ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р.Справа № 922/2642/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м. Київ
до Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», м.Харків
про стягнення 3750,51 гривень
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернувся з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" про стягнення сплаченого страхового відшкодування в розмірі 3750,51 грн., а також просив суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачем у результаті настання страхового випадку (ДТП) було виплачено страхове відшкодування в сумі 3750,51 грн. Між винуватцем ДТП та відповідачем було укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, що зумовлює виникнення у останнього обов'язку повернути кошти позивачу в регресному порядку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 квітня 2015 року було прийнято до розгляду вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 19 травня 2015 року.

18 травня 25015 року до суду від представника позивача надійшло клопотання (вх.№ 668), в якому останній підтримав позовні вимоги в повному обсязі, та просив розглядати справу за його відсутності.

В судове засідання 19 травня 2015 року сторони своїх уповноважених представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Розглянувши клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, керуючись положеннями ст. 22 ГПК України, враховуючи диспозитивність права сторони на участь у судовому засіданні, суд вважає за можливе це клопотання задовольнити та розглянути справу без участі представника позивача у судовому засіданні.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, без участі представника відповідача, в порядку ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

20 травня 2013 року між позивачем та Ромасенко Олександром Володимировичем (надалі - потерпілий) було укладено договір добровільного страхування №3654397/05АВ, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля "Шевролет", державний реєстраційний номер АХ 2350 ВН (надалі - автомобіль потерпілого).

21 жовтня 2013 р. о 08:00 год. в м.Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю двох транспортних засобів: 1) "Мазда", номерний знак АХ 8780 СМ, який знаходився в володінні та під керуванням Ломакіна Олександра Олександровича (надалі - винуватець); 2) автомобіль потерпілого.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження, страхове відшкодування яких склало 3750 (три тисячі сімсот п'ятдесят) грн. 51 коп.

Факт виплати позивачем потерпілому вказаних коштів підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 70823 від 13.11.2013 р. на суму 3750,51 грн.

Як свідчать Відомості № 9288235 про дорожньо-транспортну пригоду, між винуватцем ДТП та відповідачем було укладено договip страхування цивільно-правової відповідальності № АВ4974373 (надалі - поліс), франшиза згідно даного полісу, складає 0 (нуль) грн. 00 коп.

Позивач вважає, що викладені обставини свідчать про виникнення у відповідача регресного обов'язку з повернення коштів в сумі 3750,51 грн.

13 березня 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою про регресні вимоги (вих.№872 АГ/АХА), яка була отримана останнім 14.04.14 р., повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивач стверджує, що вказана вимога була залишена відповідачем без реагування, кошти в сумі 3750,51 грн. повернені не були, що й зумовило звернення до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно iз ст.993 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частина 1 статті 1191 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 року № 85/96-ВР, предметом страхування є цивільна відповідальність особи за заподіяну нею шкоду.

Відповідно до ст.1 вказаного Закону, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних ociб та юридичних ociб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Винуватець, як страхувальник, уклавши договір з спеціально уповноваженим суб'єктом господарювання (страховою компанією) накопичила (внесла) власні грошові кошти на рахунку цього суб'єкту для погашення шкоди пов'язаною з користуванням транспортним засобом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідальність за шкоду, заподіяну потерпілому, несе винуватець за рахунок своїх коштів, що накопичені у відповідача, який взяв на себе відповідальність щодо врегулювання питань розпорядження цими коштами (їх вирішення) та погашення шкоди, що виникне в наслідок винних дiй страхувальника за рахунок цих коштів та доходiв від їх вирішення за певну винагороду.

Оскільки на винну в скоєнні ДТП особу - на винуватця по cпpaвi - розповсюджується дія вказаного вище договору страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, то відповідно до умов цього договору об'єктом страхування е цивільна відповідальність власників транспортних засобів за збитки, які можуть бути заподіяні життю, здоров'ю та майну третіх ociб при використанні застрахованого транспортного засобу. Страховим випадком є настання відповідальності страхувальника у разі заподіяння шкоди третім особам внаслідок ДТП зазначеного транспортного засобу.

Відповідно до п.22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961- IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зi статтею 511 цього Кодексу у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто (частина 1 ст. 528 ЦК України).

Приписами статті 636 Цивільного кодексу України передбачена можливість укладання договору на користь третьої особи.

Договором страхування цивільно-правової відповідальності (страховим полісом) передбачається здійснення відшкодування за рахунок страхувальника заподіяних збитків.

Відповідно до пункту 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствами, установами, організаціями, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих, та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

На підставі норм ст.35 вищезазначеного Закону, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику (або якщо страховик невідомий - МТСБУ) відповідну заяву.

Згідно з положеннями Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" (п.37.1), виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та обсягах, визначених рішенням суду.

Таким чином, підстави вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги. Невиконання вказаних вимог є підставою для звернення до суду та стягнення зазначеної суми коштів згідно судового рішення.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані належні докази оплати позивачу коштів, що становлять предмет спору у даній справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав регресне зобов'язання з повернення позивачу коштів в сумі 3750,51 грн., а позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача в сумі 1827,00 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", ст.ст.22, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та керуючись ст.ст.1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» (61001, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.63, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м.Київ, вул.Іллінська, 8, ) суму сплаченого страхового відшкодування в poзмipi 3750,51 гривень та 1827,00 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.05.2015 р.

Суддя К.В. Аріт