ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р. Справа № 909/964/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді М.І. Хабіб

суддів В.М.Гриців

Я.О. Юрченка

при секретарі судового засідання Мазепа Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Тора-10", вих.№02/15 від 11.02.2015

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2015

у справі № 909/964/14

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Тора-10", м. Івано-Франківськ

до відповідача: Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

про визнання права користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Галицька-Витвицького, м Івано-Франківськ, кадастровий номер -:01:009:0074 на умовах поновленого договору оренди, визнання недійсним рішення Івано-Франківської міської ради № 1265-40 від 24.12.2013 року та пункту 1.1. рішення Івано-Франківської міської ради № 1455-45 від 19.06.2014 року, зобов'язання Івано-Франківської міської ради укласти із товариством з обмеженою відповідальністю "Тора-10" додаткову угоду до Договору оренди землі № 372 від 31.08.2010 про поновлення договору оренди землі

за участю представників :

від позивача - Федченко М.О. - представник ( довіреність в матеріалах справи);

від відповідача - Буджак В.М.- представник ( довіреність в матеріалах справи);

Апеляційну скаргу прийнято до провадження 18.02.2015 розгляду колегією суддів у складі: судді - доповідача М.І.Хабіб, суддів О.В.Зварич, Я.Ю. Юрченка.

Ухвалою суду від 31.03.2015 продовжено строк розгляду скарги на 15 днів , розгляд справи відкладено на 28.04.2015.

У зв'язку з перебуванням судді Я.О.Юрченка у відпустці розпорядженням голови суду від 27.04.15 у склад колегії суддів замість судді Я.О.Юрченка введено суддю В.М. Гриців.

У зв'язку з перебуванням судді О.В. Зварич у відпустці розпорядженням голови суду від 19.05.2015 у склад колегії суддів замість судді О.В. Зварич введено суддю Я.О. Юрченка.

При зміні складу колегії суддів розгляд справи розпочинався заново.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ТзОВ"Тора-10" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської міської ради про визнання за товариством права користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Галицька-Витвицького, м Івано-Франківськ, кадастровий номер -:01:009:0074, на умовах поновленого договору оренди; визнання недійсним рішення Івано-Франківської міської ради № 1265-40 від 24.12.2013; визнання недійсним пункту 1.1. рішення Івано-Франківської міської ради № 1455-45 від 19.06.2014; зобов'язання Івано-Франківської міської ради укласти із товариством з обмеженою відповідальністю "Тора-10" додаткову угоду до Договору оренди землі № 372 від 31.08.2010 про поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що що договір оренди був укладений на 3 роки. 06.09.2013 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг міської ради про поновлення договору оренди оренди землі, надавши всі необхідні документи для поновлення договру оренди землі на новий строк. Однак позивачу стало відомо, що рішенням Івано-Франківської міської ради № 1265-40 від 24.12.2013 відмовлено в поновленні договору оренди землі, а рішенням міської ради № 1455-45 від 19.06.2014 надано дозвіл міській раді на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянгки площею 1.2 га для обслуговування скверу. Посилаючись на ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», Положення про оренду земельних ділянок у місті Івано-Франківську та порядку розрахунку орендної плати за земельні ділянки, затверджене рішенням Івано-Франківської міської ради № 555-18 від 30.12.2011 ( далі- Положення про оренду), рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 у справі «Стретч проти Сполученого Королвства Великобританії», позивач стверджує про порушення його переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки, незаконність оспорюваних рішень міської ради та просить задоволити позов.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2015 у справі № 909/964/14 (колегія суддів у складі: головуючого - судді Деделюка Б.В., суддів Шіляк М.А., Малєєвої О.В.) відмовлено в задоволенні позову.

При відмові в позові суд першої інстанції виходив з того, що строк дії договору було визначено до 30.10.2013. За умовами договору позивач мав повідомити міську раду не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору про поновлення його на новий строк, тобто повідомити до 30.08.2013. Суд встановив, що позивач у встановлений строк цих дій не вчинив, при цьому суд не взяв до уваги посилання позивача на його звернення 06.09.2013 до Центру надання адміністративних послуг міської ради з огляду на те , що позивач звертався 06.09.2013 про надання йому послуги - підготовка проектів договорів оренди землі. Таким чином, оскільки у встановлений строк позивач письмово не повідомив міську раду про намір продовжити дію договору оренди, не довів, що ним подавався проект додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, та враховуючи наявність заперечень міської ради щодо поновлення дії договору оренди, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2015 у справі № 909/964/14 скасувати, прийняти нове, яким позов задоволити.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач у встановлений строк не звернувся до міської ради щодо продовження договору оренди землі, не подав необхідних документів та стверджує, що 06.09.2013 звернувся до міської ради та подав необхідні документи. Крім того позивач вказує, що після закінчення дії договору він продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачує орендну плату. Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував ст. 33 ЗУ « Про оренду Землі» та ст. 17 ЗУ « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зокрема рішення Європейського суду з прав людини від 24.07.2003 у справі

«Стретч проти Сполученого Королвства Великобританії».

В судовому засіданні 19.05.2015 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Івано - Франківською міською радою ( орендодавець) та ТзОВ"Тора-10"( орендар) укладено договір оренди землі № 372 від 31.08.2010, за умовами якого в оренду передається земельна ділянка площею 1, 8087га, яка знаходиться в м. Івано-Франківську в районі вул. Галицька- Витвицького, для будівництва спортивно-відпочинкового комплексу з підземним паркінгом, багатоповерхових житлових будинків з приміщеннями громадського призначення та благоустроєм прибережної зони р. Бистриці- Солотвинської в районі вул. Галицька- Витвицького, при умові влаштування дитячих та спортивних майданчиків загальною площею 0,4000га.

Договір укладено на 3 роки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендододавця про намір продовжити його дію( п.8 договору).

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації ( п.42 договору).

Договір зареєстрований у Івано - Франківській регіональній філії Центру ДЗК при Держкомземі України 30.12.2010.

Земельна ділянка передана оредареві по акту -примання передачі.

Як вбачається з матеріалів справи( декларації про готовність обєкта до експлуатації від 08.08.2013, рішення міської від 16.10.2013 №551про присвоєння поштових адрес тощо), на частині орендованої земельної ділянки знаходиться збудований позивачем житловий будинок та незавершене будівництво, частина земельної ділянки залишилася не забудованою.

06.09.2013 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Івано- Франківської міської ради для одержання послуги - підготовка проектів договорів оренди( т.1, а.с. 27).

Письмового повідомлення про намір продовжити дію договору оренди, надісланого міській раді у строк, встановлений пунктом 8 договору, позивач суду не подав.

З матеріалів справи вбачається, що мешканці міста виступили проти забудови частини земельної ділянки, яка була передана в оренду позивачу. За наслідками розгляду звернення громадян міська рада прийняла рішення № 1265-40 від 24.12.2013 про заперечення у поновленні договору оренди землі ТзОВ"Тора-10" в районі вул. Галицька- Витвицького в прибережній зоні р. Бистриці- Солотвинської.

25.12.2013 позивач подав у Дозвільний центр міської ради заяву( реєстраційний № 71619 ) про поновлення договору оренди землі ( т.1, а.с. 79). У відповідь на звернення позивача Управління земельних ресурсів міської ради повідомило позивача листом від 14.01.2014 № 956/34/01/02 (т.1, а.с. 76), що рішенням № 1265-40 від 24.12.2013 міська рада заперечила проти поновлення договору оренди та вказало на необхідність виготовлення проектної документації із землеустрою щодо уточнення площі земельної ділянки ( в строну зменшення) , після чого подати відповідний пакет документів на розгляд.

Позивач звернувся до міської ради листом № 76 від 19.03.2014 ( т.1, а.с. 75), в якому просив відкласти розгляд питання питання про поновлення договору оренди у звязку з підготовкою документів щодо зміни конфігурації та зменшення площі земельної ділянки.

Рішенням Івано-Франківської міської ради № 1455-45 від 19.06.2014 надано дозвіл міській раді на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянгки на вул. Галицькій орієнтовно площею 1.2 га для обслуговування скверу.

Дослідивши обставини справи, доводи скаржника, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» , законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 цього Закону визначені істотні умови договору оренди землі, якими є, зокрема, об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), строк дії договору оренди, орендна плата тощо. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно частинами 1-3 ст. 33 ЗУ « Про оренду землі» у редакції Закону України від 17.02.2011 р. N 3038-VI, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Як зазначено у правових позиціях Верховного Суду України щодо застосування земельного законодавства , викладених у постановах , прийнятих за результатами розгляду господарських, цивільних та адміністративних справ у 2008-2015роках (упорядковано Вищим господарським судом України, лист від 01.04.2015 № 07.01-11/493), для застосування частини першої ст. 33 ЗУ « Про оренду землі» необхідно встановити наступні юридичні факти:

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

-орендар до спливу строку договіору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

- до листа - повідомлення оренда додав проект додаткової угоди;

- орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що міською радою та позивачем був укладений договір оренди землі № 372 від 31.08.2010, на виконання якого міська рада передала позивачу в оренду земельну ділянку площею 1, 8087га, яка знаходиться в м. Івано-Франківську в районі вул. Галицька- Витвицького, для будівництва спортивно-відпочинкового комплексу з підземним паркінгом, багатоповерхових житлових будинків з приміщеннями громадського призначення та благоустроєм прибережної зони р. Бистриці- Солотвинської в районі вул. Галицька- Витвицького.

Договір укладено на 3 роки. За умовами договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації ( пункти 8 та 42 договору). Договір зареєстрований у Івано - Франківській регіональній філії Центру ДЗК при Держкомземі України 30.12.2010. Отже, строк дії договору встановлено до 31.12.2013.

Договором ( п.8) передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендододавця про намір продовжити його дію.

Таким чином, позивач мав повідомити міську раду до 31.10.2013 про укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), додавши до повідомлення підписаний проект додаткової угоди.

Відтак апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що строк дії договору встановлено до 30.10.2010 та що позивач повинен був повідомити міську раду до 30.08.2013 про намір продовжити дію договору оренди.

Поряд з тим суд першої інстанції при розгляді спору встановив, що у встановлений строк позивач письмово не повідомив міську раду про намір продовжити дію договору оренди, не довів, що ним подавався проект додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах. Позивач стверджує, що 06.09.2013 він звернувся до міської ради та подав необхідні документи на поновлення договору оренди.

Твердження позивача суперечать фактичним обставинам справи, оскільки 06.09.2013 позивач звертався не до міської ради з повідомленням про поновлення договору оренди, а до Центру надання адміністративних послуг Івано- Франківської міської ради для одержання послуги - підготовка проектів договорів оренди ( т.1, а.с. 27).

Пунктом 10.2 Положення про оренду земельних ділянок у місті Івано-Франківську та порядку розрахунку орендної плати за земельні ділянки, затверджим рішенням Івано-Франківської міської ради № 555-18 від 30.12.2011, встановлено , що орендарі земельних ділянок, які мають намір продовжити користуватися земельною ділянкою, повинні за 60 днів до закінчення терміну дії договору звернутися у Дозвільний центр м. Івано-Франківська із заявою та подати відповідні документи, зокрема, проект договору оренди (поновлений), підписаний орендарем та скріплений його печаткою.

Заяву про поновлення договору оренди землі позивач подав у Дозвільний центр міської ради (реєстраційний № 71619 ) лише 25.12.2013 ( т.1, а.с. 79).

На думку колегії суддів, звернення позивача 06.09.2013 до Центру надання адміністративних послуг Івано- Франківської міської ради для одержання послуги - підготовка проектів договорів оренди не може бути належним і допустимим доказом подання міській раді у встановлений строк повідомлення про намір укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) та доказом долучення до повідомлення підписаного орендарем проекту договору оренди (поновленого).

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у встановлений строк позивач не повідомив міську раду про намір продовжити дію договору оренди, не довів надання проекту договору оренди (поновленого) та вважає правомірним відхилення судом першої інстанції посилань позивача на його звернення 06.09.2013до до Центру надання адміністративних послуг Івано- Франківської міської ради для одержання послуги - підготовка проектів договорів оренди.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що прийняття міською радою 24.12.2013 рішення про заперечення у поновленні договору оренди землі підтверджує наявність на момент прийняття цього рішення повідомлення позивача про його намір продовжити дію договору на новий строк, оскільки в рішенні від 24.12.2013 вказано, що воно прийняте міською радою за результатами розгляду звернення мешканців міста, які заперечували проти забудови земельної ділянки, а не за результатами розгляду повідомлення орендаря. Міська рада згідно із ЗУ «Про органи місцевого самоврядування в Україні» наділена повноваженнями розпоряджатися землями міста, передавати в оренду, укладати договори оренди, продовжувати чи не продовжувати їх дію. З огляду на звернення мешканців міста, відсутність у встановлений строк повідомлення орендаря про намір продовжити дію договору оренди на новий строк та закінчення 30.12.2013 строку дії договору оренди , апеляційний суд вважає, що прийняття міською радою за результатами розгляду звернення мешканців міста рішення від 24.12.2013 про заперечення у поновленні договору оренди землі на новий строк не суперечить закону.

Скаржник вказує на те, що він продовжує продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та сплачує орендну плату.

Відповідно до частини шостої ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Як зазначено вище, заяву про поновлення договору оренди землі позивач подав у Дозвільний центр міської ради лише 25.12.2013. На момент подання названої заяви вже були заперечення міської ради (рішення від 24.12.2013) проти поновлення договору, про які позивач був повідомлений листом від 14.01.2014.

Отже протягом одного місяця після закінчення строку договору позивач був повідомлений про заперечення орендодавця у поновленні договору оренди землі, тому посилання скаржника на продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, як на доказ поновлення договору оренду, є необгрунтованими.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на земельній ділянці, яка була надана позивачу в оренду за договором від 31.08.2010, розташований один житловий будинок завершений будівництвом ( 1-ша черга) і один будинок незавершений будівництвом. Після закінчення договору оренди листом № 76 від 19.03.2014 позивач звернувся до міської ради ( т.1, а.с. 75), в якому просив відкласти розгляд питання питання про поновлення договору оренди у звязку з підготовкою документів щодо зміни конфігурації та зменшення площі земельної ділянки. Після закінчення строку дії договору оренди земельна ділянка, яку орендував позивач і на якій розміщений збудований будинок та незавершене будівництво, не передана в оренду іншому орендареві. Рішення міської ради № 1455-45 від 19.06.2014 про надання дозволу міській раді на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування скверу стосується частини земельної ділянки, не забудованої позивачем, що не позбавляє позивача права для завершення будівництва отримати в оренду частину земельної ділянки.

На підставі викладеного апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані доводи скаржника та вважає висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав підстав для задоволення позову правомірним. При цьому колегія суддів апеляційного суду зазначає, що помилкові висновки суду першої інстанції щодо строку дії договору (до 30.10.2013) та щодо встановленого строку (до 30.08.2013) повідомлення орендарем орендодавця про намір продовжити дію договору на новий строк, про які вказано вище, не мають наслідком прийняття неправильного рішення, тому не можуть бути підставою для його скасування ( п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17 травня 2011 року N 7, з наступними змінами і доповненнями).

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що скаржником не доведено, доказів не подано наявності підстав для скасування рішення місцевого суду та для задоволення апеляційної скарги. Отже, рішення належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 12.01.2015 у справі № 909/964/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 21.05.2015

Головуюча-суддя М.І. Хабіб

суддя В.М.Гриців

суддя Я.О. Юрченко