РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/26797/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп Фінанс Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дніпрова Хвиля»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг»

про стягнення 6828,56 грн.

Головуючий суддя - Сташків Р.Б.

Судді: Отрош І.М.,

Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача - Янина А.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - Ластовецький С.Г. (представник за довіреністю);

від третьої особи - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп Фінанс Груп» (Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дніпрова Хвиля» (Відповідач) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Лізинг» (Третя особа) про стягнення 6828,56 грн. заборгованості та санкцій за Договором фінансового лізингу № 958 від 29.09.2008, з урахуванням Договору факторингу № 51-ф/07 від 30.07.2013, у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов'язань по вказаному договору лізингу.

Третя особа повноважних представників у судові засідання не направила, проте подавала письмові пояснення, у яких заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, вказуючи не необґрунтованість розрахунку, не надання йому послуг, заборгованість по яким заявляє Позивач, та на не доведення Позивачем обов'язку Відповідача сплатити заявлені до стягнення суми.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

29.09.2008 між Третьою особою, як лізингодавцем, та Відповідачем, як лізингоодержувачем, було укладено Договір фінансового лізингу № 958 (далі - Договір), на підставі якого Лізингодавець передав на умовах фінансового лізингу Лізингоодержувачу транспортний засіб: Daewoo Lanos 1.5, шасі № SUPTF69YD8W428341, реєстраційний № АА6244НХ (Предмет лізингу, ТЗ) за актом від 17.10.2008, а Лізингоодержувач прийняв Предмет лізингу та зобов'язався сплачувати обумовлені Договором платежі. Строк лізингу, порядок сплати і розміри лізингових платежів указані в Плані лізингу (з урахуванням останніх змін від 03.11.2008), який є невід'ємною частиною Договору.

У розділі №5 Договору сторони погодили, що за переданий у лізинг ТЗ в період з дати надання до завершення строку лізингу сплачуються лізингові платежі.

Нарахування лізингових платежів здійснюється згідно актів виконаних робіт, які підписуються Сторонами. Підписання актів обома Сторонами підтверджує досягнення згоди Сторонами щодо змісту актів виконаних робіт.

Лізингові платежі включають:

- суму, яка відшкодовує при кожному платежі частину вартості ТЗ;

- комісію Лізингодавця за наданий у лізинг ТЗ;

- технічне та сервісне обслуговування ТЗ;

- інші витрати Лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням цього Договору.

Відповідно до Додатку № 4 «Договір на технічне та сервісне обслуговування ТЗ» до Договору Лізингоодержувач доручає, а Лізингодавець приймає на себе зобов'язання по технічному та сервісному обслуговуванню ТЗ: надання консультацій при виборі, постачанні, використанні й обслуговуванні ТЗ; проведення щорічних технічних оглядів у державній автомобільній інспекції; регулярне технічне обслуговування відповідно до сервісних книжок; надання послуг по наданню цілодобової лінії технічної підтримки; сприяння при гарантійному обслуговуванні ТЗ; послуги по сезонній заміні шин; адміністрування страхових випадків; складання управлінської звітності по використанню ТЗ. Лізингоодержувач натомість зобов'язався сплачувати Лізингодавцю обумовлену даним Додатком вартість послуг по технічному та сервісному обслуговуванню ТЗ і відшкодовувати понесені додаткові витрати.

Сторони погодили, що вартість послуг по технічному обслуговуванню ТЗ являє собою фіксовану (абонентську) суму, розмір якої встановлюється за кожний ТЗ, що перебуває на технічному обслуговуванні і вказується в Графіку оплати для кожного ТЗ, що є Доповненням до даного Додатку (копії графіків оплати з внесеними змінами залучені до справи).

Сума, яка відшкодовує при кожному платежі частину вартості ТЗ та комісія Лізингодавця за наданий у лізинг ТЗ за кожен місяць також встановлені у Плані лізингу зі строком внесення цих оплат.

Сторони погодили наступну черговість виконання Лізингоодержувачем своїх грошових зобов'язань за даним Договором:

- прострочені лізингові платежі (якщо буде мати місце прострочення);

- прострочені інші платежі, що підлягають сплаті за цим Договором (якщо буде мати місце прострочення);

- суми неустойки (штраф, пеня), що підлягають сплаті за порушення зобов'язань за цим Договором (якщо буде мати місце порушення);

- строкова сума лізингових платежів;

- строкова сума інших платежів, що підлягають сплаті за цим Договором.

У випадку перерахування грошових коштів в сумі недостатній для повного виконання зобов'язань за цим Договором та/або з порушенням вищевказаної черговості, Лізингодавець вправі самостійно перерозподілити кошти Лізингоодержувача, що надійшли у відповідності з черговістю викладеною в цьому пункті (п. 5.10 Договору).

Також, відповідно до п. 6.4 Договору Лізингоодержувач має пріоритетне право набути після закінчення терміну дії цього Договору і при виконанні його умов у власність предмет лізингу, сплативши Лізингодавцю залишкову вартість ТЗ, вказану в Плані лізингу. За приписами п. 12.5 Договору встановлено умови переходу права власності на ТЗ: сплата повної суми лізингових платежів на дату переходу права власності на ТЗ та залишкової вартості згідно з Договором.

За прострочення внесення обумовлених Договором платежів п. 16.1 цього договору передбачена пеня.

Так, згідно з залученими до матеріалів справи розрахунками Лізингодавця, за Відповідачем рахується непогашеною наступна заборгованість:

- за сервісне обслуговування ТЗ за період 01.12.2012 - 31.05.2013 в сумі 568,70 грн.

- по комісії лізингодавця за період 16.02.2013 - 31.05.2013 в сумі 2601,80 грн.;

- по викупній вартості ТЗ в розмірі 2614,62 грн.;

- за відшкодування вартості ТЗ за період 01.04.2013 - 31.05.2015 в сумі 694,66 грн.;

- пеня за період 31.01.2013 - 30.06.2013 в сумі 348,78 грн.

Вищевказану нараховану Лізингодавцем заборгованість Відповідача в сумі 6828,56 грн. було відступлено Позивачу на підставі Договору факторингу № 51-ф/07 від 30.07.2013, за умовами якого на підставі ст.ст. 512-517 та 1077-1086 ЦК України відбулась заміна кредитора у нарахованому Лізингодавцем Відповідачу зобов'язання з оплати 6828,56 грн. заборгованості та санкцій за Договором лізингу, та про заміну в даний правовідношеннях Лізингодавця на Позивача було повідомлено Відповідача належним чином повідомленням № 154 від 22.04.2014 (отримано поштою 15.05.2014). Повторну вимогу № 26 від 26.05.2014 про перерахування Позивачу спірних коштів в сумі 6828,56 грн. Відповідачем було отримано поштою 30.05.2014.

Однак до доводів Позивача та Лізингодавця (Третьої особи) щодо наявності у Відповідача обов'язку зі сплати спірних коштів в сумі 6828,56 грн. суд ставиться критично з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», однією з істотних умов договору лізингу є розмір лізингових платежів.

За приписами ст. 16 цього Закону лізингові платежі можуть включати:

а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу;

б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно;

в) компенсацію відсотків за кредитом;

г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

З указаною статтею Закону кореспондуються умови Договору, які також вказують, що лізингові платежі за Договором включають:

- суму, яка відшкодовує при кожному платежі частину вартості ТЗ;

- комісію Лізингодавця за наданий у лізинг ТЗ;

- технічне та сервісне обслуговування ТЗ;

- інші витрати Лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням цього Договору.

Отже, заявлені Позивачем до стягнення заборгованості:

- за сервісне обслуговування ТЗ за період 01.12.2012 - 31.05.2013 в сумі 568,70 грн.

- по комісії лізингодавця за період 16.02.2013 - 31.05.2013 в сумі 2601,80 грн.;

- за відшкодування вартості ТЗ за період 01.04.2013 - 31.05.2015 в сумі 694,66 грн.,

згідно з умовами Договору є складовими обумовленого договором лізингового платежу, на що також посилаються Позивач та Третя особа.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором, та відповідно до ч. 2 ст. 11 цього Закону Лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

У додатках до Договору лізингу - №3 «План лізингу» та № 4 «Договір на сервісне обслуговування» з графіком оплат (з усіма змінами та доповненнями) сторони погодили суми оплат по кожному з періодів лізингу та графік сплати лізингових платежів, а також суми оплат по кожному з періодів сервісного обслуговування ТЗ та графік сплати за обслуговування.

Строк лізингу сторонами встановлений до 02.11.2012, та у кожному з вищеописаних графіків встановлено, що останнім періодом надання обумовлених Договором послуг лізингу та сервісне обслуговування ТЗ є період з 01.11.2012 по 02.11.2012, і внести плату за цей період Відповідач був зобов'язаний 20.10.2012.

Нарахування сум лізингових платежів після вказаних дат останнього періоду ані умовами Закону, ані Договору не передбачено, і навпаки, розділ №5 Договору вказує на погодження сторонами обов'язку лізингоодержувача сплачувати лізингові платежі саме до завершення строку лізингу, тобто до 02.11.2012.

Обов'язку сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів, нарахованих після 02.11.2012, Закон та умови Договору не містять, і розмір даних платежів договором та/або законом також не встановлений.

Вартість послуг по технічному обслуговуванню ТЗ також за умовами Договору являє собою фіксовану (абонентську) суму, розмір якої та строки оплати встановлені графіком оплати, який однак, так само як умови Договору, не містить обов'язку Відповідача (обсягу послуг, розміру оплати, строків внесення) сплачувати за сервісне обслуговування ТЗ після закінчення строку лізингу, тобто після 02.11.2012.

Матеріали справи також не містять доказів надання Позивачем або Лізингодавцем обумовлених Договором послуг лізингу, в т.ч. сервісного обслуговування ТЗ, Відповідачу після 02.11.2012 та саме у межах спірного в межах даної справи періоду (сервісне обслуговування 01.12.2012 - 31.05.2013, комісія 16.02.2013 - 31.05.2013, за відшкодування вартості ТЗ 01.04.2013 - 31.05.2015). Щодо внесення Відповідачем окремих не спірних оплат після 02.11.2012, то вони не є предметом даного спору, і досягнення між сторонами згоди у попередніх періодах після закінчення строку лізингу не доводить, що сторони досягли згоди про обсяг послуг, розмір оплати та строки її внесення по спірному в межах даної справи періоду.

Також суд зазначає, що Позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку цих сум, з чого вони складаються, чому саме в таких розмірах були нараховані, а одне лише отримання Позивачем право на них від Третьої особи за Договором факторингу № 51-ф/07 від 30.07.2013 не доводить їх обґрунтованості.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову про стягнення з Відповідача: за сервісне обслуговування ТЗ за період 01.12.2012 - 31.05.2013 в сумі 568,70 грн.; по комісії лізингодавця за період 16.02.2013 - 31.05.2013 в сумі 2601,80 грн.; за відшкодування вартості ТЗ за період 01.04.2013 - 31.05.2015 в сумі 694,66 грн., оскільки не доведено наявності у Відповідача обов'язку вносити дані платежі після закінчення строку лізингу за Договором, а також не доведено (матеріали справи не містять доказів), що Відповідач замовляв та фактично отримував ці послуги після закінчення строку лізингу.

Окремо, щодо заявленої до стягнення відшкодування вартості ТЗ за період 01.04.2013 - 31.05.2015 в сумі 694,66 грн., то суд зазначає, що Позивачем не надано доказів обов'язку Відповідача відшкодовувати вартість ТЗ після 02.11.2012, а також не доведено, що ця заборгованість виникла до 02.11.2012, з яких сум вона складається тощо.

Щодо суми пені (детальний розрахунок від 24.04.2015 поданий Третьою особою та підтриманий Позивачем), де пеня складається як з нарахованої на спірні суми заборгованості (за сервісне обслуговування ТЗ за період 01.12.2012 - 31.05.2013; по комісії лізингодавця за період 16.02.2013 - 31.05.2013, за відшкодування вартості ТЗ за період 01.04.2013 - 31.05.2015), так і з нарахованої на суми попередніх внесених Відповідачем оплат з комісії лізингодавця та за сервісне обслуговування ТЗ, які не є спірними в межах даного спору, то суд відмовляє у вимогах про стягнення обох складових заявленої до стягнення суми пені 348,78 грн. Суд зазначає, що обов'язку Відповідача сплачувати спірні суми заборгованості (за сервісне обслуговування ТЗ, по комісії лізингодавця та відшкодуванню вартості ТЗ) Позивачем перед судом належними засобами доказування не доведено, а щодо пені, нарахованої після строку лізингу (після 02.11.2012) на суми попередніх внесених Відповідачем оплат з комісії лізингодавця та за сервісне обслуговування ТЗ, які не є спірними в межах даного спору, то у даному випадку Позивачем не доведено встановлення між сторонами строків оплати цих платежів, а отже, і порушення Відповідачем цих строків.

Заявлені вимоги про стягнення заборгованості по викупній вартості ТЗ в розмірі 2614,62 грн. суд також визнає необґрунтованими, оскільки Позивачем не надано суду обґрунтованого розрахунку цієї суми, не вказано з чого вона складаються, які входять до її складу обумовлені планом лізингу платежі по відшкодуванню вартості ТЗ, за які періоди, повністю чи частково, тощо. А одне лише отримання Позивачем права від Третьої особи за Договором факторингу № 51-ф/07 від 30.07.2013 не доводить обґрунтованості заявленої Позивачем суми заборгованості.

Отже, підсумовуючи все вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у зв'язку з їх недоведеністю належними та допустимими доказами відповідно до ст.ст. 32-34 ГПК України.

При цьому, обставини наявності та/або відсутності у Відповідача переплати по Договору у межах даного спору судом не досліджується, оскільки доведення даної обставини не є необхідним в межах даного спору з огляду на недоведення Позивачем взагалі у Відповідача обов'язку вносити оплати з заявлених у позові сум.

Судовий збір, відповідно до статті 49 ГПК України, покладається на Позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.05.2015

Головуючий суддя Сташків Р.Б.

Суддя Отрош І.М.

Суддя Спичак О.М.