ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р.Справа № 922/1256/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд", м. Вишневе
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
простягнення коштів
за участю представників сторін:

від позивача - Федоричко Н.А. (дов. № 304/03-УМ-15 від 19.03.2015 року);

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення суми заборгованості у розмірі 240771,39 грн. (із урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.04.2015 року ( т. 2 а.с. 138)) та до стягнення заявлені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки № 289/ГСП-07/12-ПН від 01.08.2012 року у частині повного та своєчасного розрахунку за товар.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.03.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.04.2015 року.

У межах строків визначених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи неодноразово відкладався.

Представник позивача у судовому засіданні 18.05.2015 року підтримав заявлені позовні позовні вимоги та зазначив що ним надані всі документи, які необхідні для розгляду справи по суті.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву не надав, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про отримання.

Присутній в судовому засіданні 18 травня 2015 представник позивача підтримав позовні вимоги та вважає за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні без участі представника відповідача, пояснив, що ним надані всі документи, які необхідні для розгляду справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 квітня 2015 року сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи це, враховуючи також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 18.05.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.08.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» (позивач) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) було укладено договір поставки №289/ГСП-07/12-ПН, у відповідності до умов якого позивач зобов'язався передати у власність відповідача, а останній - прийняти та оплатити на умовах, в порядку, визначених договором, товар в асортименті та за цінами, вказаними у специфікаціях (т.1 а.с. 20).

Відповідно до п. 3.1. договору товар передається відповідачу частинами (товарними партіями) автомобільним транспортом на умовах самовивозу, по заявці позивача.

Відповідно до п. 3.4. договору датою отримання товару відповідачем являється дата відгрузки товару відповідачу і визначається у відповідній накладній, які є додатками до цього договору.

Крім того, відповідно до п. 5.2. договору відповідач зобов'язався здійснювати оплату кожної партії переданого товару не пізніше 10 (десятого) числа поточного місяця за попередній місяць.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 449594,39 грн., що підтверджується видатковими накладними: № від 31.08.2012; № від 31.08.2012; № від 31.08.2012; № від 31.08.2012; № від 31.08.2012; № від 31.08.2012; № від 31.08.2012; № від 31.08.2012; № 009480406; від 31.08.2012; № від 31.08.2012; № від 31.08.2012; № від 31.08.2012; № від 30.09.2012; № від 30.09.2012; № від 30.09.2012; № від 30.09.2012; № від 30.09.2012; № від 30.09.2012; № від 30.09.2012; № від 30.09.2012; № від 30.09.2012; № від 30.09.2012; № від 30.09.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 31.10.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 30.11.2012; № від 31.12.2012; № від 31.12.2012; № від 31.12.2012; № від 31.12.2012; № від 31.12.2012; № від 31.12.2012; № від 31.12.2012; № від 31.12.2012; № від 31.01.2013; № від 31.01.2013; № від 31.01.2013; № від 31.01.2013; № від 31.01.2013; № від 31.01.2013; № від 22.02.2013; № від 26.02.2013; № від 26.02.2013; № від 27.02.2013; № від 28.02.2013; № від 28.02.2013; № від 28.02.2013; № від 28.02.2013; № від 28.02.2013; № від 01.03.2013; № від 01.03.2013; № від 04.03.2013; № від 04.03.2013; № від 05.03.2013; № від 13.03.2013; № від 15.03.2013; № від 18.03.2013; № від 19.03.2013; № від 19.03.2013; № від 19.03.2013; № від 20.03.2013; № від 23.03.2013; № від 27.03.2013; № від 28.03.2013; № від 31.03.2013; № від 31.03.2013; № від 31.03.2013; № від 31.03.2013; № від 31.03.2013; № від 03.04.2013; № від 16.04.2013; № від 18.04.2013; № від 25.04.2013; № від 26.04.2013; № від 26.04.2013; № від 26.04.2013; № від 30.04.2013; № від 30.04.2013; № від 30.04.2013; № від 30.04.2013; № від 30.04.2013; № від 30.04.2013; № від 30.04.2013; № від 30.04.2013; № від 14.05.2013; № від 15.05.2013; № від 17.05.2013; № від 18.05.2013; № від 21.05.2013; № від 22.05.2013; № від 24.05.2013; № від 29.05.2013; № від 31.05.2013; № від 31.05.2013; № від 31.05.2013; № від 31.05.2013; № від 31.05.2013; № від 31.05.2013; № від 05.06.2013; № від 11.06.2013; № від 12.06.2013; № від 17.06.2013; № від 19.06.2013; № від 20.06.2013; № від 25.06.2013; № від 28.06.2013; № від 30.06.2013; № від 30.06.2013; № від 30.06.2013; № від 30.06.2013; № від 05.07.2013; № від 09.07.2013; № від 11.07.2013; № від 17.07.2013; № від 22.07.2013; № від 26.07.2013; № від 29.07.2013; № від 31.07.2013; № від 31.07.2013; № від 31.07.2013; № від 31.07.2013; № від 31.07.2013; № від 31.07.2013; № від 05.08.2013; № від 16.08.2013; № від 28.08.2013; № від 29.08.2013; № від 31.08.2013; № від 31.08.2013; № від 31.08.2013; № від 31.08.2013; № від 09.09.2013; № від 12.09.2013; № від 30.09.2013; № від 30.09.2013; № від 30.09.2013; № від 30.09.2013; № від 30.09.2013; № від 30.09.2013; № від 01.10.2013; № від 10.10.2013; № від 14.10.2013; № від 17.10.2013; № від 21.10.2013; № від 30.10.2013; № від 31.10.2013; № від 31.10.2013; № від 31.10.2013; № від 31.10.2013; № від 31.10.2013; № від 12.11.2013; № від 15.11.2013; № від 19.11.2013; № від 26.11.2013; № від 26.11.2013; № від 28.11.2013; № від 30.11.2013; № від 30.11.2013; № від 30.11.2013; № від 30.11.2013; № від 10.12.2013; № від 10.12.2013; № від 24.12.2013; № від 30.12.2013; № від 30.12.2013; № від 31.12.2013; № від 31.12.2013; № від 31.12.2013; № від 15.01.2014; № від 25.01.2014; № від 25.01.2014; № від 31.01.2014; № від 31.01.2014; № від 31.01.2014; № від 31.01.2014; № від 31.01.2014; № від 31.01.2014; № від 31.01.2014; № від 07.02.2014; № від 21.02.2014; № від 26.02.2014; № від 28.02.2014; № від 28.02.2014; № від 28.02.2014; № від 28.02.2014; № від 28.02.2014; № від 18.03.2014; № від 26.03.2014; № від 31.03.2014; № від 31.03.2014; № від 31.03.2014; № від 31.03.2014; № від 31.03.2014; № від 31.03.2014; № від 31.03.2014; № від 14.04.2014; № від 14.04.2014; № від 22.04.2014; № від 28.04.2014; № від 30.04.2014; № від 30.04.2014; № від 30.04.2014; № від 30.04.2014; № від 30.04.2014; № від 30.04.2014; № від 30.04.2014; № від 30.04.2014; № від 30.04.2014; № від 30.04.2014; № від 30.04.2014; № від 13.05.2014; № від 13.05.2014; № від 19.05.2014; № від 28.05.2014; № від 30.06.2014; № від 30.06.2014; № від 30.06.2014; № від 02.07.2014; № від 02.07.2014; № від 03.07.2014; № від 04.07.2014; № від 07.07.2014; № від 09.07.2014; № від 15.07.2014; № від 17.07.2014; № від 22.07.2014; № від 24.07.2014; № від 24.07.2014; № від 25.07.2014; № від 31.07.2014; № від 31.07.2014; № від 31.07.2014; № від 31.07.2014; № від 31.07.2014; № від 01.08.2014; № від 05.08.2014; № від 05.08.2014; № від 14.08.2014; № від 15.08.2014; № від 15.08.2014; № від 15.08.2014; № від 22.08.2014; № від 28.08.2014 року (т. 1 а.с. 27-250, т.2 з 1-44).

Вищезазначені видаткові накладні підписані обома сторонами.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання та здійснив лише часткову оплату товару у сумі 208823,00 грн., що підтверджується копіями банківських виписок, які наявні у матеріалах справи.

Відповідач суму заборгованості перед позивачем за поставлений товар у повному обсязі не сплатив, що є причиною виникнення спору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно зі ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 289/ГСП-07/12-ПН від 01.08.2012 року у розмірі 240771,39 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.11р. №18 передбачено, що питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 2.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, у разі ж зменшення розміру позовних вимог зайво сплачена сума судового збору підлягає поверненню (пункт 1 частини першої статті 7 Закону).

Враховуючи викладене, а також те, що судом було прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, суд вважає за необхідне повернути позивачу суму зайво сплаченого судового збору в розмірі 695,10 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 4815,43 грн. покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 509, 526, 610, 712 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5, ) 240771,39 грн. основної заборгованості та 4815,43 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Управлінню державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд" (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5, ) з Державного бюджету 695,10 грн. судового збору, сплаченого останнім до господарського суду Харківської області згідно платіжного доручення № 2725404 від 29.01.2015 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", про що видати ухвалу.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повне рішення складено 25.05.2015 р.

Суддя О.О. Ємельянова