РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015Справа №910/29602/14

За позовом Приватного підприємства "Європейське будівництво"

до Департаменту житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Ханходера С.А. - директор

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30 грудня 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства "Європейське будівництво" (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява б/н від 25.12.2014 року до Департаменту житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації (відповідач) в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації на користь Приватного підприємства "Європейське будівництво" 11 601,37 грн. пені, 31 848,89 грн. інфляції, 4 450,68 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати вартості виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2015 року за справою № 910/29602/14 позовні матеріали б/н від 25.12.2014 року Приватного підприємства "Європейське будівництво" до Департаменту житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації про стягнення грошових коштів - повернути без розгляду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 р. у справі № 910/29602/14 задоволено апеляційну скаргу Приватного підприємства "Європейське будівництво" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.01.2015 р. № 910/29602/14, зазначену ухвалу суду скасовано, матеріали справи № 910/29602/14 направлено до Господарського суду міста Києва для розгляду справи по суті.

16.03.2015 р. матеріали справи № 910/29602/14 повернуто до Господарського суду міста Києва та передано судді Цюкалу Ю.В. для розгляду справи по суті.

Відповідач звернуся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав заперечив проти позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/29602/14. Розгляд справи призначено на 27.04.2015р.

В судовому засіданні 27.04.2015 року по справі було оголошено перерву до 18.05.2015 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представник позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2011 року між Головним управлінням житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації (правонаступником якого є Департамент житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації) (надалі - замовник) та Приватним підприємством "Європейське будівництво" (далі - учасник) (разом - сторони) укладено договір №37-11/т про закупівлю робіт за державні кошти, відповідно до п. 1.1. якого, учасник зобов'язується у IV кварталі 2011 році виконати замовникові роботи з реконструкції сімейного гуртожитку м. Вишневе по вул. Святошинська, 46 (без відселення) під соціальне житло з автономним гарячим водо-теплопостачанням (Другий етап. Надбудова двох поверхів з прибудовою вантажопасажирського ліфту), а замовник - прийняти та сплатити їх вартість у порядку та на умовах, визначених Договором.

За твердженням позивача через неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати вартості виконаних робіт за Договором № 37-11/т від 08.12.2011 року, з останнього підлягає стягненню 11 601,37 грн. пені, 31 848,89 грн. інфляції, 4 450,68 грн. 3% річних.

Відповідач із відзивом не погодився і звернувся до суду із відзивом, у якому зазначив, що актом перевірки Державної фінансової інспекції встановлено завищення позивачем вартості виконаних робіт.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 837 Цивільного Кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як вже було встановлено судом, 08.12.2011 року між сторонами укладено договір №37-11/т про закупівлю робіт за державні кошти, відповідно до п. 1.1. якого, учасник зобов'язується у IV кварталі 2011 році виконати замовникові роботи з реконструкції сімейного гуртожитку м. Вишневе по вул. Святошинська, 46 (без відселення) під соціальне житло з автономним гарячим водо-теплопостачанням (Другий етап. Надбудова двох поверхів з прибудовою вантажопасажирського ліфту), а замовник - прийняти та сплатити їх вартість у порядку та на умовах, визначених Договором.

Згідно з п. 1.2. Договору, терміни виконання головних етапів визначаються календарним планом (додаток №1 до Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються з урахуванням норм Бюджетного кодексу України, шляхом поетапної оплати замовником виконаних робіт на підставі актів виконаних робіт (форми №КБ-2в, №КБ-3) складених за кошторисними нормативами, по мірі надходження коштів з державного бюджету. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 10 банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

До рахунка додаються довідка про вартість виконаних робіт, акт виконаних робіт (п. 4.2. Договору).

Пунктом 4.4. Договору передбачено, що моментом здійснення оплати вважається факт зарахування грошових коштів на рахунок учасника.

Згідно з п. 6.1.1. Договору, учасник зобов'язаний своєчасно та у повному сплачувати за виконані роботи.

Відповідно до п. 6.1.2 Договору, замовник зобов'язаний підписувати акти форми КБ-2в, довідки форми КБ-3 і реєстри цих документів.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 04.03.2014 року по справі № 910/900/14 встановлено наступне.

Враховуючи не встановлення сторонами у договорі, строку виконання відповідачем грошового зобов'язання, застосовуються положення ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 19.08.2013 №2-8/1 позивач повідомив відповідача про те, що у зв'язку із відсутністю подальшого фінансування (обсяг недофінансування становить 673 520,40 грн., в т.ч. 150 000 грн. з місцевого Бюджету) позивач не має змоги виконувати подальші роботи.

Враховуючи не встановлення строку виконання грошового зобов'язання та повідомлення відповідача про наявну суму заборгованості у розмірі 150 000 грн., строк виконання грошового зобов'язання відповідачем за договором №37-11/т від 08.12.2011р. на момент розгляду справи є таким, що настав, проте зобов'язання відповідачем виконано не було.

Сторонами було підписано акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року (форми КБ-2в), отже матеріалами справи підтверджено, що Позивач виконав свої зобов'язання за договором №37-11/т від 08.12.2011р. належним чином.

Проте, відповідач, всупереч умовам Договору свого зобов'язання щодо оплати вартості наданих послуг в повному обсязі не виконав.

У зв'язку у із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором за відповідачем рахується заборгованість в сумі 150 000 грн., що також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків станом на 27.12.2013р., підписаним обома сторонами та скріпленим печатками.

Таким чином, судом встановлено, що строком початку виникнення зобов'язання з оплати виконаних робіт є 27.12.2013 року.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання по Договору, з відповідача, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, на користь позивача підлягає стягненню 4 450,68 грн. 3% річних та 31 848,89 грн. втрат від інфляції.

Однак, суд не погоджується з вимогами позивача про стягнення з відповідача 11 601,37 грн. пені, оскільки положення статей 546 та 547 Цивільного кодексу України передбачають обов'язкове укладення правочину щодо забезпечення, в тому числі пенею як видом неустойки, виконання зобов'язань між сторонами у письмовій формі, а сторонами даного спору всупереч ст. 547 Цивільного кодексу України не укладалось у письмові формі правочину щодо забезпечення виконання зобов'язань з оплати наданих послуг пенею.

Статті 1 та 2 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» також вказують, що пеня за прострочення грошових зобов'язань встановлюється за згодою сторін, а її розмір, який повинен застосовуватись, не визначається даним законом, а натомість лише обмежується ним (подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня).

Разом з цим, п. 7.1. Договору, у якому сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного викання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену законом та цим договором, не

Відповідно до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні підстави покладати таку відповідальність на відповідача та стягувати з останнього 11 601,37 грн. пені.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача в розмірі 1 384,51 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства і паливно-енергетичного комплексу Київської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 34695981, адреса: 01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, будинок 6), з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного підприємства "ЄВРОПЕЙСЬКЕ БУДІВНИЦТВО" (ідентифікаційний код 35830384, адреса: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Святошинська, будинок 46, р/р 7246 Печерська філія ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 300711), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: 31 848,89 грн. (тридцять одна тисяча вісімсот сорок вісім гривень 89 копійок) інфляційних втрат, 4 450,68 грн. (чотири тисячі чотириста п'ятдесят гривень 68 копійок) 3% річних та 1 384,51 грн. (одна тисяча триста вісімдесят чотири гривні 51 копійка) судових витрат. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію даного рішення направити відповідачу по справі № 910/29602/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 25.05.2015р.

Суддя Цюкало Ю.В.