ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2015 р. Справа № 916/442/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Ліпчанської Н.В.,

Суддів Мацюри П.Ф., Лисенко В.А..

При секретарі судового засідання Молодові В.С.

За участю представників сторін:

віл позивача - Новічкова О.В. по дов. б/н від 30.03.2015р.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРЕЇН-ЕКСПОРТ"

на рішення господарського суду Одеської області від 16.03.2015р.

по справі № 916/442/15-г

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ТРЕЙД УІНД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРЕЇН-ЕКСПОРТ"

про стягнення 550.949,29 грн.,

Встановив:

В лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю „ТРЕЙД УІНД" (Далі - ТОВ „ТРЕЙД УІНД") звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРЕЇН-ЕКСПОРТ" (Далі - ТОВ „ГРЕЇН-ЕКСПОРТ") про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 527.309,00 гривень та відсотків за користування даними грошовими коштами в сумі 23.640,29 грн..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ „ТРЕЙД УІНД" зазначає що між ним та відповідачем був укладений договір №22/04-14Ф про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, на підставі якого позивач перерахував відповідачу 311.727,00 грн..

30 вересня 2014 року відповідач повернув грошові кошти в сумі 311.727,00 грн. на розрахунковий рахунок позивача.

Однак, 30 жовтня 2014 позивач помилково перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 327.309,00 грн., зазначивши в платіжних дорученнях призначенням платежу вищезазначений договір.

Крім того, 13 жовтня 2014 року, позивач помилково перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 200.000,00 грн. зазначивши в призначенні платежу договір №22/04-14Ф про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, хоча вказаний платіж договором не передбачений та був вже виконаний сторонами.

Позивач звертався до відповідача щодо повернення помилково перерахованих коштів, однак відповідач грошові кошти не повернув.

Враховуючи вищенаведене, ТОВ „ТРЕЙД УІНД" вважає, що відповідач зберігає у себе без достатньої правової підстави грошові кошти в розмірі 527.309,00 грн..

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, а тому дана справа розглянута на підставі положень статті 75 ГПК України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.03.2015р., винесеним суддею Гуляк Г.І. позовні вимоги ТОВ "ТРЕЙД УІНД" задоволено повністю.

Суд стягнув з ТОВ "ГРЕЇН - ЕКСПОРТ" - 527.309,00 грн. безпідставно набутих грошових коштів та 23.640,29 грн. відсотків за користування зазначеними грошовими коштами.

Мотивуючи дане рішення місцевий господарський суд посилаючись на положення статті 1212 ЦК України зазначив, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Не погоджуючись із винесеним рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ "ТРЕЙД УІНД" в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, прийняттям рішення при неповному з'ясуванні обставин справи.

Відповідач вважає, що вказаний договір №3009/1-14Ф від 30.09.2014р. не був складений взагалі, тобто має дефект форми - недотримання простої письмової форми, що вимагається законом.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач вважає її безпідставною та необґрунтованою, просить залишити її без задоволення, а рішення без змін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що рішення господарського суду, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, 22 квітня 2014 року між ТОВ "ТРЕЙД УІНД" та ТОВ "ГРЕЇН-ЕКСПОРТ" був укладений договір №22/04-14Ф про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. За умовами вказаного договору займодавець - позивач надає, а позичальник приймає безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в сумі 311.727 гривень, п.1 та п.2 договору. (а.с.6)

На виконання вказаного договору позивач здійснив проплату згідно платіжних доручень №359 від 29.05.2014 року на суму 62.250 гривень, №365 від 11.06.2014 року на суму 20.408 гривень, №394 від 03.07.2014 року на суму 13.776 гривень, №414 від 07.08.2014 року на суму 25.800 гривень, №483 від 05.09.2014 року на суму 51.959 гривень, №502 від 12.09.2014 року на суму 32.990 гривень, 16.09.2014 року на суму 104.544 гривень, №582 від 13.10.2014 року на суму 200.000 гривень, з призначенням платежу безвідсоткова фінансова допомога згідно договору №22/04-14Ф від 22.04.2014 року. (а.с.7-14)

Всього за вказаним договором позивач перерахував відповідачу 311.727 гривень, а відповідно п.4 договору строком повернення коштів встановлено до 31 грудня 2014 року.

Відповідач належним чином виконав взяті зобов'язання та 30 вересня 2014 року повернув отримані кошти, що підтверджується виписками банку та платіжними дорученнями №817 та №818 на загальну суму 311.727 гривень.

Позивач здійснив перерахування коштів за платіжним дорученням №539 від 30.09.2014 року на суму 170.000 гривень та за платіжним дорученням №540 від 30.09.2014 року на суму 157.309 гривень, в яких зазначено призначення платежу безвідсоткова поворотна фінансова допомога згідно договору №3009/1-14Ф від 30.09.2014 року, всього перераховано 327.309 гривень. (а.с.15-16)

Крім того позивачем помилково було перераховано кошти в сумі 200.000 гривень, згідно платіжного доручення №582 від 13.10.2014 року із призначенням платежу безвідсоткова фінансова допомога згідно договору №22/04-14Ф від 22.04.2014 року. (а.с.14)

Як встановлено матеріалами справи, договір №22/04-14Ф про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги припинив свою дію, оскільки сторони зобов'язання за вказаним договором виконали повністю - 30 вересня 2014 року, а кошти були перераховані помилково.

На адресу відповідача позивач скерував лист-вимогу від 30.09.2014 року за №30/0914 щодо повернення помилково перерахованих коштів в сумі 327.309 гривень, яку представник відповідача отримав 30.09.2014 року та залишив без відповіді.

13.10.2014 року позивач направив на адресу відповідача лист - вимогу за вих.№13/1014, яку було отримано представником відповідача 13.10.2014 року, в якій позивач просив повернути безпідставно перераховані кошти в сумі 527.309 гривень, яка також була залишена відповідачем без відповіді.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем дійсно було помилково перераховано кошти в сумі 327.309 гривень за платіжними дорученнями №539 та №540, які в подальшому позивач, згідно листа-вимоги від 30.09.2014 року за №30/0914, просив повернути як помилково перераховані кошти в сумі 327.309 гривень. (а.с.15-16) Однак, відповідач зазначені грошові кошти не повернув.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було здійснено помилкове перерахування грошових коштів в сумі 200.000 гривень, які були перераховані згідно платіжного дорученням №582 від 13.10.2014 року, які позивач, згідно листа-вимоги від 13.10.2014 року за №13/1014, просив відповідача повернути, але станом на час розгляду справи дані кошти повернуті не були. (а.с.14)

Згідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Статтею 1214 Цивільного кодексу України, ссоба, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов'язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 2 ст. 536 Цивільного кодексу України, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно правильності нарахування позивачем відсотків за користування безпідставно набутими коштами, які в свою чергу підлягають задоволенню.

ТОВ "ГРЕЇН - ЕСПОРТ" при розгляді даної справи, ніяких відповідних доказів як до суду першої так і до суду апеляційної інстанції не надав, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, доводів і заперечень.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи місцевим господарським судом були встановлені всі фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правомірна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування рішення не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99;101;103-105

ГПК України суд, -

Постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРЕЇН-ЕКСПОРТ" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 16.03.2015р. по справі №916/442/15-г - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 25.05.2015р.

Головуючий суддя Ліпчанська Н.В.

Суддя Мацюра П.Ф.

Суддя Лисенко В.А.