РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015№910/8261/15-г
За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра

України»

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 116 185,17 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Єлєніна С.М. - представник за дов.;

від відповідача: не з'явились .

У судовому засіданні 20.05.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Надра України» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення 116 185,17 грн., з яких: 92 708,87 грн. боргу, 10 959,33 грн. інфляційних, 960,11 грн. 3 % річних, 11 556,86 грн. пені.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2015 порушено провадження у справі №910/8261/15-г, розгляд справи призначений на 27.04.2015.

Ухвалою від 27.04.2015 відкладено розгляд справи на 20.05.2015.

Представники відповідача в судові засідання не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

В судовому засіданні 20.05.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ «Національна акціонерна компанія "Надра України" (надалі - Виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" (надалі - Замовник) 19.12.2013 укладено договір про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування №7/2962-Р-143М/13 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується виконати для Замовника роботи, а Замовник зобов'язується прийняти й оплатити роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування з метою видобування вуглеводнів на Талалаївському родовищі, відповідно до умов цього Договору. Обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки їх виконання наведені в календарному плані, який є додатком № 1 до Договору, який є невід'ємною частиною цього Договору та складається Виконавцем щорічно (п. п. 1.1-1.2 договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору вартість робіт за цим Договором визначається Протоколом узгодження договірної ціни, який є додатком №2 до Договору на проведення робіт, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Так, Протоколом узгодження договірної ціни на 2013 р. від 19.12.2013р. (Додаток № 2 до Договору на проведення робіт по моніторингу) між Позивачем та Відповідачем було встановлено вартість Робіт у розмірі 92 708,87 грн.

У п.п. 4.1, 4.2 Договору сторонами визначено, що по завершенню кожного етапу (підетапу) Виконавець надає Замовнику підписаний ним акт здавання-приймання виконаних робіт в 2-х примірниках та звіт у письмовій формі. Замовник протягом 5 робочих днів з дня одержання звіту та акту здавання-приймання виконаних робіт, якщо вони відповідають умовам договору, зобов'язаний направити Виконавцю підписаний та належним чином оформлений акт здавання-приймання виконаних робіт.

Так, 14.01.2014 між Позивачем та Відповідачем було підписано акт №Н-00000058 здачі-приймання робіт (надання послуг) по договору.

Як свідчать матеріали справи, згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №Н-00000058 від 14.01.2014, підписаного уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками, позивачем були виконані обумовлені Договором роботи з проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування.

Проте, Відповідач в порушення умов Договору свої зобов'язання щодо оплати виконаних Позивачем робіт на суму 92 708,87 грн. не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед Позивачем у вказаному розмірі.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За своєю правовою природою договір про проведення моніторингу та наукового супроводження надрокористування №7/2962-Р-143М/13 від 19.12.2013 є договором про надання послуг.

Згідно з ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 5.2 Договору Замовник перераховує Виконавцю попередню оплату у розмірі 100% від вартості робіт за відповідним етапом (підетапом). Перерахування попередньої оплати здійснюється на підставі рахунку-фактури виконавця протягом 10 банківських днів з дати отримання рахунку-фактури.

Як встановлено судом, на виконання вимог п. 5.2. Договору Позивачем 04.11.2014 було направлено на адресу Відповідача рахунок-фактуру № Н-00000750 від 31.10.2014 на суму 92 708,87 грн. для перерахування грошових коштів за виконані Позивачем роботи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, який отриманий Відповідачем 06.11.2014.

Проте, Відповідач в порушення умов п. 5.2. Договору не виконав свої зобов'язання щодо сплати грошових коштів, враховуючи, що 21.11.2014 сплило 10 банківських днів з дати отримання ПАТ «Укрнафта» рахунку-фактури для оплати робіт по Договору.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №Н-00000058 від 14.01.2014, підписаного уповноваженими представниками сторін та скріплено їх печатками, позивачем були виконані обумовлені договором роботи на суму 92 708,87 грн.

Згідно з п. 2.1.2. Договору Замовник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі, згідно з умовами цього договору, здійснювати оплату за виконані роботи.

Доказів здійснення оплати Відповідачем суми заборгованості у розмірі 92 708,87 грн., суду не надано.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що фактично отримані та спожиті відповідачем послуги підтверджені матеріалами справи і не спростовані Відповідачем, а обов'язок їх оплати встановлений Договором та законом, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в повному обсязі в розмірі 92 708,87 грн.

Позивач за прострочення строків сплати за виконані роботи, керуючись пунктом 6.2 Договору нарахував та просить стягнути з Відповідача 11 556,86 грн. пені за період прострочення з 21.11.2014 року по 26.03.2015 року.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.2 договору у разі несвоєчасного перерахування попередньої оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання своїх зобов'язань з оплати.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю у розмірі 11 556,86 грн. за визначений позивачем період.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 10 959,33 грн. інфляційних втрат та 960,11 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме у розмірі 960,11 грн. та 10 959,33 грн. відповідно за визначений позивачем період.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, провулок Несторівський, 3-5, код 00135390) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Надра України» (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 54, код 31169745) заборгованість у розмірі 92 708,87 грн. (дев»яносто дві тисячі сімсот вісім гривень 87 коп.), інфляційні - 10 959, 33 грн. (десять тисяч дев»ятсот п»ятдесят девять гривень 33 коп.), 3 % річних - 960,11 грн. (дев»ятсот шістдесят гривень 11 коп.), пеню - 11 556, 86 грн. (одинадцять тисяч п»ятсот п»ятдесят шість гривень 86 коп.) та 2 323,70 грн. (дві тисячі триста двадцять три гривні 70 коп.) судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 25.05.2015.

Суддя М.Є. Літвінова