ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015 р. Справа№ 914/797/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» ринок, м. Львів

До відповідача: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м. Львів

Про стягнення 4131,50 грн. боргу.

Суддя Березяк Н.Є

Секретар судового засідання Кравець О.І.

В судове засідання з'явились:

від позивача: ОСОБА_2 -представник

від відповідача: не з'явився

Суть спору: Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» ринок до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 4131,50 грн. боргу та судових витрат.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав і мотивів, викладених в ухвалах суду.

20.04.2015 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог в якій він просить стягнути з відповідача: 1841,13 грн. боргу за надані послуги по утриманню торгового місця, 271,44 грн. пені, 33,34 грн. три відсотки річних, 324,05 грн. інфляційних за порушення строків сплати щомісячних платежів, а також 919,83 грн. боргу за спожиту електроенергію,189,57 грн. пені, 27,44 грн. -три відсотки річних та 240,80 грн. інфляційних нарахованих внаслідок порушення строків відшкодування витрат за спожиту електроенергію.

В судовому засіданні 25.05.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

01 жовтня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» ринок (Сторона 1) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Сторона 2) було укладено угоду №ОЧК-393 за умовами якої позивач надає послуги та несе витрати на утримання торгового місця на якому розташований торговий павільйон НОМЕР_2 площею 4,6 м.кв. що належить на праві власності відповідачу, а відповідач зобов'язується відшкодувати позивачу витрати на утримання торгової площі та витрати за спожиту електроенергію у строки та на умовах, передбачених цим Договором. Термін дії Договору пролонговувався.

Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Угоди Сторона 1 відшкодовує Стороні 2 витрати на утримання торгової площі із розрахунку 110 грн. 71 коп. за 1 метр квадратний площі щомісячно . Загальна сума платежу по угоді становила 509,27 грн. щомісячно.

Згідно підписаного 01.12.2012 року додатку до угоди №ОЧК-393, розмір витрат по утриманню торгової площі складав 133,73 грн. за 1 м.кв., а загальний платіж по угоді - 615,16 грн. щомісячно.

Відповідно до підписаного 01.06.2014 року додатку до угоди №ОЧК-393 розмір витрат по утриманню торгової площі склав 134,81 грн. за 1 м.кв., загальний платіж по угоді складав 620,13 грн. щомісячно.

Відповідно до п.п.2.2 Угоди №ОЧК-393 Ю сторони погодили, що витрати за спожиту електроенергію Сторона 2 відшкодовує щомісячно згідно виставленого Стороною 1 рахунку. У випадку наявності приладів обліку електроенергії Сторона 2 відшкодовує витрати за спожиту електроенергію згідно показників лічильника, а також реактивну електроенергію, пропорційно спожитому обсягу.

Згідно з п. 4 Угоди сплату платежів Сторона 2 проводить внесенням готівки в касу Сторони 1 або в безготівковому порядку щомісячно в термін до 5-го числа.

Як стверджує позивач, починаючи з липня 2014 року відповідач сплачував щомісячні платежі по відшкодуванню витрат на утримання торгових площ ринку не в повному обсязі та з порушенням визначених Договором термінів. Заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання торгових площ ринку станом на день розгляду справи складає 1841,13 грн., а заборгованість по відшкодуванню витрат позивача за спожиту електроенергію складає 919,83 грн.

За порушення строків сплати щомісячних платежів та відшкодування витрат за спожиту електроенергію, позивачем нараховані пеня, інфляційні, три відсотки річних, які просить стягнути з відповідача.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вже зазначалося раніше, 01 жовтня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» ринок (Сторона 1) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Сторона 2) було укладено угоду №ОЧК-393 за умовами якої позивач надає послуги та несе витрати на утримання торгового місця на якому розташований торговий павільйон НОМЕР_2 площею 4,6 м.кв. що належить на праві власності відповідачу, а відповідач зобов'язується відшкодувати позивачу витрати на утримання торгової площі та витрати за спожиту електроенергію у строки та на умовах, передбачених цим Договором. Термін дії Договору пролонговувався.

Як стверджує позивач, чого не спростовано відповідачем, в зв'язку із сплатою відповідачем не в повному обсязі визначених угодою щомісячних платежів за період з липня 2014 року по лютий 2015 року утворилась заборгованість за надані послуги по утриманню торгового місця згідно поданого позивачем розрахунку в сумі 1841,13 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Також в зв'язку з невідшкодуванням відповідачем витрат за спожиту еклектичну енергію за період з березня 2014 року по січень 2015 року згідно поданого позивачем розрахунку виникла заборгованість в розмірі 919,83 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача в повному обсязі.

У відповідності до п.п. д) п. 8 Угод Сторона 2 зобов'язана у встановлений термін сплачувати передбачені цією Угодою платежі; у випадку несвоєчасної або неповної сплати платежів, передбачених цією угодою Стороною 2 сплачує Стороні 1 неустойку в розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення.

За порушення строків внесення платежів, згідно поданого до заяви про збільшення позовних вимог позивачем розрахунку, за період з 06.07.2014 року по 05.01.2015 року позивачем нарахована пеня на заборгованість за надані послуги по утриманню торгового місця в розмірі 0,1 % в сумі 271,44 грн. та за період з 01.05.2014 року по 31.10.2014 року на заборгованість по відшкодуванню витрат за спожиту еклектичну енергії в розмірі 0,1 % в сумі 189,57 грн.

Згідно ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" від 22 листопада 1996 року, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно проведеного судом перерахунку, до стягнення за спірний період підлягає пеня в розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ України нарахована на заборгованість за надані послуги по утриманню торгового місця в розмірі 195,64 грн. (розрахунок додається) та пеня за спірний період нарахована на заборгованість по відшкодуванню витрат за спожиту еклектичну енергії в розмірі 120,93 грн. (розрахунок додається).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов'язання, на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України згідно поданого позивачем до заяви про збільшення позовних вимог розрахунку ( перевіреного судом) відповідачу нараховані на заборгованість за надані послуги по утриманню торгового місця - 3% річних в розмірі 33,34 грн. та інфляційні в розмірі 324,05 грн. а також нараховані на заборгованість по відшкодуванню витрат за спожиту еклектичну енергії 3% річних в розмірі 27,44 грн. та інфляційні в розмірі 240,80 грн. підлягають до стягнення з відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач жодним чином позовні вимоги не спростував, доказів своєчасності погашення заборгованості суду не надав, клопотання про неможливість надання таких доказів суду не подавав.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем жодним чином не спростовані, а тому підлягають до задоволення частково.

Судовий збір відповідно до положень ст. 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49, 75,82,83,84,85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Збільшені позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (81100, АДРЕСА_1, інд. № НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» ринок (79018, м. Львів, вул. А.Горської, 2, ) заборгованість в розмірі 1841,13 грн. за надані послуги по утриманню торгового місця; заборгованість в розмірі 919,83 грн. по відшкодуванню витрат за спожиту еклектичну енергію; пеню в розмірі 195,64 грн. на заборгованість за надані послуги по утриманню торгового місця; пеню в розмірі 120,93 грн. нараховану на заборгованість по відшкодуванню витрат за спожиту еклектичну енергію; 3% річних в розмірі 33,34 грн. та інфляційні в розмірі 324,05 грн. нараховані на заборгованість за надані послуги по утриманню торгового місця, а також нараховані на заборгованість по відшкодуванню витрат за спожиту еклектичну енергії 3% річних в розмірі 27,44 грн. та інфляційні в розмірі 240,80 грн. та 1827,00 грн. судового збору.

3. Відмовити в решта частині позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду .

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 27.05.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.