ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

28 травня 2015 р. Справа № 902/513/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (вул.Берегівська-об"їздна, 11, м. Мукачеве, Закарпатська обл., 89600)

до: Приватного підприємства "ТАУ-Поділля" (вул. Театральна, 14, м. Вінниця, 21050)

про стягнення 88 771,66 грн.

Суд:

Суддя Кожухар М.С.

Секретар судового засідання Матущак О. В.

Представники:

позивача: Князь С. С. - за дорученням

відповідача: Гончарук Ю.В. - за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "ТАУ-Поділля" 88 771,66 грн., з яких: 35 863,08 грн. пені, 18 480,03 грн. інфляційних, 34 428,55 грн. - річних.

Ухвалою від 10.04.2015р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 12.05.2015р.

07.05.2015р. до суду надійшов відзив на позовну заяву б/н та дати (вх.№ 06-52/4480/15 від 07.05.2015р.), в якому відповідач не визнає позов в частині стягнення 66 487,67 грн., з яких: 25 018,79 грн. 24 % річних, 28 539,68 грн. пені та 13 429,20 грн. інфляційних нарахувань за Договором поставки № 339.

07.11.2011р. між сторонами укладено договір поставки № 339, відповідно до якого постачальник зобов'язувався передати, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах вказаного договору та додатків до нього, які є його невід'ємною частиною. В подальшому сторонами до договору вносились зміни додатковими угодами.

Однак, розрахунки здійснювались відповідачем неналежним чином, в результаті чого періодично утворювалась заборгованість, яка погашена у повному обсязі 08.09.2014р., про що вказано у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 15.01.2015р., справа № 902/815/14.

Окремими додатками до Договору поставки було передбачено поставку товару за умови 100% передоплати за товар, зокрема: додаток № 91 від 11.02.2014р., поставка товару на суму 326 450, 50 грн., поставлено за видатковою накладною № 438 від 11.02.2014р.; додаток № 93 від 28.03.2014р., поставка товару на суму 383 642,60 грн., поставлено за видатковою накладною № 1303 від 28.03.2014р.; додаток № 94 від 02.04.2014р., поставка товару на суму 409 007,40 грн., поставлено за видатковою накладною № 1469 від 02.04.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, незважаючи на факт відсутності передоплати, Позивач не призупинив поставку товару і на свій ризик здійснював поставку товару Відповідачеві, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі, видатковими накладними.

При цьому, укладений між сторонами договір поставки та додатки до нього не містять положень щодо строків оплати товару у випадку його поставки до здійснення покупцем 100% передоплати, не містить конкретного визначення строку виконання зобов'язання і норма ч. 4 ст. 538 ЦК України, отже строк виконання зобов"язання відповідачем по оплаті товару не може вважатись встановленим, а тому, з урахуванням вищевказаних приписів чинного законодавства України, такий строк має визначатись за правилами статті 530 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

До таких висновків дійшов Вищий господарський суд у своїй постанові від 16 вересня 2014 року у справі № 910/24505/13.

Також варто зазначити, що претензія Позивача була пред'явлена 07.02.2014 р. та стосувалась, відповідно, заборгованості, утвореної до її пред'явлення. На заборгованість за Додатковими угодами № 91, № 93 та № 94, оскільки вони укладались після 07.02.2014 р., ні претензія, ні вимога не надавались.

Таким чином, нарахування пені, 24 відсотків річних та інфляційних втрат на товар, що поставлений без попередньої оплати, є неможливим, оскільки Позивач не надавав вимоги щодо розрахунку за вказаний товар, тобто фактично прострочення не настало.

Крім того, враховуючи безперервну недостачу в розрахунках у період з початку 2014р. до 08.09.2014 р., з урахуванням положень п.3 ч.1 ст. 534 ЦК України першочергово погашалась основна сума боргу, тим більше, що Відповідачем при здійсненні розрахунків у призначенні платежу не зазначалось жодного разу про здійснення передоплати за товар у вказаний період.

Виходячи із вищевказаного, нарахування пені, 24 % річних та інфляційних втрат слід нараховувати на суму заборгованості у розмірі 420 902,13 грн., що визначена таким чином: загальний розмір неоплаченого товару у період з 05.08.2014р. по 07.09.2014р. становив 1 540 002,63 грн., як і вказано у розрахунку Позивача слід зменшити на суму додаткових угод (№91, № 93 та № 94), якими передбачалась передоплата і яка становить 1 119 100,50 грн.: 1 540 002,63 - 119 100,50 = 420 902,13. Таким чином сума нарахування 24% річних складає 9 409,76 грн., а не 34 428,55 грн. згідно позовної заяви.

Щодо нарахування пені, то її розмір слід також визначити, виходячи із наступного.

Сума заборгованості 420 902,13 грн. виникла з поставок за видатковою накладною № 930 від 19.03.2014р. на суму 345595,40 грн. та за видатковою накладною № 385 від 06.02.2014р. на суму 318283,60 грн. (в частині 75306,73 грн.).

Згідно п.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У Додатку № 90 до Договору від 04.02.2014р., згідно якого поставлено товар за видатковою накладною № 385 від 06.02.2014р. в п.2.1 визначено, що покупець оплачує 100% вартості товару протягом 15 календарних днів з дати відгрузки товару, тобто з 22.02.2014р. Однак, 6 місяців для нарахування пені на дане зобов'язання було до 22.08.2014р. Тобто, з 23.08.2014 р. по 07.09.2014 р. пеня може бути нарахована лише на 345 595,40 грн., що були поставлені за Додатковою угодою № 92. За даними НБУ у вказаний період облікова ставка становила 12.5 %, відповідно подвійна ставка - 25 %. Отож, з урахуванням викладеного, сума нарахування пені з 05.08.2014р. по 07.08.2014р. становить 7 823,40 грн., а не 35 863,08 грн., що вказана у позові.

Щодо нарахування інфляційних втрат, у вказаний Позивачем період їх також слід вираховувати із суми 420 902,13 грн. Таким чином, розмір інфляції складає 5 050,83 грн.

Отже, Відповідач визнає заборгованість за Договором поставки № 339 у розмірі 22 283, 99 грн., а стягнення у розмірі 66 487,67 грн. вважає незаконним та необґрунтованим.

В судовому засіданні 12.05.2015р. оголошено перерву до 28.05.2015р.

28.05.2015р. до суду від представника позивача надійшло пояснення б/н від 28.05.2015р., в якому останній зазначає таке.

В господарських судах на даний час розглядається справа № 902/1221/14 господарського суду Вінницької області за позовом ПАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" до ПП "ТАУ-Поділля" про стягнення 3 482 321,99 грн., у тому числі пені за період по 04.08.2014р. в сумі 410 125,21 грн., відсотків річних за період по 04.08.2014р. в сумі 687 600,27 грн., та інфляційних втрат за період червень 2014 р. включно в сумі 197 096,51 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19 травня 2015 року у справі № 902/1221/14, апеляційну скаргу ПАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" № 196 від 03.04.2015 року залишено без задоволення. Рішення господарського суду Вінницької області від 16.03.2015 року у справі № 902/1221/14 залишено без змін.

Отже, преюдиціальним рішенням Рівненського апеляційного господарського суду від 19.05.2015 року у справі № 902/1221/14 встановлено, що з урахуванням положень ст. 253 ЦК України прострочення зазначеної заборгованості почалось з 23.07.2014 року. Позивачем здійснено нарахування пені та 24 процентів річних до 04.08.2014 року. Оскільки суд не має права виходити за межі позовних вимог, перерахунок пені та 24 процентів річних повинен здійснюватись в межах заявлених вимог, тобто до 04.08.2014 року.

В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, преюдиціальним рішенням Рівненського апеляційного господарського суду встановлено, що вимога позивача про стягнення пені та процентів річних за період з 05.08.2014 року по 08.09.2014 рік, а також інфляційних втрат за період з липня 2014 року по 08.09.2014 рік по справі № 902/1221/14 не заявлялась.

Тому відповідач зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням індексу інфляції, 24% (двадцять чотири) відсотки річних, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно оплаченого товару.

За період з 05.08.2014р. включно по 07.09.2014р. включно сума 24% річних складає 34 428,55 грн.

За період з 05.08.2014р. включно по 07.09.2014р. включно на 08.09.2014р. сума пені складає 35 863,08 грн.

Враховуючи, що в справі №902/1221/14 яка розглядається господарським судом Вінницької області сума інфляційних витрат розраховувалась за період з жовтня 2013р. по червень 2014р. включно, Позивач в даному господарському позові розрахував суму інфляційних витрат за період з липня 2014р. по вересень 2014р. За період з 01.07.2014р. по 08.09.2014р. сума інфляційних втрат складає 18 480,03 грн.

Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу 24% річних за період з 05.08.2014р. включно по 07.09.2014р. включно у сумі 34 428,55 грн., пеню за період з 05.08.2014р. включно по 07.09.2014р. у сумі 35 863,08 грн., інфляційні втрати за період з 01.07.2014р. по 08.09.2014р. у сумі 18 480,03 грн., всього 88 771,66 грн.

В судове засідання 28.05.2015р. з"явились представники обох сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали господарської справи № 902/513/15 та судові рішення у господарській справі № 902/1221/14, суд встановив наступне.

07.11.2011р. між ВАТ "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (Постачальник) та ПП "Тау - Поділля" (Покупець) укладено договір поставки № 339, відповідно до якого Постачальник зобов'язується передати, а Покупець прийняти і оплатити нафтопродукти (надалі - Товар), на умовах цього Договору та Додатків до нього, які є невід'ємною частиною Договору (надалі - Додатки). Базис і терміни поставки, кількість, номенклатура і ціна Товар вказуються в Додатках до цього Договору та/або накладних на реалізацію Товару.

Ціна на кожну партію Товару, що поставляється за цим договором, вказується в Додатках до цього Договору та/або накладних на реалізацію Товару (п. 3.1. Договору).

Ціна цього Договору складається із загальної вартості товару, що постачається за цим Договором протягом строку його дії (п. 3.2. Договору).

Термін поставки Товару встановлюється в додатках до цього Договору на постачання конкретної партії Товару (п. 4.8. Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору, Покупець зобов'язаний здійснити 100% оплату вартості Товару не пізніше одного банківського дня з моменту виставлення Постачальником рахунку-фактури, якщо інше не передбачено відповідним додатком.

Відповідно до п. 7.1. Договору, при невиконанні чи неналежному виконанні зобов'язань за договором Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням положень цього Договору.

Відповідно до п. 7.3. Договору, в разі несвоєчасної оплати Товару Постачальник може стягнути з Покупця суму боргу з урахуванням індексу інфляції, 24% (двадцяти чотирьох) відсотків річних та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно сплаченого Товару.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2011 року. Якщо за 20 днів до закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не заявить про його розірвання чи зміну, договір вважається продовженим на наступний календарний рік. Даний договір може бути змінено лише за згодою сторін шляхом підписання додатку до даного Договору (п. 11.1. Договору) (а.с. 14-19).

16.12.2011р. сторони уклали додаткову угоду № 1 про внесення змін і доповнень до договору поставки № 339 від 07.11.2011р., якою:

Доповнено Договір пунктом 1.2. такого змісту: "1.2. Виконання зобов'язань Покупця по оплаті вартості Товару, а також інших зобов'язань, передбачених цим Договором, забезпечується іпотекою на умовах, визначених окремим іпотечним договором, підписаним Сторонами (Іпотекодержетель - Постачальник, Іпотекодавець - Покупець. Предмет іпотеки - комплекс АЗС, який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Арабея генерала, 3-а, реєстраційний номер 29565025, і земельна ділянка площею 0,1274 га за адресою м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 3-а, кадастровий номер №.:02:100:0003 (згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2011р., реєстр. №1968, кадастровий номер №.:02:100:0003).

Поставка Товару згідно цього Договору здійснюється тільки після укладення іпотечного договору.".

Доповнено Договір пунктами 3.3. та 3.4. такого змісту:

"3.3. У зв'язку з укладенням Сторонами іпотечного договору Постачальник надає Покупцю відстрочення оплати Товару на суму не більше 4 000 000 (чотири мільйони) грн. на умовах, зазначених у цьому Договорі та Додатках до нього.

3.4. Постачальник припиняє відпускати Покупцеві Товар на умовах відстрочення платежу в разі: 1) виникнення у Покупця простроченої заборгованості перед Постачальником; 2) виникнення між Сторонами будь-яких майнових і немайнових суперечок, претензій, порушення судових та інших справ; 3) наявність даних, що свідчать про можливість прострочення Покупцем перед Постачальником (в т.р., але не виключно, порушення справи про банкрутство Покупця, прийняття рішення про ліквідацію Покупця, порушення кримінальних справ відносно посадових осіб Покупця, затримання, взяття під варту посадових осіб Покупця, визнання судом посадових осіб Покупця недієздатними або обмежено дієздатними, пред'явлення до Покупця позовів та претензій на суму яка перевищує 50% (п'ятдесят відсотків) суми, зазначеної в п. 3.3. цього Договору, арешт рухомого та/або нерухомого майна Покупця, заборона на експлуатацію майна Покупця або на провадження певних видів діяльності тощо); 4) припинення іпотечного договору; 5) втрата, знищення або пошкодження предмета іпотеки або його частини, оспорювання третіми особами права власності Покупця на предмет іпотеки ".

Пункт 6.1. Договору викладено в такій редакції: "6.1. У зв'язку з укладенням Сторонами іпотечного договору Покупець сплачує Постачальнику Товар протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів від дати: при базисі СРТ - з моменту передачі партії Товару Постачальником перевізнику на ж/д станції відправлення - для ж/д перевезень або в пункті наливу - при поставці автомобільним транспортом; при базисі FCA нефтебаза Постачальника - с момента погрузки товару в ємності (автоцистерні) Покупця; при базисі DDР пункт призначення Покупця - з моменту доставки товару до названого пункту призначення; на умові ЕХW - з моменту підписання акту прийому-передачі Товару (накладної на реалізацію товару, видаткової накладної і т.д.); якщо базис поставки в документах на поставку товару не вказаний - з моменту підписання акту прийому-передачі Товару (накладної на реалізацію товару, видаткової накладної тощо)".

Пункт 11.1. Договору викладено в такій редакції: "11.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 31 грудня 2012 року. Якщо за 20 (двадцять) календарних днів до закінчення терміну дії цього Договору жодна із Сторін не заявить про його розірвання або зміну, Договір вважається продовженим на наступний календарний рік. Кількість таких пролонгацій не обмежується. Цей Договір може бути змінений лише за згодою Сторін шляхом підписання доповнення до цього Договору".

Відстрочка платежу, в розмірі, встановленому цією Додатковою угодою, надається поетапно: після підписання даної Додаткової угоди Постачальник постачає Покупцеві Товар на умовах, зазначених у Договорі та Додатках до нього, на суму 2 000 000 (два мільйони) грн. +/- 10% з відстрочкою платежу 15 (п'ятнадцять) календарних днів від дати, зазначеної в п. 6.1. Договору (з урахуванням змін, внесених цією Додатковою угодою); у разі якщо Покупець в повному обсязі і своєчасно сплатить вартість такого Товару, при наступних поставках Постачальник надаватиме Покупцеві відстрочку оплати Товару на суму не більше 4 000 000 (чотири мільйони) грн. на умовах, зазначених в Договорі і Додатках до нього.

Ця Додаткова угода набуває чинності з моменту його підписання представниками Сторін, є невід'ємною частиною Договору поставки №339 від 07.11.2011р., діє протягом усього терміну дії Договору поставки №339 від 07.11.2011р., складена в 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної із Сторін. (а.с. 20-21).

29.12.2012р. сторони уклали додаткову угоду до Договору поставки № 339 від 07.11.2011р., згідно з якою внесли зміни до п. 11.1 розділу 11 "термін дії і порядок розірвання договору" та викладено даний пункт в такій редакції: 11.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, скріплюється печатками і діє до 31 грудня 2013 року. Цей Договір може бути змінений тільки за згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення печатками (п. 2 Додаткової угоди).

Дана додаткова угода є невід'ємною частиною договору поставки № 339 від 07 листопада 2011року (п. 3 Додаткової угоди) (а.с. 22).

31.12.2013р. сторони уклали додаткову угоду до Договору поставки № 339 від 07.11.2011р., згідно з якою внесли зміни до п. 11.1 розділу 11 "термін дії і порядок розірвання договору" та викладено даний пункт в такій редакції: 11.1. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін, скріплюється печатками і діє до 31 грудня 2014 року. Цей Договір може бути змінений тільки за згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до даного Договору.

Дана додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення печатками (п. 2 Додаткової угоди).

Дана додаткова угода є невід'ємною частиною договору поставки № 339 від 07 листопада 2011року (п. 3 Додаткової угоди) (а.с. 23).

04.02.2014р. сторони підписали додаток № 90 до договору поставки № 339 від 07.11.2011р., в якому визначили назву товару, його кількість, вартість та ціну. Загальна вартість 318 283,60 грн.

Покупець здійснює 100% оплату за товар протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з дати відвантаження товару (п. 2.1. Додатку №90).

Отримання Товару здійснюється за довіреностю встановленого законодавством України зразка (п. 3.1. Додатку №90).

Поставка Товару здійснюється самовивозом на умовах FCА нафтобаза за адресою: вул. Шепитівська, 29, м. Новоград-Волинський Житомирської обл. (п. 3.2. Додатку №90).

Термін поставки: протягом 1 (одного) робочого дня від дати надання Покупцем до погрузки транспортного засобу з належним чином повіреною автоцистерною (п. 3.3. Додатку №90) (а.с. 24-25).

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № В00000444 від 04.02.2014р. на оплату товару на загальну суму 318 283,60 грн. (а.с. 26).

Позивач, на підставі видаткової накладної № В00000385 від 06.02.2014р. відвантажив відповідачу товар на загальну суму 318 283,60 грн. (а.с. 27).

11.02.2014р. сторони підписали додаток № 91 до договору поставки № 339 від 07.11.2011р., в якому визначили назву товару, його кількість, вартість та ціну. Загальна вартість 326 450,50 грн.

Покупець здійснює 100% передоплату за товар (п. 2.1. Додатку № 91).

Отримання Товару здійснюється за довіреностю встановленого законодавством України зразка (п. 3.1. Додатку №91).

Поставка Товару здійснюється самовивозом на умовах FCА нафтобаза за адресою: вул. Шепитівська, 29, м. Новоград-Волинський Житомирської обл. (п. 3.2. Додатку №91).

Термін поставки: протягом 1 (одного) робочого дня від дати надання Покупцем до погрузки транспортного засобу з належним чином повіреною автоцистерною (п. 3.3. Додатку №91) (а.с. 28-29).

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № В00000520 від 11.02.2014р. на оплату товару на загальну суму 326 450,50 грн. (а.с. 30).

Позивач, на підставі видаткової накладної № В00000438 від 11.02.2014р. відвантажив відповідачу товар на загальну суму 326 450,50 грн. (а.с. 31).

18.03.2014р. сторони підписали додаток № 92 до договору поставки № 339 від 07.11.2011р., в якому визначили назву товару, його кількість, вартість та ціну. Загальна вартість 345 595,40 грн.

Покупець здійснює 100% оплату за товар до 21.03.2014р. включно (п. 2.1. Додатку №92).

Отримання Товару здійснюється за довіреностю встановленого законодавством України зразка (п. 3.1. Додатку №92).

Поставка Товару здійснюється самовивозом на умовах FCА нафтобаза за адресою: вул. Шепитівська, 29, м. Новоград-Волинський Житомирської обл. (п. 3.2. Додатку №92).

Термін поставки: протягом 1 (одного) робочого дня від дати надання Покупцем до погрузки транспортного засобу з належним чином повіреною автоцистерною (п. 3.3. Додатку №92) (а.с. 32-33).

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № В00001042 від 18.03.2014р. на оплату товару на загальну суму 345 595,40 грн. (а.с. 34).

Позивач, на підставі видаткової накладної № В00000930 від 19.03.2014р. відвантажив відповідачу товар на загальну суму 345 595,40 грн. (а.с. 35).

Господарським судом Вінницької області розглянуто справу № 902/1221/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт - Мукачево" до Приватного підприємства "ТАУ- Поділля" про стягнення 3 482 321,99 грн., з яких 687600,27 грн. - 24% річних, 410125,21 грн. - пені, 197096,51 грн. - інфляційних втрат та 2187500,00 грн. штрафу.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 16.03.2015р. у справі № 902/1221/14 позов задоволено частково в сумі 26876,21 грн.; стягнуто з Приватного підприємства "ТАУ-Поділля" на користь Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" 13712,35 грн. пені, 13163,86 грн. 24% річних та 537,52 грн. у відшкодування витратпов'язаних зі сплатою судового збору; в решті позову відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р. у справі № 902/1221/14 рішення господарського суду Вінницької області від 16.03.2015 року у справі № 902/1221/14 залишено без змін.

Вказаними рішенням господарського суду Вінницької області та постановою Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 902/1221/14 крім вищезазначеного встановлено наступне.

07.11.2011р. між Публічним акціонерним товариством "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (позивач) та Приватним підприємством "ТАУ- Поділля" (відповідач) укладено договір поставки №339, відповідно до положень якого постачальник (позивач) зобов'язувався передати, а покупець (відповідач) прийняти та оплатити нафтопродукти на умовах вказаного договору та додатків до нього, які є його невід'ємною частиною. В подальшому, сторонами до договору вносились зміни, про що свідчать додаткові угоди, які містяться в матеріалах справи.

Позивач свої обов'язки по поставці товару виконав (видаткові накладні за період з 18.09.13 р. по 02.04.14 р.).

Відповідач порушив встановлені вказаним вище договором та додатковими угодами до нього строки проведення розрахунків за отримані нафтопродукти, в результаті чого, за ним періодично виникала заборгованість, про що свідчить оборотно-сальдова відомість по рахунку 3611 за період 15.08.2013 - 31.10.2014, акт звірки взаєморозрахунків за період 01.02.2014 - 10.06.2014 рр., рішення господарського суду Вінницької області від 06.11.2014 року та постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 15.01.2015 р. у справі № 902/815/14.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією №107 від 07.02.2014р. з проханням провести розрахунок за поставлені нафтопродукти.

Листом №60 від 03.03.2014р. відповідач борг підтвердив та гарантував погашення заборгованості в повному обсязі в найкоротші терміни.

З метою забезпечення належного виконання відповідачем зобов'язань по договору поставки №339 від 07.11.2011р. сторони по справі уклали іпотечний договір (без заставної) від 16.12.2011р. реєстр. №406, посвідчений Вімерт О.О., приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу.

На забезпечення виконання основного зобов'язання відповідач (іпотекодавець) передав позивачу в іпотеку нерухоме майно: комплекс, АЗС, розташований за адресою: Вінницька обл., м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а, реєстраційний номер 29565025, та земельну ділянку кадастровий номер :02:100:0003, площею 0,1274 га, цільове призначення - для комерційного використання, за адресою м. Вінниця, вул. Арабея Генерала, буд. 3а.

Згідно з п. 1.5. іпотечного договору (без заставної) від 16.12.2011р. реєстр. №406 за домовленістю Сторін на дату укладення цього Договору вартість предмету іпотеки складає 6250000 грн. без ПДВ, з яких 250 000 грн. без ПДВ - вартість земельної ділянки, 6 000 000 грн. без ПДВ - вартість комплексу АЗС.

У підтвердження існування заборгованості 10.06.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.02.2014 р. по 10.06.2014 р. за Договором № 339 від 07.11.2011 р. Відповідно до зазначеного акту звірки було встановлено заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 1600002,63 грн.

Як вбачається з матеріалів справи сума основного боргу відповідача перед позивачем по договору поставки № 339 від 07.11.2011 р. була погашена у повному обсязі 08.09.2014 р. платіжними дорученнями № 12234 від 11.06.2014 р., № 12266 від 17.06.2014 р., № 12374 від 02.07.2014 р., № 12826 від 08.09.2014 р.

Як свідчать матеріали справи, ПП "ТАУ - Поділля" не виконувало належним чином зобов'язання передбачені Договором №339 від 07.11.2011 р., додатками та додатковими угодами до нього, внаслідок чого позивачем заявлено позов про стягнення штрафних санкцій.

Порядок розрахунків між позивачем та відповідачем за Договором поставки № 339 від 07.11.2011 р. був врегульований розділом 6 договору "Порядок розрахунків" з урахуванням змін, внесених додатковими угодами.

Відповідно до п. 6.1 Договору поставки № 339 Покупець зобов'язаний здійснити 100% оплату вартості Товару не пізніше одного банківського дня з моменту виставлення Постачальником рахунку-фактури, якщо інше не передбачено відповідними додатками.

Відповідно до пункту 6.1 договору ( в редакції додаткової угоди №1 від 16.12.2011р.) у зв'язку з укладенням Сторонами іпотечного договору Покупець оплачує Постачальнику товар протягом 15 календарних днів від наступної дати; при базисі поставки СРТ - з моменту передачі Товару Постачальником перевізнику на ж/д станції відправлення - для ж/д перевезень або в пункті наливу - при поставці автомобільним транспортом; при базисі поставки FCA нафтобаза Постачальника - з моменту навантаження Товару в ємкості (автоцистерни) Покупця; при базисі поставки DDP пункт призначення Покупця - з моменту доставки Товару до вказаного пункту призначення; при умовах EXW - з моменту підписання акту прийому-передачі Товару (накладної на реалізацію Товару. Видаткової накладної іт.д.)

Зокрема додатками до договору №72 від 13.09.2013р., №73 від 17.09.2013р., №74 від 27.09.2013р., №75 від 27.09.2013р., №76 від 14.10.2013р., №77 від 14.10.2013р., №78 від 15.10.2013р., №79 від 18.10.2013р., №80 від 24.10.2013р., №81 від 12.11.2013р., №82 від 15.11.2013р., №83 від 03.12.2013р., №84 від 17.12.2013р., №85 від 10.01.2014р., №86 від 13.01.2014р., №87 від 16.01.2014р., №88 від 17.01.2014р., №89 від 22.01.2014р., №90 від 04.02.2014р., п. 2.1 було передбачено що Покупець здійснює 100% оплату за товар протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з дати відвантаження Товару.

Додатком №92 від 18.03.2014р. до договору у п.2.1 вказано, що Покупець здійснює 100% оплату за товар до 21.03.2014р. включно.

Крім того, окремими додатками до Договору поставки було передбачено поставку товару за умови 100% передоплати за товар, зокрема:

- Додаток № 91 від 11.02.2014 р., поставка товару на суму 326 450, 50 грн., поставлено товар за видатковою накладною № 438 від 11.02.2014 р.;

- Додаток № 93 від 28.03.2014 р., поставка товару на суму 383 642,60 грн., поставлено товар за видатковою накладною № 1303 від 28.03.2014 р.;

- Додаток № 94 від 02.04.2014 р., поставка товару на суму 409 007,40 грн., поставлено товар за видатковою накладною № 1469 від 02.04.2014 р.

Відповідно до пункту 6.3 Договору поставки № 339 взаєморозрахунки Сторін у відповідності з актом звірки взаєморозрахунків мають бути здійснені Сторонами не пізніше 30 банківських днів з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін.

Виходячи з аналізу положень Договору поставки № 339 від 07.11.2011 р., додатків та додаткових угод до нього, для визначення загального за Договором моменту прострочення зобов'язання слід виходити із положень пункту 6.3 зазначеного Договору.

30 банківських днів з моменту підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків від 10.06.2014 р. із сумою боргу в розмірі 1600002,63 грн. закінчились 22.07.2014 р.

Станом на 23.07.2014 р. заборгованість становила 1540002,63 грн., і прострочення сплати цієї суми почалось з 23.07.2014 р.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши вищезазначені судові рішення у справі № 902/1221/14 (копії яких долучені до матеріалів справи № 902/513/15), дослідивши і оцінивши інші матеріали справи № 902/513/15, суд дійшов такого висновку.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 р. у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який зокрема, передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 193 Господарського Кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як випливає з Договору, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що випливають з договору поставки товару.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч.1 ст. 693 ЦК України).

Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу ( ч.1 ст. 694 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно зі ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України він зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до положень ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.3. Договору, в разі несвоєчасної оплати Товару Постачальник може стягнути з Покупця суму боргу з урахуванням індексу інфляції, 24% (двадцяти чотирьох) відсотків річних та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно сплаченого Товару.

Дослідивши розрахунок заявлених до стягнення з відповідача 34 428,55 грн. - річних, суд дійшов висновку, що дані позовні вимоги підлягають задоволенню, як такі що відповідають законодавству та умовам Договору.

Рішенням господарського суду Вінницької області та постановою Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 902/1221/14 встановлено, що прострочення заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 1 540 002,63 грн. почалось з 23.07.2014р.

Отже, розмір пені заявлений за період з 05.08.2014р. по 07.09.2014р. становить 35 708,34 грн. (1 540 002,63 х 25% : 365 х 34 = 35 708,34 грн.).

У 2 пункті Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/928/2012 від 17.07.2012р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права", зазначено, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) [див. постанову Вищого господарського суду України від 05.04.2011 N 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.97 N 62-97р].

Зі змісту вказаних Рекомендацій випливає, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, що має місце з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а на суму боргу, що виникає з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

На цьому також наголошено у постанові Вищого господарського суду України від 01.02.2012 N 52/30).

Разом з тим, наведене позивачем при нарахуванні інфляційних до уваги не взято, внаслідок чого безпідставно завищено суму інфляційних, а отже позовні вимоги про стягнення з відповідача 18 480,03 грн. інфляційних за період 01.07.2014р. - 08.09.2014р., підлягають частковому задоволенню в розмірі 12 623,66 грн. - за серпень 2014 року, оскільки, як встановлено судами у господарській справі № 902/1221/14, прострочення заборгованості відповідача почалось з 23.07.2014 р.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача на позов, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та спростовуються обставинами, що встановлені рішенням господарського суду Вінницької області та постановою Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 902/1221/14.

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 82, 84, 115,116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ТАУ-Поділля" (вул. Театральна, 14, м. Вінниця, 21050, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Закарпатнафтопродукт-Мукачево" (вул. Берегівська-об"їздна, 11, м. Мукачеве, Закарпатська обл., 89600, ) 35708,34 грн. (тридцять п"ять тисяч сімсот вісім грн. 34 коп.) пені, 12623,66 грн. (дванадцять тисяч шістсот двадцять три грн. 66 коп.) інфляційних, 34428,55 грн.(тридцять чотири тисячі чотириста двадцять вісім грн. 55 коп.) річних та 1703,29 грн. (одну тисячу сімсот три грн. 29 коп.) у відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відмовити у позові в частині стягнення 154,74 грн пені та 5856,37 грн. інфляційних.

Повне рішення складено 02 червня 2015 р.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Берегівська-об"їздна, 11, м. Мукачеве, Закарпатська обл., 89600) - згідно заяви представника позивача (вх.№ 06-52/5204/15 від 28.05.2015р.)