РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015Справа №910/4199/15-г

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед Ексім"

до Державної установи "Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України"

про стягнення 7 858 491, 48 грн.

за участю представників:

від позивача:Преснякова І.В.- представник за довіреністю б/н від 15.01.2015 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Мед Ексім" з позовом до Державної установи "Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України" про стягнення 7 858 491, 48 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору про закупівлю товарів за державні кошти № 42 від 02.10.2013 р. щодо оплати поставленого обладнання, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у вказаній сумі.

У позові Товариство з обмеженою відповідальністю "Мед Ексім" просить суд стягнути з Державної установи "Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України" заборгованість в сумі 7 858 491, 48 грн., яка складається з: 5 910 802,00 грн. - основного боргу, 1 736 843, 89грн. - інфляційних втрат та 210 845,59 грн. - 3 % річних

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, у минулому судовому засіданні позов визнав частково, вказав що невиконання зобов'язань за договором № 42 від 02.10.2013 р. по оплаті поставленого товару виникла з вини Головного Управління Державної казначейської служби у м. Києві.

Також подав клопотання про залучення Головного Управління Державної казначейської служби у м. Києві в якості свіввідповідача у даній справі, оскільки дії зазначеної особи призвели до виникнення заборгованості.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 02.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мед Ексім" (учасник) та Державною установою "Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України" (замовник) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 42, відповідно до якого учасник зобов'язується своєчасно поставити та передати у власність замовника устаткування радіологічне, електромедичне та електротерапевтичне (устаткування ультразвукове) (лот 1, 3, 4, 5) - код 26.60.1 (далі-товар) в асортименті, кількості та за цінами, що зазначені в специфікації, яка розроблена на підставі акцептованої пропозиції конкурсних торгів, та є невід'ємною частиною договору, а замовник - прийняти та оплатити товар (п. 1.1 договору).

Згальна сума цього договору складає 5 910 802,00 грн. (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 договору фінансування даного договору відбувається за рахунок коштів Державного бюджету України. Замовник зобов'язується здійснити оплату поставленого товару на поточний рахунок учасника на підставі видаткових накладних. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок здійснюється протягом 14 днів з дня надходження коштів на рахунок замовника на вказані цілі.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2, 5.4 договору місцем поставки (передачі) товару є: 04050, м. Київ, вул. П. Майбороди, 8. Термін поставки: протягом 2013 р. Приймання-передача товару по кількості проводиться відповідно до товаросупровідних документів.

Згідно з п. 10.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2013 р.

У судовому засіданні встановлено, що на виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу медичне обладнання на суму 5 910 802,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 934 від 12.12.2013 р., актами прийому-передачі від 12.12.2013 р., актом вводу в експлуатацію від 16.12.2013 р. та поясненнями представників сторін.

Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної оплати отриманого обладнання не виконав.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 42 від 02.10.2013 р. у сумі 5 910 802,00 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2014 р. по 01.11.2014 р. та актом Державної фінансової інспекції № 06-30/656 від 28.03.2014 р., складеним за результатами перевірки державних закупівель в Державній установі "Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України".

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оскільки доказів належної оплати поставленого обладнання відповідачем суду не надано, позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості у сумі 5 910 802,00 грн. підлягають задоволенню.

Доводи відповідача стосовно невиконання Головним Управлінням Державної казначейської служби у м. Києві своїх обов'язків в частині перерахування бюджетних коштів позивачу, як оплату за поставлене обладнання за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 42 від 02.10.2013 р., суд не приймає та зазначає, що стороною у договорі, зобов'язаною виконати зобов'язання по оплаті товару, є саме Державна установа "Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України".

Відповідно до п. 1.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" порушення банком, що обслуговує платника (боржника), строку перерахування коштів до банку, який обслуговує кредитора, або несвоєчасне зарахування банками коштів на рахунок кредитора, в зв'язку з чим сталося прострочення виконання грошового зобов'язання, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання цього зобов'язання, однак надає боржникові право звернутися до банку, який його обслуговує, з вимогою щодо сплати пені відповідно до пункту 32.2 статті 32 названого Закону.

Таким чином, невиконання ГУ Державної казначейської служби у м. Києві зобов'язань щодо перерахування грошових коштів у сумі 5 910 802,00 грн. відповідачу, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання зобов'язання в частині сплати коштів за поставлене обладнання за договором № 42 від 02.10.2013 р.

З цих же підстав суд відмовив відповідачу у залученні ГУ Державної казначейської служби у м. Києві до розгляду у справі в якості другого відповідача, оскільки орган державної казначейської служби здійснює тільки розрахунково-касове обслуговування рахунків відповідача та виконує функції банку, що обслуговує відповідача як платника за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 42 від 02.10.2013 р.

Окрім основної суми боргу позивач просив стягнути з відповідача 1 736 843, 89 грн. - інфляційних втрат за період з 13.12.2014 р. по 31.01.2015 р. та 210 845,59 грн. - 3 % річних за період з 13.12.2014 р. по 19.02.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства та умови укладеного сторонами правочину, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 736 843, 89 грн. - інфляційних втрат за період з 13.12.2014 р. по 31.01.2015 р. та 210 845,59 грн. - 3 % річних за період з 13.12.2014 р. по 19.02.2015 р.

Доводи відповідача про відсутність його вини у порушенні зобов'язання та звільнення його від сплати матеріальних втрат, суд не приймає та зазначає, що відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Відповідно до п. 4.1 вказаної Постанови ВГСУ від 17.12.2013 р. № 14 сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з п. 1.10 Постанови ВГСУ від 17.12.2013 р. № 14 за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 32 - 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед Ексім" до Державної установи "Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України" про стягнення 7 858 491, 48 грн. задовольнити.

Стягнути з Державної установи "Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України" (04050, м. Київ, вул. Платона Майбороди, буд. 8, ідентифікаційний код 02012022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед Ексім" (01032, м. Київ, вул. Вєтрова, 1, ідентифікаційний код 38203897) основну заборгованість у сумі 5 910 802 (п'ять мільйонів дев'ятсот десять тисяч вісімсот дві) грн. 00 коп., інфляційних втрат у сумі 1 736 843 (один мільйон сімсот тридцять шість тисяч вісімсот сорок три) грн. 89 коп., 3 % річних у сумі 210 845 (двісті десять тисяч вісімсот сорок п'ять) грн. 59 коп.

Стягнути з Державної установи "Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України" (04050, м. Київ, вул. Платона Майбороди, буд. 8, ідентифікаційний код 02012022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед Ексім" (01032, м. Київ, вул. Вєтрова, 1, ідентифікаційний код 38203897) судовий збір у сумі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 18 травня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 25 травня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна