ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.05.2015 р. Справа№ 914/1663/15

Суддя Сухович Ю.О. розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ УКРАЇНА", м.Київ

до відповідача Приватного підприємства "ТІЗ-КАРБОГАЗ", м.Глиняни, Золочівський район, Львівська область

про стягнення 183 575,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" до Приватного підприємства "ТІЗ-КАРБОГАЗ" про стягнення 183 575,08 грн.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви (вх.№1718 від 22.05.2015р.) до розгляду, судом встановлено наявність підстав для її повернення без розгляду на підставі ст.63 ГПК України, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як роз"яснено Вищим господарським судом України в п.п.2.20 п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013р. із змінами та доповненнями, чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Водночас, п.2.21. п.2 даної постанови передбачено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається із додатків до позовної заяви (вх.№1718 від 22.05.2015р.), позивачем долучено саме копію платіжного доручення №578 від 20.05.2015р. на суму 3671,50 грн., оскільки на ньому проставлено напис "з оригіналом згідно", печатка юридичної особи та підпис головного бухгалтера Тимуш С.М.

Крім того, в призначенні платежу вищевказаного платіжного доручення не вказано який саме позов оплачено судовим збором, зазначено лише: "судовий збір, за позовом ТОВ "ЕйСіПі Україна", господарський суд Львівської області, ".

Згідно з п.3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004р., із змінами та доповненнями, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Таким чином, графа "Призначення платежу" платіжного доручення №578 від 20.05.2015р. на суму 3671,50 грн. не містить відомостей про те, в якій саме справі сплачено судовий збір. Аналогічної правової позиції притримується Вищий господарський суд України (ухвала від 02.06.2014р. у справі №914/4463/13).

Вищий господарський суд України у постанові пленуму «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз"яснив, що за відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) повертається господарським судом без розгляду (п.п.2.22 п.2).

Відтак, долучена до позовної заяви копія платіжного доручення про сплату судового збору не є належним та допустимим доказом сплати судового збору по поданій позовній заяві.

Згідно із п.4 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи вищевикладене та п.3 ч.1 ст.57, п. 4 ст.63; ст. 86 ГПК України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЙСІПІ УКРАЇНА» позовну заяву (вх.№1718 від 22.05.2015р.) без розгляду. Додаток: позовна заява та додані до неї документи, всього на 104 аркушах.

2. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Сухович Ю.О.