Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

« 28» травня 2015 року Справа № 927/663/15

Позивач: Фізична ососба - підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

адреса для листування: АДРЕСА_2

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Логістична Група",

вул. Квітнева, 24, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501

про стягнення 23100,08 грн.

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

від позивача : не з'явився

від відповідача : не з'явився

В судовому засіданні присутній ОСОБА_3

СУТЬ СПОРУ:

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 подано позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівська Логістична Група" про стягнення 23100,08 грн. передплачених грошових коштів.

Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд задовольнив подане клопотання.

Відповідач відзиву на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив.

Копії ухвал суду від 29.04.2015 та від 14.05.2015, які направлялась відповідачу на юридичну адресу: вул. Квітнева, 24, с. Новий Білоус, Чернігівський район, Чернігівська область, 15501, повернулись до суду не врученими адресату з відміткою оператора поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

В п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

У випадку не з'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. ( п.3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Зважаючи на те, що згідно до ст.. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представника відповідача у судове засідання , неподання відповідачем відзиву на позов не є перешкодами для розгляду справи за наявними доказами у порядку ст.. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд

Встановив:

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України Господарським визнається зобов?язання, що виникає між суб?єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб?єкт (зобов?язана сторона, у тому числі боржник) зобов?язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб?єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб?єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов?язаної сторони виконання її обов?язку.

Згідно ст.. 193 Господарського кодексу України суб?єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону , інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобв?язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов?язків ( ст.. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають виконувались належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст.. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов?язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.. 525 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковим відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.2 та ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Доказів укладання договору як єдиного письмового документа сторони не надали.

Між сторонами на підставі рахунку-фактури № 2 від 05.02.2015 та платіжного доручення № 129 від 05.02.2015 була досягнена домовленість щодо здійснення поставок тріски паливної.

На підставі рахунку-фактури № 2 від 05.02.2015 на суму 23100,08 грн., виставленого відповідачем, позивач здійснив передплату вартості продукції на суму 23100,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 129 від 05.02.2015 з відміткою банку, вказане не спростовується матеріалами справи факт отримання зазначених грошових коштів не спростовано жодним доказом відповідно до ст..33 ГПК України.

Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язання виникають з підстав, передбачених ст.11 цього Кодексу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Отже, між сторонами фактично склалися відносини купівлі-продажу, в результаті чого у відповідача виникли зобов'язання по поставці обумовленого в рахунку-фактурі № 2 від 05.02.2015 товару.

Враховуючи, що сторонами термін виконання зобов'язання -поставки товару не встановлений, в силу ст.530 ЦК України кредитор (позивач по справі) вправі вимагати виконання у будь-який час. Боржник зобов'язаний виконати таке зобов'язання в семиденний термін з дня пред'явлення вимоги кредитором.

Відповідно до ст..612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

18.05.2015 позивачем направлена вимога про поставку оплаченого товару № 1504п від 15.05.2015 згідно з ч.2 ст.530 ЦК України, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком № 3780 від 18.05.2015.

Докази здійснення поставок тріски паливної на суму 23100,08 грн. в встановлений відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України строк не надано. Також відсутні докази повернення позивачеві зазначеної суми передплачених коштів в сумі 23100,08 грн.

Частиною 2 ст.693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки попередню оплату здійснено, а товар не поставлено, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Доказів повернення суми переплати або поставки на цю суму відповідачем не надано на день розгляду спору судом.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 23100,08 грн. суми попередньої оплати є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно ст.. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПРОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРНІГІВСЬКА ЛОГІСТИЧНА ГРУПА», код 34832087, 15501, Чернігівська область, Чернігівський район, село Новий Білоус, вул. Квітнева, 24 на користь ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ ОСОБА_1, код НОМЕР_1, АДРЕСА_1, поштова адреса: АДРЕСА_2, 23100,08 грн. передплачених грошових коштів, 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.05.2015 року

Суддя Н.О. Скорик

.