КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р. Справа№ 910/608/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Зеленіна В.О.

при секретарі Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех»

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2015р.

у справі №910/608/15-г (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех»

до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії»

про розірвання (зміну) договорів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротех» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» про розірвання третейської угоди, яка викладена в п. 11.16. Договору про відкриття кредитної лінії №19-Н/13/66/КЛ-КБ від 01.08.2013р. шляхом виключення п. 11.16. з Договору про відкриття кредитної лінії №19-Н/13/66/КЛ-КБ від 01.08.2013р.; розірвання третейської угоди, яка викладена в п. 9.5. Договору застави від 09.08.2013р., шляхом виключення п. 9.5. з Договору застави від 09.08.2013р.; розірвання третейської угоди, яка викладена в п. 9.5. Договору застави від 01.08.2013р., шляхом виключення п. 9.5. з Договору застави від 01.08.2013р.; розірвання третейської угоди, яка викладена в п. 9.5. Договору застави №1 від 01.08.2013р., шляхом виключення п. 9.5. з Договору застави №1 від 01.08.2013р; розірвання третейської угоди, яка викладена в п. 9.5. Договору застави №2 від 0-1.08.2013р., шляхом виключення п. 9.5. з Договору застави №2 від 01.08.2013р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2015р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротех» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/608/15-г від 12.03.2015р. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

Скаржник зазначає про те, що третейські угоди були укладені сторонами в умовах, коли апелянт вів стабільну підприємницьку діяльність. Проте воєнні дії в зоні розташування апелянта (м. Донецьк) призвели до повного блокування роботи, обмеженості пересування та пересилання кореспонденції, інформаційної та фінансової ізольованості. Позивач вказує, що, звертаючись до суду з вимогою про розірвання третейських угод, він виходив з того, що наразі обставини змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б третейські угоди. Скаржник вказує, що в умовах інформаційної, транспортної, фінансової блокади він позбавлений можливості своєчасно отримувати інформацію про можливий розгляд справ у третейському суді, в умовах скорочення виробництва, фінансової неспроможності та штату фахівців апелянт не в змозі залучати на постійній основі фахівців для захисту своїх прав у третейському суді, забезпечити своєчасне подання доказів та участь у справі фахівців для з'ясування питань, які потребують спеціальних знань.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії», надав до матеріалів справи письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Агротех». При цьому відповідач посилається на постанову Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р., на положення Регламенту Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», а також вказує про те, що позивач має свого представника Кобцеву М.О., яка представляє інтереси позивача в судах.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015р. було прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех» та призначено її до розгляду на 20.04.2015р.

20.04.2015р. розгляд справи №910/608/15-г не відбувся, з огляду на перебування головуючого судді Шевченка Е.О. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р. розгляд справи №910/608/15-г було призначено на 25.05.2015р.

В судове засідання, призначене на 25.05.2015р. представники сторін не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від сторін до суду не надійшло.

Судова колегія апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін. При вирішенні цього питання також враховано обмеження, встановлені ст. 102 ГПК України, для розгляду апеляційних скарг.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

01.08.13р. між Публічним акціонерним товариством "Дочірній Банк Сбербанку Росії", як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротех", як позичальником, був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № 19-Н/13/66/КЛ-КБ, відповідно до умов якого кредитор відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в національній валюті України - гривні та окремими частинами (траншами) надає позичальнику кредитні кошти у порядку та на умовах, визначених цим Договором, а позичальник зобов'язується використовувати кредит на цілі, визначені даним Договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати кредитору проценти за користування кредитом, а також повернути кредитору кредит у терміни, встановлені цим Договором, та виконати інші умови Договору.

Пунктом 11.16. Договору сторони встановили, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрації постійного діючого третейського суду від 15.03.2013р., видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua. При цьому сторони Договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" є остаточними і обов'язковими з дати його винесення. Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього Договору.

09.08.13р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротех" , як заставодавцем, та Публічним акціонерним товариством "Дочірній Банк Сбербанку Росії", як заставодержателем, укладено Договір застави, зареєстрований в реєстрі за номером №2473, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань заставодавця, які випливають із Договору про відкриття кредитної лінії №19-Н/13/66/КЛ-КБ, укладеного між заставодавцем і заставодержателем 01.08.13р., з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії, які (зобов'язання), зокрема, але не обмежуючись, перелічені у статті 2 цього Договору та можуть виникнути в майбутньому за чинним основним Договором, заставодавець передає заставодержателю в заставу майно: транспортні засоби, які належать заставодавцю на праві власності та перелічені в Додатку № 1 (п. п. 1.1, 3.1 Договору застави № 2473 від 09.08.13.).

01.08.13р. між позивачем, як заставодавцем, та відповідачем, як заставодержателем, укладено Договір застави, зареєстрований в реєстрі за номером № 2314, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань заставодавця, які випливають із Договору про відкриття кредитної лінії №19-Н/13/66/КЛ-КБ, укладеного між заставодавцем і заставодержателем 01.08.13р., з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії, які (зобов'язання), зокрема, але не обмежуючись, перелічені у статті 2 цього Договору та можуть виникнути в майбутньому за чинним основним договором, заставодавець передає заставодержателю в заставу майно: транспортні засоби, які належать заставодавцю на праві власності та перелічені в Додатку № 1 (п. п. 1.1, 3.1 Договору застави № 2314 від 01.08.13.).

01.08.13р. між позивачем, як заставодавцем, та відповідачем, як заставодержателем, укладено Договір застави №1, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань заставодавця, які випливають із Договору про відкриття кредитної лінії №19-Н/13/66/КЛ-КБ, укладеного між заставодавцем і заставодержателем 01.08.13р., з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії, які (зобов'язання), зокрема, але не обмежуючись, перелічені у статті 2 цього Договору та можуть виникнути в майбутньому за чинним основним договором, заставодавець передає заставодержателю в заставу товари в обігу: поголів'я свиней, що належать заставодавцю на праві власності та перелічені в Додатку № 1 (п. п. 1.1, 3.1 Договору застави № 1).

01.08.13р. між позивачем, як заставодавцем, та відповідачем, як заставодержателем, укладено Договір застави №2, відповідно до умов якого в забезпечення виконання зобов'язань заставодавця, які випливають із Договору про відкриття кредитної лінії №19-Н/13/66/КЛ-КБ, укладеного між заставодавцем і заставодержателем 01.08.13р., з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом строку його дії, які (зобов'язання), зокрема, але не обмежуючись, перелічені у статті 2 цього Договору та можуть виникнути в майбутньому за чинним основним Договором, заставодавець передає заставодержателю в заставу основні засоби - племінне поголів'я свиней, що належать заставодавцю на праві власності та перелічені в Додатку № 1, Додатку № 2 та Додатку № 3 (п. п. 1.1, 3.1 Договору застави № 2).

Пунктами 9.5 Договору застави №2473 від 09.08.13р., Договору застави №2314 від 01.08.13р., Договору застави №1, Договору застави № 2 сторони погодили, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрації постійного діючого третейського суду від 15.03.2013р., видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua. При цьому, Сторони Договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" є остаточними і обов'язковими з дати їх винесення. Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього Договору.

Предметом розгляду у даній справі є вимоги про розірвання третейських угод, викладених в п. 11.16. Договору про відкриття кредитної лінії №19-Н/13/66/КЛ-КБ від 01.08.2013р. та п. 9.5. Договору застави від 09.08.2013р., Договору застави від 01.08.2013р., Договору застави №1 від 01.08.2013р., Договору застави №2 від 0-1.08.2013р., шляхом виключення цих пунктів з вказаних договорів.

Так, у відповідності до статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому Законом України "Про третейські суди", для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин. Третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом (ст. 2 Закону України "Про третейські суди").

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII "Третейське самоврядування" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 ЦПК України, стаття 12 ГПК України, стаття 6 Закону України "Про третейські суди"), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина п'ята статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22, стаття 64 Конституції України).

Одним зі способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

При цьому суд зазначає, що відповідно до статті 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про третейські суди" третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Таким чином, третейська угода є, по суті, договором, який визначає певні процесуальні права та обов'язки сторін, тоді як цивільна угода регулює матеріальні правовідносини.

Оскільки законодавством, зокрема Законом України "Про третейські суди", не передбачено окремого порядку розірвання третейських угод, суд вважає за можливе застосувати цивільно-правові норми, які регулюють питання розірвання цивільних договорів, тобто подібні за змістом правовідносини.

У відповідності до статті 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, укладаючи договір, сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ними цілей. Проте у ході виконання договору можуть виявитися обставини, які хоча і не були враховані сторонами при укладенні договору, але можуть істотно впливати на інтереси однієї чи обох сторін. Саме на такі випадки розраховані правила ст. 652 Цивільного кодексу України, які допускають можливість зміни або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин. При цьому інтереси сторін можуть порушуватись будь-якою зміною обставин, що виникають у процесі виконання договору. Проте лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору. За загальним правилом зміна обставин вважається істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли б це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Існування одночасно умов, що відповідно до ч. 2 ст. 652 є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору вимагає з'ясування змісту кожної окремо взятої умови. В момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане - є першою умовою. У відповідності до даної умови, події, що викликали ускладнення у виконанні договору, і які можна назвати "істотною зміною обставин" повинні мати місце або стати відомими сторонам (заінтересованій стороні) після укладення договору. Названа умова є відсутньою якщо буде встановлено, що заінтересована у розірванні або зміні договору сторона, знала про ці події і могла прийняти їх до уваги у момент укладення договору, а не легковажно ігнорувати їх. Легковажно проігноровані події, які і створили ускладнення, або іншими словами "істотну зміну обставин", створюють неможливість для сторони, яка заінтересована розірвати або змінити договір, покладатися на ускладнення. Зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагаються. Тобто, події, які викликають ускладнення не могли стороною бути розумно прийняті до уваги. Виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала б при укладенні договору. Мова йде про зменшення цінності отримуваного стороною за договором, включаючи випадки коли виконання взагалі більш не має ніякої цінності для сторони, що отримує виконання. Зменшення цінності отримуваного стороною за договором відбувається у випадку, коли суттєво змінюється договірна рівновага у силу істотного підвищення вартості виконуваного або у силу зменшення отримуваного стороною за договором. Із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Виходячи із змісту названої умови, випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. Прийняття на себе ризику зміни обставин не обов'язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може бути слідувати із самого характеру та змісту зобов'язання.

Виходячи з наведеного вище, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з судом першої інстанції з приводу того, що така обставина, як місцезнаходження позивача в зоні проведення антитерористичної операції та вірогідність у зв'язку з цим неналежного повідомлення третейським судом позивача про час та місце розгляду справи - не може бути підставою для розірвання третейських угод, викладених в п. 11.16 Договору про відкриття кредитної лінії № 19-Н/13/66/КЛ-КБ від 01.08.13., п. 9.5 Договору застави від 09.08.13., Договору застави від 01.08.13., Договору застави № 1 від 01.08.13., Договору застави № 2 від 01.08.13., оскільки відсутні всі умови, обов'язковість яких наведена в ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

При цьому слід відмітити, що дійсно, сторони в момент укладення вказаних третейських угод не могли передбачити, що настануть ті обставини, про які зазначає позивач у позові; зміна обставин зумовлена причинами, які позивач не може усунути; із договорів та звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе позивач.

Однак, враховуючи вищевикладені положення норм Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про третейські суди", суд дійшов висновку, що позивач безпідставно та необґрунтовано вважає, що виконання третейських угод, викладених в п. 11.16 Договору про відкриття кредитної лінії № 19-Н/13/66/КЛ-КБ від 01.08.13., п. 9.5 Договору застави від 09.08.13., п. 9.5 Договору застави від 01.08.13., п. 9.5 Договору застави № 1 від 01.08.13., п. 9.5 Договору застави № 2 від 01.08.13. може порушити співвідношення майнових інтересів сторін і позбавити позивача того, на що він розраховував при їх укладенні.

З огляду на процесуальний характер третейських угод, суд також наголошує на тому, що позивачем не доведено обов'язковості та невідворотності порушення процесуальних прав та інтересів сторін у випадку виконання третейських угод.

Відповідно до ч. 2 ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України, рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, зокрема, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно з ч. 1 статті 122-10 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відмовляє у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, зокрема, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

У статті 56 Закону України "Про третейські суди", яка визначає порядок видачі виконавчого документа, зазначено, що компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Тобто, підставою для скасування рішення третейського суду та відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду є, зокрема, неповідомлення належним чином учасника судового процесу про призначене засідання третейського суду. Отже, відповідач не позбавлений можливості у разі неповідомлення його належним чином про розгляд справи третейським судом скористатися процесуальними можливостями, які визначені ч. 2 ст. 122-5 та ч. 1 статті 122-10 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, і встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК України. Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить відомий процесуальному праву принцип допустимості доказів (засобів доказування). Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Позивачем не доведено належним засобами доказування наявність обставин, з якими закон, зокрема ст. 652 Цивільного кодексу України, надає можливість розірвати договір.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2015р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2015р. у справі №910/608/15-г залишити без змін.

3. Справу №910/608/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Е.О. Шевченко

Судді О.Ф. Синиця

В.О. Зеленін