РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015Справа №910/10507/13

За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія

«Нафтогаз України»

До Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз»

Про зобов'язання укласти договір

За участю Прокуратури міста Києва

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Сидоренко А.С. - по дов. № 14-100 від 18.04.2014

від відповідача Дяків Г.М. - по дов. № 10-238/д від 30.03.2015

від третьої особи Овдіна Ю.Б. - по дов. № 2-262 від 29.12.2014

від прокуратури Дергунов Д.С. - посвідчення № 004715 від 20.09.2012

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» як уповноважену особу за договором про спільну діяльність від 21.12.2000 № 5/56 укласти з Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» договір поставки протягом 2013 року товарного природного газу власного видобутку для потреб населення у редакції , поданій НАК «Нафтогаз України» для підписання листом № 6-415/1.2-13 від 24.01.2013 (редакція наведена в позовній заяві).

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/10507/13 від 09.09.2014 частково задоволені позовні вимоги та вирішено укласти між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» договір постави природного газу, в редакції що наведена в рішенні.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/10507/13 від 15.12.2014 рішення Господарського суду міста Києва № 910/10507/13 від 09.09.2014 скасовано та прийнято нове рішення, яким в позові відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України № 910/10507/13 від 19.03.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.09.2014 у справі № 910/10507/13 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/10507/13 були отримані Господарським судом міста Києва 27.03.2015 та згідно автоматизованої системи документообігу суду передані на новий розгляд судді Сіваковій В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 справу призначено до розгляду на 16.04.2015.

Відповідач у поданих 16.04.2015 до відділу діловодства суду поясненнях проти задоволення позову заперечує повністю.

Третя особа у поданих 16.04.2015 до відділу діловодства суду поясненнях позовні вимоги позивача підтримує.

В судовому засіданні 16.04.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 14.05.2015.

Позивач у поданих 14.05.2015 до відділу діловодства суду поясненнях позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачем в судовому засідання 14.05.2015 подано клопотання про витребування у третьої особи документів.

Позивач та третя особа у судовому засіданні 14.05.2015 проти задоволення клопотання заперечували.

Розглянувши подане клопотання суд вважає, що воно не відповідає вимогам ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, а отже не підлягає задоволенню з огляду на те, що документи, які просить витребувати відповідач не підтвердять обставини необхідні для вирішення даного спору.

В судовому засіданні 14.05.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.11.2000 між НГВУ «Полтаванафтогаз» ВАТ «Укрнафта», ТОВ «Укрнафтогазтрейдинг», ТОВ «Надраінвест» укладено договір № 5/56СД про спільну діяльність з освоєння та розробки нафтогазоконденсатних родовищ в Полтавському нафтогазопромисловому районі.

Ліцензія на експлуатацію родовища, де ведеться спільна діяльність, належить НГВУ «Полтаванафтогаз» і використовується учасниками виключно в інтересах спільної діяльності.

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» листом № 6-415/1.2-13 від 24.01.2013 запропонувало Публічному акціонерному товариству «Укрнафта» укласти договір поставки природного газу.

За умовами запропонованого договору передбачено продаж відповідачем, як оператором за договором про спільну діяльність № 5/56 від 21.12.2000, позивачу у власність протягом 2013 року 77 000 куб. м. природного газу власного видобутку для потреб населення за ціною 1 356,60 грн./1000 куб м. газу. При цьому, передбачено можливість коригування об'ємів продажу газу в залежності від обсягів видобутку.

Листом № 09/04-1057 від 18.02.2013 НГВУ «Полтаванафтогаз» повідомило ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про те, що НГВУ «Полтаванафтогаз», як уповноважений на ведення спільних справ учасник договору № 5/56СД від 21.11.2000, підтверджує свою готовність виконувати приписи статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу». При цьому наголосило на необхідності дотримання принципів законності та доцільності при укладенні договорів закупівлі природного газу.

Спір виник внаслідок того, що на думку позивача відповідач безпідставно відмовився від укладання договору, що є порушенням приписів частини 1 статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» потреби населення у природному газі задовольняються з ресурсів природного газу, видобутого газодобувними підприємствами, що зазначені у частині першій статті 10 цього Закону, а в разі їх недостатності - з інших ресурсів газу суб'єкта, уповноваженого на формування ресурсу природного газу для населення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В пункті 4 статті 1 цього ж Закону міститься поняття газодобувного підприємства, яким є суб'єкт господарювання, що, відповідно до спеціального дозволу на користування надрами, видобуває природний газ на території України і в межах континентального шельфу та/або виключної (морської) економічної зони України.

Також Законом України «Про нафту і газ» передбачено, що видобування нафти та газу є способом користування нафтогазоносними надрами, а користувач нафтогазоносними надрами - це юридична або фізична особа, що має спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами з метою пошуку та розвідки родовищ нафти і газу, видобутку нафти і газу або їх зберігання, повернення (захоронення) супутніх і стічних вод, інших відходів, що видобуваються в процесі розвідки і розробки родовищ нафти і газу. Спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами - документ, що засвідчує право юридичної чи фізичної особи, якій цей документ виданий, на користування нафтогазоносними надрами протягом часу, в межах ділянки надр, на умовах, передбачених у цьому документі (ст. 1 Закону)

Відповідно до вимог частини 1 статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» підприємства, частка держави у статутному фонді яких становить 50 відсотків та більше, господарські товариства, 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) яких перебувають у статутному фонді інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій яких володіє держава, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, учасники договорів про спільну діяльність та/або особи, уповноважені договорами про спільну діяльність, укладеними за участю зазначених підприємств, щомісяця здійснюють продаж усього товарного природного газу, видобутого на підставі спеціальних дозволів на користування надрами в межах території України, континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони, для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення, безпосередньо суб'єкту, уповноваженому Кабінетом Міністрів України на формування такого ресурсу, за закупівельними цінами, які для кожного суб'єкта господарювання - власника спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами щороку встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, згідно із затвердженим нею Порядком формування, розрахунку та встановлення цін на природний газ для суб'єктів господарювання, що здійснюють його видобуток.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 22 цього Закону газодобувні підприємства зобов'язані подавати національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, інформацію про заплановані на наступний календарний рік показники повної собівартості видобутого природного газу, рентної плати, а також прогнозованих обсягів видобування природного газу для формування, розрахунку та встановлення закупівельних цін на природний газ для суб'єктів господарювання, що здійснюють його видобування, відповідно до Порядку, затвердженого національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, а у випадках, визначених статтею 10 цього Закону, - укладати угоди з реалізації природного газу за закупівельними цінами.

Наведеними нормами закріплено продаж газу, видобутого вказаними у ній суб'єктами, на підставі спеціальних дозволів на користування надрами, зокрема, такий продаж мають здійснювати господарські товариства, 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) яких перебувають у статутному фонді інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій яких володіє держава, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, які одночасно є власниками спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами; є учасником договору про спільну діяльність та одночасно власниками спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.2001 «Про забезпечення споживачів природним газом» потреба населення задовольняється з ресурсу природного газу, який формується за рахунок продажу підприємствами, частка держави у статутному фонді яких становить 50 відсотків та більше, господарськими товариствами, 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій яких володіє держава, а також дочірніми підприємствами, представництвами та філіями таких підприємств і товариств, учасниками договорів про спільну діяльність, укладених за участю зазначених підприємств і товариств, та/або уповноваженими такими договорами особами Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» всього обсягу природного газу (в тому числі нафтового (попутного) газу) власного видобутку, який здійснюється на підставі спеціальних дозволів на користування надрами (за винятком обсягів газу, що використовується видобувними підприємствами відповідно до напрямів, визначених прогнозним річним балансом находження та розподілу природного газу по Україні, що затверджений Кабінетом Міністрів України), а у разі нестачі - за рахунок інших ресурсів Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Підприємства, зазначені в абзаці першому цього підпункту, а також учасники договорів про спільну діяльність, відповідно до яких розмір внеску підприємств, частка держави у статутному фонді яких становить 50 відсотків та більше, господарських товариств, 50 відсотків та більше акцій (часток, паїв) яких перебуває у статутних фондах інших господарських товариств, контрольним пакетом акцій яких володіє держава, а також дочірніх підприємств, представництв та філій таких підприємств і товариств становить 50 відсотків та більше загального розміру внесків учасників договорів про спільну діяльність, реалізують видобутий природний газ (за винятком обсягів газу, що використовується видобувними підприємствами відповідно до напрямів, визначених прогнозним річним балансом надходження та розподілу природного газу по Україні, що затверджений Кабінетом Міністрів України) виключно Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за ціною, затвердженою Національною комісією регулювання електроенергетики для кожного суб'єкта господарювання, визначеного в цьому абзаці.

Судом встановлено, що позивач є уповноваженим суб'єктом з формування ресурсу природного газу для населення та споживачів України і зобов'язаний забезпечити гарантованих постачальників ресурсом природного газу в необхідному розмірі, в свою чергу відповідач є газовидобувним підприємством, що відповідає критеріям, визначеним ст. 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу».

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

З урахуванням вимог Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», ст. 179 Господарського кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.2001 «Про забезпечення споживачів природним газом» укладення договору поставки природного газу для потреб населення є обов'язковим для сторін у даній справі.

Матеріали справи свідчать, що позивачем дотримано порядок встановлений ст. 181 Господарського кодексу України для укладення договорів, проте відповідач у визначений строк підписаний проект договору або протокол розбіжностей на надав.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.03.2015 у даній справі встановлено, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність укладення договору на поставку природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час розгляду справи.

У постанові касаційної інстанції зазначено, що слід врахувати ту обставину, що згідно з позовними вимогами позивач просить суд зобов'язати укласти договір поставки природного газу, а також на необхідність надання оцінки істотним умовам цього договору.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з параграфу 1 глави 54 «купівля-продаж» Розділу ІІІ Цивільного кодексу України істотними умовами даного виду договору є предмет та ціна договору.

Разом з цим, стаття 180 Господарського кодексу України встановлює, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Дослідивши зміст запропонованого договору суд дійшов до висновку, що даний правочин містить такі умови як предмет, ціну та строк дії договору.

Так, предметом договору поставки визначено природний газ власного видобутку постачальника.

Запропонована позивачем в договорі ціна продажу природного газу відповідає вимогам постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 1833 від 27.12.2012 «Про встановлення ціни на товарний природний газ власного видобутку, видобутий відповідно до договору Спільної діяльності від 21.12.2000 № 5/56», яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Разом з цим, умови п. 10.1. договору щодо строку дії договору (дати укладення договору) не можуть бути прийняті судом з огляду на тривалий розгляд справи в суді, а тому підлягають викладенню в іншій редакції.

Відповідно до п. 630 Цивільного кодексу України якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 849 від 05.07.2012 затверджено типовий договір на купівлю-продаж природного газу.

Умови запропонованого позивачем договору, окрім п. 10.1., відповідають вимогам типового договору на купівлю-продаж природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 849 від 05.07.2012, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) укласти з Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) договір поставки природного газу наступного змісту:

«ДОГОВІР

поставки природного газу

Оператор за договором про спільну інвестиційну діяльність № 5/56 від 21.12.2000 НГВУ «Полтаванафтогаз» Публічного акціонерного товариства «Укрнафта», далі - Постачальник, що має статус платника податку на прибуток на загальних умовах передбачених Податковим кодексом України, з однієї сторони і Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», далі - Покупець, який має статус платника податку на прибуток на загальних умовах передбачених Податковим кодексом України з другої сторони, далі разом іменовані Сторони, окремо - Сторона, керуючись:

Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу», Законом України «Про здійснення державних закупівель», Законом України «Про нафту і газ», постановою Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.2001 «Про забезпечення споживачів природним газом» із змінами та доповненнями, «правилами подачі та використання природного газу в народному господарстві України», наказом міністерства палива та енергетики України № 677 від 24.12.2001 «Про затвердження нормативних актів з питань складання балансів та внутрішніх закупівель енергоресурсів», уклали цей договір про таке (далі - Договір).

1. Предмет Договору

1.1 Постачальник зобов'язується передати Покупцеві протягом 2013 року у власність товарний природний газ власного видобутку (далі-газ) для потреб населення, а Покупець приймати та оплачувати газ на умовах цього Договору.

2. Кількість та якість газу

2.1. Постачальник передає Покупцеві протягом 2013 року товарний газ обсягом до 77000 (сімдесят сім тисяч) кубічних метрів.

2.2. За взаємною згодою Сторін обсяги поставки газу можуть бути змінені в залежності від обсягів видобутку. Пропозиції щодо зміни обсягів поставки газу Постачальник надає Покупцеві за 15 (п'ятнадцять) днів до місяця поставки, в якому здійснюватиметься поставка газу.

2.3. За розрахункову одиницю поданого газу приймається одна тисяча кубічних метрів приведених до стандартних умов: температура 20°С (293,15°К); тиск 760 мм.рт.ст. (101,325 КПа).

2.4. Якість газу, що передається за цим договором, повинна відповідати технічним умовам України (далі - ТУ У) 11.1 - 1:2010 «Газ природний горючий, що подається в магістральні газопроводи. Технічні умови».

3.Порядок та умови передачі, приймання та обліку газу

3.1. Передача газу до магістральних газопроводів ДК «Укртрансгаз» та в розподільні мережі суб'єктів господарювання здійснюється на газорозподільних станціях (далі - ГРС) та пунктах виміру витрат газу (далі - ПВВГ) ПАТ «Укрнафта».

3.2. Кількість газу переданого Покупцеві у звітному періоді, визначається за даними комерційних вузлів обліку газу, встановлених на ГРС (ПВВГ). Порядок визначення кількості газу та умови його приймання-передачі на ГРС (ПВВГ) здійснюється згідно Правил обліку природного газу, затверджених наказом НАК «Нафтогаз України» № 142 від 11.05.2002.

3.3. Приймання-передача газу, поставленого Постачальником Покупцеві протягом місяця, документальне його оформлення та звітність здійснюється відповідно до наказу Мінпаливенерго № 677 від 24.12.2001 «Про затвердження нормативних актів з питань складання балансів та внутрішніх закупівель енергоресурсів».

3.4. Постачальник складає загальний двосторонній акт приймання-передачі газу, який підписують уповноважені представники Сторін. Підписаний акт приймання-передачі газу є підставою для проведення розрахунків.

3.5. Акт приймання-передачі газу, зазначений в п. 3.4., складається та підписується Сторонами до 10 числа місяця наступного за місяцем поставки. У разі укладення договору пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки, акт приймання-передачі газу, зазначений в п. 3.4 цього Договору, складається та підписується Сторонами протягом 3 (трьох) робочих днів з дати укладення договору.

4. Ціна Договору

4.1. Ціна товарного газу за 1000 куб. м. відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 1833 від 27.12.2012 становить: 1130 грн. 00 коп. (одна тисяча сто тридцять грн. 00 коп.) без ПДВ, крім того ПДВ - 226 грн. 00 коп. (двісті двадцять шість грн. 00 коп.), разом з ПДВ - 1356 грн. 60 коп. (одна тисяча триста п'ятдесят шість грн. 60 коп.).

4.2. Сторони домовились, що ціна на газ, що вказана в пункті 4.1. цього Договору, визначена на день його підписання і може бути змінена у разі прийняття уповноваженими органами відповідних нормативних актів. У разі зміни ціни Сторони оформляють додаткову угоду до цього Договору і, в разі необхідності, здійснюють перерахунок за отриманий природний газ за новими цінами.

4.3. Ціна, газу визначається без врахування вартості транспортування та постачання газу територією України.

4.4. Загальна розрахункова сума Договору орієнтовано складає 87010 грн. 00 коп. (вісімдесят сім тисяч десять грн. 00 коп.) без ПДВ, крім того ПДВ - 17402 грн. 00 коп. (сімнадцять тисяч чотириста дві грн. 00 коп.), разом з ПДВ - 104412 грн. 00 коп. (сто чотири тисячі чотириста дванадцять грн. 00 коп.)

5. Порядок здійснення розрахунків

5.1. Розрахунки за газ здійснюються Покупцем грошовими коштами в гривнях шляхом перерахування на рахунок Постачальника вартості обсягу газу, що був поставлений у звітному періоді.

5.2. Покупець зобов'язаний здійснити повну оплату вартості газу протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання актів приймання-передачі природного газу зазначених в пунктах 3.4. та 3.5. Договору на підставі виставлених рахунків-фактур.

6. Відповідальність Сторін

6.1. Сторони домовилися, що вони докладатимуть усіх зусиль з метою належного виконання договірних зобов'язань. У разі невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань Сторони несуть відповідальність у порядку та в розмірах, передбачених цим договором та чинним законодавством України.

6.2. У випадку порушення термінів поставки/непоставки місячного обсягу газу Постачальник сплачує на користь Покупця пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості недопоставленого протягом місяця обсягу газу, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% (семи відсотків) вказаної вартості.

6.3. За порушення строку платежу Покупець сплачує на користь Постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше 1% (одного відсотка) від суми простроченого платежу.

6.4. Сплата пені та штрафів не звільняє Сторони від виконання своїх зобов'язань, передбачених цим Договором.

7. Обставини непереборної сили (форс-мажор)

7.1. Сторони погодилися, що в разі виникнення форс-мажор них обставин вони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, передбачених цим Договором.

7.2. До форс-мажорних обставин належать обставини непереборної сили або події надзвичайного характеру, такі як: війни, військові дії, блокади, терористичні акти; усі стихійні лиха чи природні явища, які виникли після підписання цього договору та які Сторони не могли передбачити і запобігти їм, якщо ці обставини вплинули на виконання зобов'язань Сторонами.

У цьому випадку термін виконання зобов'язань за Договором змінюється за взаємною згодою Сторін, про що вони (Сторони) укладають додаткову угоду.

7.3. У разі виникнення форс-мажорних обставин Сторони протягом 5 (п'яти) календарних днів письмово сповіщають одна одну про наявність вказаних обставин, підтверджуючи це відповідними офіційними документами. Якщо Сторони без поважних причин не сповістили у зазначений термін про виникнення і наявність форс-мажорних обставин, то вони у подальшому не мають права вимагати зміни строків виконання цього Договору.

7.4. Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий компетентними державними органами, зокрема довідка Торгово-промислової палати в Україні, що передбачено Законом України «Про Торгово-промислові палати в Ураїні».

7.5. У разі наявності довгострокових форс-мажорних обставин терміном дії понад три місяці Сторони проводять взаємні переговори та консультації і вирішують питання доцільності продовження цього Договору.

8. Порядок вирішення спорів

8.1. Сторони прийшли до згоди, що всі спори (розбіжності), які виникнуть в процесі виконання умов цього Договору, або в зв'язку з ним, повинні вирішуватися шляхом переговорів та консультацій.

8.2. У випадках неможливості досягнення згоди шляхом переговорів Сторона, право якої порушено, звертається до господарського суду для розгляду спору по суті.

9. Інші умови

9.1 Цей Договір складений у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної Сторони.

9.2. Усі доповнення і додатки до Договору є його невід'ємною частиною, і вважаються чинними, якщо вони вчинені в письмовій формі і підписані належним чином уповноваженими представниками Сторін.

9.3. Договір, а також усі доповнення до нього є конфіденційними документами і не підлягають розголошенню або використання Сторонами без згоди іншої сторони за винятком випадків, передбачених законодавством України.

9.4. Сторони зобов'язуються повідомляти одна одну в разі прийняття рішення про ліквідацію, реорганізацію, або банкрутство однієї з Сторін протягом 3 (трьох) днів з дати виникнення відповідних змін.

У той же термін Сторони повідомляють одна одну про зміни своїх платіжних реквізитів, адрес, місцезнаходження, установчих документів, а також про усі інші зміни, які здатні вплинути на реалізацію цього Договору та на виконання зобов'язань Сторін за ним.

Повідомлення повинні бути здійснені у письмовій формі протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати виникнення змін.

9.5. Усі виправлення за текстом цього Договору є дійсними лише при умові взаємного їх посвідчення представниками Сторін у кожному окремому випадку.

9.6. Сторони виконують свої зобов'язання самостійно і не мають права передавати свої права та обов'язки третім особам без письмової згоди другої Сторони Договору.

10. Строк дії Договору

10.1. Договір розповсюджує свою дію на відносини, що склались між сторонами з 1 січня 2013 року та діє в частині поставки газу з 1 січня 2013 року до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного завершення Покупцем.

10.2. Договір може бути достроково припинений у випадках, передбачених чинним законодавством України.

11. Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін.»

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ) 1 147 (одна тисяча сто сорок сім) грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

4. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 21.05.2015.

СуддяВ.В. Сівакова