законні інтереси позивача.

Посилання позивача на штучне виведення коштів з рахунків ТОВ "Аквавінтекс", як на підставу порушення його прав як кредитодавця за кредитним договором № 196 від 31.03.2010, є необґрунтованим, оскільки як вбачається з матеріалів справи, даний кредит забезпечений іпотекою, відповідно до договору іпотеки, укладеного 01.04.2010 між позивачем та ТОВ "Аквавінтекс".

Щодо тверджень ПАТ "ВіЕйБі Банк" на обмеження по здійсненню розрахунків з третіми особами, що встановлені для ТОВ "Аквавінтекс" умовами кредитного договору № 196 від 31.03.2010, то вони правомірно відхилені судами попередніх інстанцій, оскільки також не доводять порушення спірним договором права чи законного інтересу позивача.

Враховуючи, що позивачем не доведено відповідно до статей 33, 34 ГПК України порушення спірним договором його прав чи інтересів, суди дійшли правомірного висновку про відмову в задоволені позовних вимог.

Таку ж правову позицію викладено в постановах Верховного Суду України від 10.10.2011 у справі № 14/166 та від 25.12.2013 № 6-94цс13.

Матеріали справи свідчать про те, що господарськими судами в порядку статті 43 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 25.11.2014 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 у справі № 916/3681/14 залишити без змін.

Головуючий суддя: О. Кот

судді: О. Євсіков

В. Саранюк