ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 р. Справа№ 914/956/15

За позовом: Приватного підприємства "Постінтур", м. Дрогобич Львівської області

до відповідача: Комунального підприємства "Управління капітального будівництва Дрогобицької районної ради", м. Дрогобич Львівської області

про стягнення 76 667 грн. 52 коп.

Суддя Морозюк А.Я.

при секретарі Дзедзінській Ю.К.

Представники сторін:

від позивача: Солян М.І. - директор, Даньків О.В. - юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

Судом роз'яснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Приватним підприємством «Постінтур» до Комунального підприємства «Управління капітального будівництва Дрогобицької районної ради» про стягнення 76 667 грн. 52 коп., з яких 71 374, 33 грн. інфляційних втрат та 5 293,19 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 26.03.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в засіданні на 28.04.2015 р.

В судовому засіданні 28.04.2015 р. було розглянуто клопотання відповідача №27/04-8 від 27.04.2015 р., про залучення до участі у справі на стороні відповідача Дрогобицької районної ради, у задоволенні якого відмовлено.

Ухвалою суду від 28.04.2015 р. розгляд справи відкладено на 21.05.2015 р.

В судовому засіданні 21.05.2015 р. представники позивача позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позовній заяві та матеріалах справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що господарським судом Львівської області винесено рішення від 21.05.2013 р. у справі №5015/5259/12, яким стягнуто з КП «Управління капітального будівництва Дрогобицької районної ради» на користь ПП «Постінтур» 374 347,25 грн. основного боргу та 7 486,47 грн. судового збору (що в сумі складає 381 833,72 грн.). На виконання вказаного рішення 07.06.2013 р. видано наказ, який скеровано до виконання ВДВС Дрогобицького МУЮ, по якому відкрито виконавче провадження та накладено арешти на рахунки відповідача. 27.01.2014 р. на рахунок позивача перераховано частину заборгованості в сумі 26 029,45 грн., решту заборгованості в розмірі 355 804,27 грн. не погашено. В подальшому, за прострочення погашення заборгованості по наказу у справі №5015/5259/12, рішенням господарського суду Львівської області від 17.09.2014 р. у справі №914/2827/14 стягнуто з відповідача на користь позивача за період з 01.02.2014 р. по 27.07.2014 р. 5 176,22 грн. - 3 % річних, 44 333,21 грн. - інфляційних втрат та 1 158,68 грн. - судового збору. На виконання вказаного рішення 03.10.2014 р. видано наказ №914/2827/14. Однак з 01.09.2014 р. по 01.03.2015 р. жодної гривні на рахунок ПП «Постінтур» не надійшло, відтак позивач керуючись ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання зобов'язання у зазначений період, нарахував відповідачу 71 374,33 грн. інфляційних втрат та 5 293,19 грн. 3% річних, які просить стягнути з відповідача.

Відповідач письмових пояснень чи заперечень по суті позовних вимог суду не надав. Представник відповідача в судове засідання 21.05.2015 р. не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується підписом представника відповідача здійсненим в судовому засіданні 28.04.2015 р. на бланку ознайомлення сторін про відкладення розгляду справи на 21.05.2015 р. та відображено в протоколі судового засідання від 28.04.2015 р.

Суд розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин справи і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши і оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

У зв'язку з несплатою відповідачем виконаних робіт за договором від 27.12.2010 р., договором №01/10 на виготовлення проектно-кошторисної документації від 28.12.2010 р., договором №15 на виготовлення проектно-кошторисної документації від 25.01.2011 р., договором №17 на виготовлення проектно-кошторисної документації від 22.11.2011 р., Приватне підприємство "Постінтур" звернулося до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Управління капітального будівництва Дрогобицької районної ради» 375 449 грн. 25 коп.

21.05.2013 р. господарський суд Львівської області виніс рішення у справі №5015/5259/12, яким позов задоволив частково, стягнув з Комунального підприємства «Управління капітального будівництва Дрогобицької районної ради» на користь Приватного підприємства "Постінтур" 374 347 грн. 25 коп. основного боргу, 7 486,47 грн. судового збору (що в сумі складає 381 833,72 грн.).В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

В подальшому у зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання з оплати боргу в розмірі 355 804 грн. 27 коп., позивачем за період з 01.02.2014 р. по 27.07.2014 р. нараховано та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 5 176 грн. 22 коп., пеню в розмірі 28 551 грн. 51 коп. та за період з лютого 2014 р. по липень 2014 р. включно інфляційні втрати в розмірі 44 333 грн. 21 коп.

17.09.2014 р. господарським судом Львівської області винесено рішення у справі №914/2827/14, яким позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства «Управління капітального будівництва Дрогобицької районної ради» на користь Приватного підприємства "Постінтур" 5 176 грн. 22 коп. 3% річних, 44 333 грн. 21 коп. інфляційних втрат, 1158 грн.68 коп. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Причиною виникнення спору є те, що відповідачем не погашено заборгованість стягнуту рішенням господарського суду Львівської області від 21.05.2013 р. у справі №5015/5259/12, в частині суми 355 804,27 грн., відтак позивач звернувся до господарського суду Львівської області із вимогою стягнути з відповідача нараховані на цю суму 71 374, 33 грн. інфляційних втрат та 5 293,19 грн. 3 % річних, за період з 01.09.2014 р. по 01.03.2015 р.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов'язань, є, зокрема, договори та інші правочини. Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.09.2014 р. по 01.03.2015 р., протягом якого зобов'язання відповідача належним чином не було виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтями 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України встановлено вичерпний перелік підстав припинення зобов'язання, і вказані статті не передбачають підставою припинення зобов'язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

Пунктом 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання (аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України, що відображено, зокрема, у постанові від 05.12.2011 р. по справі №16/164 (2010)).

З огляду на все вищенаведене, беручи до уваги що в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем заборгованості встановленої рішенням господарського суду Львівської області від 21.05.2013 р. у справі №5015/5259/12, яка станом на дату подання позову до суду складала 355 804,27 грн., суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов'язання відповідачем, що в свою чергу є підставою для стягнення з відповідача суми 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відтак, 3% річних, які відповідно до поданого позивачем розрахунку за період з 01.09.2014 року по 28.02.2015 року (включно) складають 5 293 грн. 19 коп., та інфляційні втрати, які відповідно до поданого позивачем розрахунку за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року (включно) складають 71 374 грн. 33 коп., розраховані позивачем відповідно до ст.625 ЦК України, а позовні вимоги про їх стягнення є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача повністю.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 598, 599, 611, 612, 625, 626 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст.ст. 4-3, 33, 34, 43,49, ст.ст. 82 - 85, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Управління капітального будівництва Дрогобицької районної ради" (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. 22 Січня, 43, ідентифікаційний код 00722227) на користь Приватного підприємства "Постінтур" (82100, Львівська область, м. Дрогобич, вул. 22 Січня, 40, ідентифікаційний код 13835551) 5 293 грн. 19 коп. - 3% річних, 71 374 грн. 33 коп.- інфляційних втрат та 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ, відповідно до ст. 116 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.05.2015 року.

Суддя Морозюк А.Я.