РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015Справа №910/7350/15-г

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ-К";

до: товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "РЕЛЕ";

про: стягнення 40.077,87 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Адаменко С.М. - за довіреністю від 12.03.2015 № 12/03-2015;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ-К" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "РЕЛЕ" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 40.077,87 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що останній, на підставі укладеного між сторонами даного спору договору підряду від 16.12.2010 № 16/12-10, виконав роботи на загальну суму 307.548,53 грн, які відповідач прийняв, але оплатив частково в сумі 279.239,20 грн, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 28.309,33 грн.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд задовольнити його вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 40.077,87 грн, з яких: основна заборгованість складає 28.309,33 грн; 3 % річних в сумі 2.115,06 грн та інфляційних втрат в сумі 9.653,48 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2015 прийнято позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ-К" до розгляду та порушено провадження у справі № 910/7350/15-г.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надходило. Відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 18.05.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ-К", як підрядником, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "РЕЛЕ", як замовником, (далі - відповідач) укладено договір підряду від 16.12.2010 № 16/12-10 (далі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого позивач зобов'язується виконати будівельно-монтажні роботи, зазначені у Договорі, а відповідач - прийняти і оплатити вартість фактично виконаних робіт.

Згідно п. 5.2 Договору, всі виконані позивачем роботи приймаються відповідачем згідно акту прийому-здачі виконаних робіт.

Оплата за Договором проводиться безготівково та поетапно (п. 6.3 Договору).

У відповідності до п. 6.4 Договору передплата за кожен етап робіт складає - 105.000,00 грн з урахуванням ПДВ.

Остаточний розрахунок проводиться поетапно після підписання акту виконаних робіт за кожен етап (п. 6.5 Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Так, позивач, виконуючи взяті на себе зобов'язання за Договором та на його умовах, виконав роботи загальною вартістю 307.548,53 грн, а відповідач їх отримав, що підтверджується Актами приймання виконаних підрядних робіт, які підписані з обох сторін спору та скріплені відбитками їх печаток (засвідчені копії вказаних актів наявні в матеріалах справи а їх оригінали оглянуто судом в судовому засіданні).

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем строку оплати виконаних позивачем робіт, відповідач, у строк, визначений п. 6.5 Договору, отримані ним роботи на користь позивача оплатив частково в сумі 279.239,20 грн. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості у розмірі 28.309,33 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 2.115,06 грн та інфляційних втрат в сумі 9.653,48 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Відповідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, жодного підтвердження щодо факту погашення відповідачем заборгованості перед позивачем в розмірі 28.309,33 грн, сторонами судового процесу до суду не подано.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 28.309,33 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

А тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат є арифметично вірними, а тому вимоги позивача про стягнення 3 % річних в сумі 2.115,06 грн та інфляційних втрат в сумі 9.653,48 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "РЕЛЕ" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72; ідентифікаційний код 19124549, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ТРЕЙДІНГ-К" (01023, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 8, кімната 22; ідентифікаційний код 31406701, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 28.309 (двадцять вісім тисяч триста дев'ять) грн 33 коп.; інфляційні втрати в розмірі 9.653 (дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят три) грн. 48 коп.; 3 % річних в сумі 2.115 (дві тисячі сто п'ятнадцять) грн 06 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25 травня 2015 року

Суддя С.В. Балац