ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р.Справа № 922/2521/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховою А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ВАТ "Харківський Тракторний завод", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 729 960,00 грн.
за участю предстаників сторін:

представник позивача - не з'явився;

представник відповідача - Герус І.В., довіреність №85/1215 від 22.12.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ВАТ "Харківський Тракторний завод", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", в якій просить суд:

- стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ВАТ "Харківський Тракторний завод" 729 960,00 грн. попередньої оплати за договором поставки №43/13/0060 від 24.04.2013р.;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ВАТ "Харківський Тракторний завод" судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 14 599,20 грн.

Ухвалою господарського суду від 22.04.2015р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.05.2015р. об 11:30 год.

В призначене 19.05.2015 р. судове засідання представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про отримання.

В судовому засіданні представник відповідача визнав позовні вимоги а не заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, що письмово виклав у заяві (вх. №20452 від 19.05.2015р.).

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено наступне:

24 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім ВАТ «Харківський тракторний завод» (Покупець) було укладено договір поставки № 43/13/0060 (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язався оплатити і прийняти товар, номенклатура, асортимент, якість, кількість та строки поставки якою вказуються у специфікаціях.

За договором сторонами було погоджено специфікацію № 78Т від 23.12.2014р., якою визначено найменування, кількість, асортимент та вартість товару.

Відповідно до умов специфікації трактори ХТЗ-17221-19 у кількості 4 шт. та загальною вартістю 2 919 600,00 грн. мали бути поставлені до 31.03.2015 р.

Позивачем належним чином здійснено обов'язок по сплаті товару, що підтверджується платіжними дорученнями №№ 231, 233 від 29.12.2014 р. на загальну суму 4 244 000,00 грн.

На виконання умов специфікації № 78Т Відповідач поставив Позивачу лише три трактори ХТЗ-17221-19, що підтверджується видатковими накладними № 702042 від 05.02.2015 р., № 702044 від 06.02.2015 р.

На даний час один трактор ХТЗ-17221-19 вартістю 729 960,00 грн. (в т.ч. ГІДВ 121 660.00 грн.) залишається непоставленим Відповідачем.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші угоди (правочини), передбачені законом.

Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами договору, даний договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Судом встановлено, що на підставі Договору Відповідачем не поставлено Товар, згідно з умовами Договору та Специфікації № 78Т від 23.12.2014р. на суму 729960,00 грн.

Таким чином, факт заборгованості Відповідача перед Позивачем на суму 729960,00 грн. за непоставлений Товар суду належним чином доведений.

Матеріали справи свідчать, що Відповідач не виконав свої зобов'язання щодо поставки Товару на суму 729 960,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Суду не надано доказів, що Відповідач вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язань за спірним Договором.

Частиною 1 статті 670 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не надав суду доказів сплати позивачу грошових кошти в сумі 729 960,00 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ВАТ "Харківський Тракторний завод" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до якої судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в розмірі 14 599,20 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 525, 526, 530, 610, 626, 629, 655, 662, 670, 693 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193, 265 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" (61007, мі. Харків, просп. Московський, буд. 275, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім ВАТ "Харківський Тракторний завод" (61007, мі. Харків, просп. Московський, буд. 275, ) суму попередньої оплати за договором поставки №43/13/0060 від 24.04.2013р. в розмірі 729 960 (сiмсот двадцять дев'ять тисяч дев`ятсот шiстдесят) грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 14 599 (чотирнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 20 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.05.2015 р.

Суддя Т.О. Пономаренко

справа № 922/2521/15