ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2015 р.Справа № 922/2645/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Харківська міська рада, м. Харків
до ТОВ "АВ-КОМ", м. Харків
про стягнення 286 443,72 грн. доходів отриманих від безпідставно набутого майна
за участю представників:

позивача - Ворожбянов А.М., за дов. № 08-11/4849/2-14 від 04.11.2014 року

відповідача - Коваленко Ю.О., за дов. від 11.07.2014 року; Притула М.В., за довір. від 14.05.2015 року

за відсутності клопотання технічна фіксація судового засідання не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 12 серпня 2014 року по справі № 922/26451/14 за позовом Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-КОМ", про повернення безпідставно набутого майна та відшкодування доходів, які були одержані від цього майна у розмірі 286 443,72 грн., позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-КОМ" (61023, м. Харків, вул. Сумська, 128, кв. 72, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, , р/р 0002 в ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, , код платежу 24062200) доходи, отримані від безпідставно набутого майна, в розмірі 286447,72 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-КОМ" (61023, м. Харків, вул. Сумська, 128, кв. 72, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, , рахунок 2986, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011) судовий збір у розмірі 5728,95 грн. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20 листопада 2014 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-КОМ" задоволено. Рішення господарського суду Харківської області від 12 серпня 2014 року у справі № 922/2645/14 скасовано в частині стягнення з ТОВ "АВ-КОМ" доходів, отриманих від безпідставно набутого майна, в розмірі 286 447,72 грн., а також судового збору у розмірі 5 728,95 грн. Прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволені позову відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

25 лютого 2015 року постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу позивача - Харківської міської ради задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20 листопада 2014 року у справі № 922/2645/14 господарського суду Харківської області та рішення господарського суду Харківської області від 12 серпня 2014 року скасовано в частині позовних вимог про стягнення 286 447,72 грн. за безпідставне користування майном. Справу № 922/2645/14 в скасованій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області. В решті Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20 листопада 2014 року у справі № 922/2645/14 та рішення господарського суду Харківської області від 12 серпня 2014 року залишено без змін.

23 березня 2015 року справу повернуто до господарського суду Харківської області. Автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області 24 березня 2015 року справу № 922/2645/14 призначено для розгляду судді Калініченко Н.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 березня 2015 року справу № 922/2645/14 призначено до розгляду у судовому засіданні на 14 квітня 2015 року. Розгляд справи неодноразово відкладався, в засіданні суду 27 квітня 2015 року по розгляду даної справи було оголошено перерву до 19 травня 2015 року та до 25 травня 2015 року.

25 травня 2015 року після перерви судове засідання було продовжено, представники сторін в засідання суду 25 травня 2015 року з'явилися.

Представник позивача позовні вимоги в частині стягнення коштів у розмірі 286 443,72 грн. доходу від використання земельної підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представники відповідача проти позову в частині стягнення грошових коштів заперечують в повному обсязі, оскільки вважають позовні вимоги безпідставними.

В судовому засіданні 25 травня 2015 року учасники судового процесу не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

13 березня 2006 року Акціонерне товариство "Біомос" продало, а відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ - КОМ", придбав нежитлову будівлю літ. "А-2", цеглину, загальною площею 555,6 кв.м., що розташована в будинку № 2 по Харківській набережній в місті Харкові (договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 13 березня 2006 року, т. 1 арк. спр. 58-59).

10 квітня 2016 року відповідач звернувся до позивача з листом вих. № 2 від 10.04.2006 р. (вх. б/н від 10.04.2006 р.) (т.с. 1, арк. спр. 83) про надання дозволу на розробку проекту відводу земельної ділянки для експлуатації та обслуговування приміщення.

Рішенням Харківської міської ради 7 сесії 5 скликання від 22.11.2006 р. за № 178/06 "Про надання згоди на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" надано згоду на розробку проектів відведення земельних, в тому числі й відповідачу - ТОВ "АВ-КОМ" загальною площею, орієнтовно 0,0500 га. по Харківській набережній, 2 (Московський район) для експлуатації і обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-2" (т.с 1, арк. спр. 70, 71).

Рішенням Харківської міської ради 17 сесії 5 скликання від 25 грудня 2007 року № 292/07 "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" Товариству з обмеженою відповідальністю "АВ-КОМ" надано в оренду строком до 01 грудня 2012 року земельну ділянку площею 0,0505 га, у тому числі: ділянка № 1 - 0,0392 га. та ділянка № 2 - 0,0113 га по Харківській набережній, 2 (Московський район) для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "А-2" (т.с. 1, арк. спр. 112, 113).

21 серпня 2008 року, на підставі вказаного рішення ХМР від 25.12.2007 р., Харківським міським головою підписано з Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ-КОМ" два договори оренди землі за земельними ділянками1 та 2, які знаходяться за адресою м. Харків, Харківська набережна, 2, строком до 01 грудня 2012 року, які (договори), відповідно до діючого на той момент Порядку оформлення договорів оренди землі у місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 03 жовтня 2007 року № 203/07, були передані до управління земельних ресурсів у м. Харкові для їх державної реєстрації.

Відповідно до статей 18 та 20 Закону "Про оренду землі" (в редакції, що була чинною на момент їх укладення між сторонами), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації; укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, яка проводиться у порядку, встановленому законом.

Статтею 24 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (в редакції станом на 2008 рік) встановлено виключний перелік підстав, згідно з яким може бути відмовлено у державній реєстрації прав, а саме: якщо заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону; нерухоме майно або більша за площею його частина перебуває в іншому реєстраційному (кадастровому) окрузі; із заявою про державну реєстрацію звернулася особа, яка відповідно до цього Закону не може бути суб'єктом права власності на даний об'єкт нерухомого майна або представником такого суб'єкта; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують; заяву про державну реєстрацію права власності відповідно до правочину про відчуження нерухомого майна було подано після державної реєстрації обмежень, вчинених щодо цього майна; заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване. Відмова в державній реєстрації прав із підстав, зазначених в абзаці четвертому частини першої цієї статті, не позбавляє особу права повторно звернутися із заявою за умови усунення підстав для відмови у державній реєстрації прав. Згідно статті 25 вказаного Закону, кадастровим номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, позначений цифрами, який присвоюється кожному окремо визначеному об'єкту нерухомого майна, який не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування цього об'єкта; присвоєння кадастрового номера об'єкту нерухомого майна здійснюється відповідно до закону.

Відносини із реєстрації договорів оренди землі, на час їх укладання, регулювалися, зокрема Законом "Про оренду землі", Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 2 липня 2003 року № 174 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962).

Як вбачається з листа ХРД Центру ДЗК № 01-21-30/7248 від 17 вересня 2008 року (т.с. 1, арк. спр. 131), останній позбавлений можливості проведення державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок загальною площею 0,0505 га., що знаходиться за адресою: м. Харків, Харківська набережна, 2, для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ "А-2". де орендарем виступає ТОВ "АВ-КОМ", в зв'язку з тим, що станом на 16 вересня 2008 року згідно Книги реєстрації державних актів на право власності на землю громадян, юридичних осіб та договорів оренди, постійного та тимчасового користування землю на земельну ділянку за адресою: м. Харків, Харківська набережна, 2 зареєстровано договір оренди за АТ "Біотос" реєстраційний номер № 151/01 від 16.07.2001 р., який на цей час не анульовано. Запропоновано управлінню земельних ресурсів у м. Харкові надати до ХРФ ДП ЦДЗК технічну документацію (проект відведення) на земельну ділянку за вказаною адресою.

Державна реєстрація вказаних вище договорів оренди не була здійснена, в матеріалах справи відсутні докази повторного звернення позивача з метою державної реєстрації договорів оренди. Тобто, в даному випадку, відсутні провина відповідача, оскільки договори є незареєстрованими не з його вини.

28 травня 2014 року головним спеціалістом відділу контролю за використанням земель Департаменту самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради було здійснено заходи самоврядного контролю за додержанням вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Харків, набережна Харківська, 2. Під час проведення вказаних заходів було встановлено, що з 13 березня 2006 року по теперішній час відповідач використовує земельну ділянку за адресою: м. Харків, Харківська набережна, 2, без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України. Про відповідні обставини було складно Акт обстеження та визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки за адресою: м. Харків, набережна Харківська, 2 (т.с. 1, арк. спр. 14).

Як вказує позивач, посилаючись на лист ДПІ у Московському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 04 червня 2014 року № 52/7/9/20-34-15-03-30, відповідачем сплачено за період з 01 червня 2011 року по 30 квітня 2014 року земельний податок за спірну земельну ділянку у розмірі 37 993,04 грн.

Позивач наполягає на безпідставному користуванні відповідачем спірною земельною ділянкою, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача дохід, отриманий від безпідставного набуття майна у розмірі 286 443,72 грн. (розмір доходу від користування відповідачем земельною ділянкою, виходячи з розміру плати за землю).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Статтею 1214 Цивільного кодексу України передбачено визначення реального розміру неодержаного прибутку.

Як вбачається зі змісту статей 1212, 1213, 1214 ЦК України, зокрема, із вжитого в них терміну "потерпілий", ці статті застосовуються до деліктних правовідносин, коли фізичній або юридичній особі завдано шкоду шляхом порушення їх охоронюваних законом прав, зокрема - майнових.

Отже, для застосування вищезазначених норм ЦК має бути доведено факт протиправності дій відповідача.

Даний висновок узгоджується з правовою позицію Вищого господарського суду України, яким у постанові від 06 листопада 14 року у справі № 922/1087/14 вказано, що вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власності житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення ст. 22 Цивільного кодексу України та в ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України. Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

Втім, позивачем не доведено наявність вищевказаних елементів цивільного правопорушення в діях відповідача. Більш того, позивач у своїй позовній заяві зазначає, що дії відповідача з набуття земельної ділянки, як наслідок придбання у власність будівлю, не порушують норми права, передбачені чинним законодавством, а тому ці дії з набуття земельної ділянки не є протиправними.

Враховую викладене, застосування 1212, 1213, 1214 ЦК України в даному випадку є неправомірним.

Заявлена до стягнення сума грошових коштів розрахована позивачем, виходячи з розміру орендної плати за земельну ділянку.

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового Кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Договори оренди на спірну земельну ділянку хоч й укладалися, втім не були зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, що діяла на момент підписання договорів оренди земельної ділянки) договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

Таким чином, розрахунок позивача про отримані доходи відповідачем оснований на припущеннях та є недоведеним.

Згідно з пунктом 287.6 статті 287 Податкового Кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину), податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди, їх частини, з урахуванням прибудинкової території, сплачуються на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Також, відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Згідно ст. 269 Податкового кодексу України, платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (п. 287.1 статті 287 Податкового кодексу України ). Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Для визначення розміру податку та орендної плати, відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (стаття 23 Закону України "Про оцінку земель").

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки визначає вартість квадратного метра певної земельної ділянки.

Таки чином, для встановлення загальної нормативної вартості земельної ділянки необхідно встановити конкретний розмір такої земельної ділянки.

Позивач визначає, що відповідно до Акту обстеження та визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки (т.с. 1, арк.спр.14) розмір спірної земельної ділянки становить 0,0505 га.

Втім, така позиція позивача базується на припущеннях та з достовірністю не підтверджується матеріалами справи.

Згідно Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 N 376, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється 1) юридичною особою, що володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі якої працює не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників або фізична особа - підприємець, яка володіє необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованим інженером-землевпорядником на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; 2) на замовлення орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); 3) на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вказаний Акт обстеження та визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки складено головним спеціалістом відділу контролю за використанням земель Департаменту самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради.

Відповідно до Положення про Департамент самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради (додаток № 130 до рішення Харківської міської ради 6 скликання від 24.11.2010 № 07/10 в редакції рішення 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 № 1188/13), він не має повноважень щодо визначення меж, розмірів земельних ділянок, а виконує на самоврядних засадах контрольну функцію належного використання земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно приписів ст. 79-1 ЗК України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Крім того, результати проведеного позивачем обстеження і, як наслідок, проведені розрахунки доходу, одержаного від безпідставно набутого майна (земельної ділянки), які заявлено до стягнення, суперечать наявним у справі доказами. Так, в акті вказується, що площа обстеженої земельної ділянки, яка використовується відповідачем, складає 0,0505 га. В той час, з наявних в матеріалах справи доказів - договори оренди землі, державна реєстрація яких не була проведена, вбачається, що відповідач користується окремо земельною ділянкою площею 0,0392 га. (землі житлової та громадської забудови - несільськогосподарського призначення) та окремою земельною ділянкою площею 0,0113 га. (землі транспорту - несільськогосподарського призначення). На підставі вказаного Акту обстеження та за розрахунками доходу, одержаного від безпідставно набутого майна (земельної ділянки) територіальної громади м. Харкова (т.с. 1, арк.спр. 18, 19) застосовано коефіцієнти Км2, Км3, Кф та відповідний індекс індексації, водночас, згідно до витягу з форми 6-зем (т.с. 1, арк. спр. 104) земельна ділянка загальною площею 0,0505 га. - це землі змішаного використання. Отже, при проведенні вказаних розрахунків позивачем також не було враховано належне застосування відповідних коефіцієнтів, що призвело до помилкового розрахунку.

На підставі викладеного, позивачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не підтверджено розмір заявлених до стягнення грошових коштів.

Слід також зазначити, що позивачем здійснено нарахування суми одержаного відповідачем доходу за період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року та з 01 січня 2014 року по 01 червня 2014 року, при цьому позивачем, всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, не наведено мотивування, чому саме 01 липня 2011 року позивач дізнався або міг дізнатися про безпідставність володіння земельною ділянкою Товариством з обмеженою відповідальністю "АВ-КОМ", на якій розташований об'єкт нерухомості, придбаний відповідачем у власність ще у 2006 році.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача доходів, отриманих від використання безпідставно набутого майна в розмірі 286 447,72 грн. не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст. 49 ГПК України та, у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, покладає їх на позивача.

З огляду на наведене, керуючись та ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 69, 77, 82-85, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ-КОМ" доходів, отриманих від безпідставно набутого майна в розмірі 286 443,72 грн. - відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 28.05.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/2645/14