ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" травня 2015 р.Справа № 916/1754/15

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі Стадник О.С.

за участю представників сторін:

від позивача -Скворцова О.В. (довіреність б/н від 18.09.2014р.),

від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМТРАНС"

про стягнення 1 131, 51 грн.

встановив:

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (ДП «АМПУ" в особі Іллічівської філії ДП "АМПУ») звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМТРАНС" (ТОВ "ПРАЙМТРАНС") 1 131, 28 грн., з яких 539, 34 грн. - пеня, 32, 13 грн. - 3% річних та 560, 04 - інфляційні нарахування. Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог, ДП «АМПУ» в особі Іллічівської філії ДП «АМПУ» посилається на порушення відповідачем вимог укладеного між сторонами у справі договору про використання інфраструктури Іллічівського морського порту № 36-Пі-ІЛФ-15 від 30.01.2015р. в частині своєчасної оплати наданих послуг.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.04.2015р. порушено провадження по справі № 916/1754/15 за даним позовом, розгляд справи призначено на 20.05.2015р.

В судовому засіданні 20.05.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав, право на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надсилання ухвали суду на адресу реєстрації, яка не змінювалася, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України №20511438 від 30.04.2015р., наявний в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення було повернуто із відміткою поштової установи: "організація не знаходиться за адресою", суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 20.05.2015р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд встановив наступне.

30.01.2015р. між державним підприємством "Адміністрація морських портів України" в особі заступника начальника Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Іллічівського морського порту) з логістики Соколова Ю.І., діючого на підставі наказу начальника Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України"№ 481 від 11.12.2014р. та довіреності № 4059 від 12.12.2014р., та товариством з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМТРАНС" (Еспедитор), в особі директора Марфули Р.В., діючого на підставі Статуту, укладено договір про використання інфраструктури Іллічівського морського порту № 36-Пі-ІЛФ-15.

Згідно п. 1.1.1 договору сторони узгодили, що Адміністрація надає Експедиторові послуги з організації розміщення та руху автотранспорту в рамках «Схеми організації руху вантажного автотранспорту по території Іллічівського морського порту» та оформлення перепускних документів на територію Іллічівського морського порту.

Еспедитор зобов'язується доставити (вивезти) імпортні і транзитні безпечні і не потребуючі особливих режимів зберігання вантажі, у тому числі вантажі в 20, 40, понад 40-футових та інших контейнерах стандартів ISO на територію (з території) суб'єктів господарської діяльності, що діють в Іллічівському морському порту та оплатити надані Адміністрацією послуги (п. 1.1.2 Договору).

Всі права та обов`язки державного підприємства "Адміністрація морських портів України", які передбачені даним договором, виконуються Іллічівською філією державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрацією Іллічівського морського порту) (п. 1.1.3 Договору).

Відповідно до п. 2.2.6 Договору Експедитор вчасно та в повному обсязі зобов`язаний сплачувати послуги Адміністрації.

Згідно п. 3.1 Договору Експедитор сплачує послуги Адміністрації за вільними тарифами Адміністрації, а саме: за використання інфраструктури порту вантажним автотранспортом з зовнішньоторговельними та транзитними вантажами у контейнерах та порожніми контейнерами, за перебування однієї автомашини в порту протягом 24 годин нормативного часу, необхідного для отримання чи здавання вантажу, стягується плата 75,65 грн. за автомашину за добу. У разі затримки автотранспорту з контейнерами в порту понад 24 години нормативного часу, за кожну наступну добу, починаючи з 25 години, стягується плата у розмірі 140 грн. за автомашину. При розрахунках неповна доба вважається за повну (п. 3.1.1 Договору).

За використання інфраструктури порту вантажними та вантажопасажирським автотранспортом з зовнішньоторговими та транзитними вантажами, що прямує до порту для здавання чи отримання вантажів, у тому числі вантажів постачання торговельних суден, або прямує до порту для участі у виконанні технологічних операцій (переміщення, HPP, тощо), крім автотранспорту портових операторів, за перебування однієї автомашини в порту протягом 24 годин нормативного часу стягується плата 75, 65 грн. за автомашину за добу. У разі затримки автотранспорту з вантажем в порту понад 24 годин нормативного часу, за кожну наступну добу, починаючи з 25 години, стягується плата у розмірі 75,65 грн. за автомашину. При розрахунках неповна доба вважається за повну (п. 3.1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1.3 Договору оформлення перепускних документів за тарифами, діючими на день оформлення.

Протягом 8 діб після надання послуг Адміністрацією складається акт приймання-здачі наданих послуг. Експедитор зобов'язаний направити свого уповноваженого представника для отримання акту, про що робиться відмітка у реєстрі. Не пізніше 5-ти робочих днів, після отримання актів приймання-здачі наданих послуг, Експедитор зобов'язаний повернути до Адміністрації підписані та засвідчені власною печаткою належні екземпляри актів. Акт приймання-здачі наданих за даним Договором послуг є документом, що підтверджує факт надання Адміністрацією послуг на користь Експедитора та виникнення у Експедитора зобов'язання по сплаті наданих послуг. У разі ненаправлення Експедитором представника та/або невиконання Експедитором зазначених зобов'язань, акт приймання-здачі наданих послуг вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документу, підписаного Експедитором, а належний Експедитору екземпляр акту направляється рекомендованим листом (п. 3.4 Договору).

Згідно п. 3.5 Договору Вартість послуг Адміністрації сплачується Експедитором протягом 15 календарних днів з моменту складання Адміністрацією акту приймання-здачі наданих послуг.

Зазначені в Договорі ставки наведені без урахування ПДВ. ПДВ нараховується відповідно до діючого законодавства України (п. 3.7 Договору).

Відповідно до п. 6.5. Договору за порушення строків сплати, Адміністрація має право вимагати від Експедитора сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Даний Договір набуває чинності за дати підписання Сторонами і діє до 31.12.2015р. (п. 7.1 Договору).

На виконання зазначеного договору, в січні 2015р. - згідно звітів з інфраструктури від 06.01.2015р. № ПС 49, від 15.01.2015р. № ПС 272 та від 16.01.2015р. № ПС 313 - позивачем було надано відповідачу наступні послуги щодо: використання інфраструктури автотранспортом з вантажем з 25-години перебування машин у порту - на суму 8 540грн., використання інфраструктури автотранспортом з контейнерами під час 24-годинного перебування машин у порту - на суму 226,95грн. та оформлення добової перепустки в порт на вантажний та вантажопасажирський автотранспорт - на суму 1 761,12грн., - з урахуванням ПДВ - 1 761,12грн. на загальну суму 10 566,71грн.

З огляду на зазначене, позивачем було виставлено відповідачу рахунок № И/2 206 від 30.01.2015р. та складено акт здачі-прийняття робіт № И/2 206 від 30.01.2015р. на загальну суму 10 566, 71 грн., які надіслано відповідачу 12.02.2015р., - згідно п. 3.4 Договору.

Відповідно до того, що відповідач не сплатив зазначений рахунок, позивач 06.03.2015р. направив на адресу відповідача претензією вих. № 16/15-07-08 від 05.03.2015р., згідно якої просив ТОВ "ПРАЙМТРАНС" сплатити 10 566, 71 грн. - заборгованості за отримані послуги згідно договору № 36-Пі-ІЛФ-15 від 30.01.2015р.

ТОВ "ПРАЙМТРАНС" розрахувалось за отримані послуги в порушення строків оплати, узгоджених в договорі - лише 23.03.2015р., що і стало підставою для звернення ДП «АМПУ» в особі Іллічівської філії ДП «АМПУ» до господарського суду з даним позовом, в якому позивач просить стягнути з ТОВ "ПРАЙМТРАНС" 1 131, 28 грн., з яких 539, 34 грн. - пеня, 32, 13 грн. - 3% річних та 560, 04 - інфляційні нарахування за період з 15.02.2015р. по 23.03.2015р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Так, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Із встановлених обставин справи вбачається, що відповідач - згідно п. 3.4 Договору - протягом 8 діб після отримання послуг (06.01.2015р., 15.01.2015р. та 16.01.2015р.) мав направити свого уповноваженого представника до позивача для отримання акту приймання-здачі послуг, що ним зроблено не було. З огляду на що, акт приймання-здачі послуг від 30.01.2015р., є прийнятим ним без зауважень, - згідно ч. 4 п. 3.4 Договору.

Згідно п. 3.5 Договору Вартість послуг Адміністрації сплачується Експедитором протягом 15 календарних днів з моменту складання Адміністрацією акту приймання-здачі наданих послуг.

Матеріалами справи встановлено, що за надані позивачем послуги відповідач мав розрахуватись до 14.02.2015р. включно, але розрахувався лише 23.03.2015р., тобто з порушенням строків, узгоджених сторонами в п. 3.5 Договору. При цьому, жодних заперечень щодо порушення строків виконання зобов`язання відповідачем суду не надано.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання.

Як вище встановлено господарським судом, умовами укладеного між сторонами Договору передбачено, що за порушення строків сплати, Адміністрація має право вимагати від Експедитора сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 6.5 Договору).

Враховуючи викладене, суд, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені встановив, що позивачем при здійсненні даного розрахунку допущено помилку щодо визначення кінцевої дати періоду нарахування заборгованості, оскільки відповідачем сплачено заборгованість 23.03.2015р., та здійснив власний розрахунок пені за допомогою системи "Ліга-Закон", згідно якого розмір пені за період з 15.02.2015р. - 22.03.2015р. складає 521, 97грн.

Отже, загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача становить - 521, 97 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 3% річних, суд також встановив, що позивач при здійсненні даного розрахунку допустив помилку щодо визначення кінцевої дати періоду нарахування заборгованості, з огляду на що здійснив власний розрахунок 3% річних за допомогою системи "Ліга-Закон", згідно якого розмір 3% річних за період з 15.02.2015р. - 22.03.2015р. складає 31, 27 грн. Отже, загальна сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача становить 31, 27 грн.

При перевірці розрахунку інфляційних нарахувань у розмірі 560,04 грн. за лютий, березень 2015р., суд зробив власний розрахунок інфляційних та встановив, що розмір інфляційних нарахувань перевищує суму, заявлену до стягнення позивачем. При цьому, враховуючи, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, а таке право відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України належить виключно позивачу, суд не виходить за межі позовних вимог та приймає заявлену позивачем суму інфляційних до стягнення, розраховану за розрахунком позивача та яка безпосередньо заявлена у позові.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 521, 97 грн. - пені, 31, 27 грн. - 3% річних та 560, 04 грн. - інфляційних нарахувань.

На підставі ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМТРАНС" (65045, м. Одеса, вул. Жуковського, 33, офіс 605, ) на користь державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Іллічівської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (68001, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, , р/р 6249 у ПАТ „Банк Восток", МФО 307123) 521 (п'ятсот двадцять одну) грн. 97 коп. - пені, 31 (тридцять одну) грн. 27 коп. - 3% річних, 560 (п'ятсот шістдесят) грн. 04 коп. - інфляційних нарахувань та 1 797 (одну тисячу сімсот дев'яносто сім) грн. 58 коп. - виплат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22 травня 2015 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко