ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення позовної заяви без розгляду

20 травня 2015 року Справа № 915/833/15

Суддя Смородінова О.Г., розглянувши матеріали

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Єланецька сільгоспхімія»,

юридична адреса: 55500, Миколаївська область, Єланецький район, смт. Єланець, вул. Щорса, 2

поштова адреса: 55500, Миколаївська область, Єланецький район, смт. Єланець, вул. Горького, 47

відповідач: Фізична особа-підприємець Степанян Армен Варужанович,

25009, м. Кіровоград, вул. Яновського, 34

про: визнання недійсним договору про спільну діяльність від 22.11.10 р.

встановив:

18.05.2015 року приватне акціонерне товариство «Єланецька сільгоспхімія» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом № 92 від 28.04.15 р. до фізичної особи-підприємця Степанян Армена Варужановича про визнання недійсним договору про спільну діяльність від 22.11.10 року укладеного між сторонами.

Дослідивши подану позовну заяву, суд дійшов висновку про повернення її без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити найменування сторін та їх місцезнаходження (для юридичних осіб).

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року встановлено, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Позивач в позовній заяві зазначив свою поштову адресу - вул. Горького, 47, смт. Єланець, Миколаївська область, в той час, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оглянутих за допомогою офіційного сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua, юридична адреса позивача - вул. Горького, 47, смт. Єланець, Миколаївська область.

Пунктом 3 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються докази сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.13 року Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В поданій позовній заяві, позивач просить врахувати свій майновий стан та на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення, посилаючись на те, що в нього взагалі відсутні грошові кошти на рахунку та наявні обтяження (арешти, податкова застава).

Проте, позивач взагалі не навів доводи та не надав докази, які свідчать про наявність обтяжень, а копія довідки від 22.04.2015 року, видана публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк», відповідно до якої залишок коштів на його рахунку в розмірі -971,30 грн. не засвідчена належним чином, тому не може бути належним доказом.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держаспорживстандарту України від 07.04.03 №55 встановлені вимоги щодо засвідчення копій, а саме: відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвічує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Додатки до поданої позовної заяви позивачем взагалі не засвідчені.

В поданій позовній заяві позивач просив, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення спору, витребувати у відповідача оригінал договору про спільну діяльність від 22.11.10 року, для огляду.

Проте, суд звертає увагу на те, що згідно ст.ст. 33, 38 ГПК України обов'язок доказування покладено на кожну зі сторін судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено, який доказ витребовується, обставини, що перешкоджають його наданню, підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Позивачем не дотримано вимог ст. 38 ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 12.3 договору про спільну діяльність від 22.11.10 р., договір був укладений в двох оригінальних примірниках, поодинці для кожної із сторін.

Таким чином, у позивача повинен бути в наявності один оригінальний примірник договору.

Враховуючи викладене, суд фактично не може здійснити необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду відповідно до ст. 64 ГПК України.

Слід зазначити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Керуючись п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 63, ст.ст. 57, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Повернути приватному акціонерному товариству «Єланецька сільгоспхімія» позовну заяву № 92 від 28.04.2015 року і додані до неї документи без розгляду.

Суддя _________________________ О.Г. Смородінова