ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2015 р. Справа № 923/448/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Ковтун В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до

відповідача-1: Відділу державної виконавчої служби Бериславського Районного управління юстиції, м. Берислав

відповідача-2: Державної казначейської служби України, м. Київ

про стягнення 108996 грн. 36 коп. та зобов'язання сплатити кошти

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, паспорт, серія НОМЕР_1 виданий Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській обл.;

від відповідача -1 - Осадчук Н.М., представник, довіреність № 1627/06-50 від 06.04.2015р.

від відповідача -2 - Дудчак П.В., представник, довіреність № 5-15/89-526 від 13.01.2015р.

в с т а н о в и в

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач) заявлено позов до Міністерства юстиції України в особі відділу державної виконавчої служби Бериславського районного управління юстиції (відповідач-1) та Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області (відповідач-2), про відшкодування заподіяної шкоди від невиконання рішення суду в результаті незаконної бездіяльності ВДВС Бериславського РУЮ у розмірі 108996 грн. 36коп.

Свої вимоги позивач обґрунтував наступними обставинами.

12.12.2013 р. рішенням господарського суду Херсонської області по справі № 923/1505/13 було задоволено частково позов ФОП "ОСОБА_1." до ТОВ "Мега" (боржник) с. Червоний Маяк, Бериславського району, Херсонської області та стягнуто з ТОВ "Мега" на користь ФОП "ОСОБА_1." 99600 грн. - боргу, 7259 грн. 18 коп. штрафних санкцій та 2137 грн. 18 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

08.01.2014 р. на виконання вищевказаного рішення господарським судом Херсонської області видано відповідний наказ № 923/1505/13, який був переданий на виконання до ВДВС Бериславського районного управління юстиції.

22.01.2014 р. ВДВС Бериславським районним управлінням юстиції винесена постанова "Про відкриття виконавчого провадження" ВП № 41949857.

24.04.2014 р. ВДВС Бериславського РУЮ була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, а судовий наказ тривалий час знаходився у ВДВС Бериславського РУЮ, за вказаною постановою було встановлено, що на момент перевірки майнового стану за місцем реєстрації боржника ліквідного майна, на яке може бути звернено стягнення у боржника, відсутнє.

Позивач тільки 03.06.2014 р. дізнався про вищевказану постанову ВДВС Бериславського РУЮ.

Оскільки позивач був не згодний з діями ВДВС Бериславського РУЮ 05.06.2014 р. він звернувся до господарського суду Херсонської області зі скаргою на протиправні дії та бездіяльність ВДВС Бериславського РУЮ .

15 липня 2014 р. господарським судом Херсонської області справа № 923/1505/13 була розглянута скарга ФОП "ОСОБА_1." на протиправні дії та бездіяльність ВДВС Бериславського РУЮ.

У судовому засіданні 15.07.2014 р. представник ВДВС Бериславського РУЮ (ОСОБА_4) пояснив, що усвідомивши певну неповноту виконавчих дій ВДВС Бериславського РУЮ, скасував постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.04.2014 р., та поновив виконавче провадження, а також продовжує вчиняти виконавчі дії.

Позивач сподівався, що ВДВС Бериславського РУЮ будуть вчинені виконавчі дії в повному обсязі, необхідному для виконання рішення суду - подав заяву до суду про відкликання скарги на дії ВДВС Бериславського РУЮ та просив суд залишити скаргу без розгляду в зв'язку з тим, що ВП № 41949857 було відкрито ВДВС Бериславського РУЮ знову.

15 липня 2014 р. ухвалою господарського суду Херсонської області (справа 923/1505/13) вищевказана заява стягувача залишилась без розгляду.

27.03.2014 р., боржником була змінена юридична адреса підприємства: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Миколайчука. буд. 16 А.

26.09.2014 р. ВДВС Бериславського РУЮ була винесена постанова "Про закінчення виконавчого провадження" № ВП № 41949857 та судовий наказ направлено за належністю до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області для подальшого виконання.

Оскільки позивач не був згодний з діями ВДВС Бериславського РУЮ, він повторно звернувся до господарського суду Херсонської області зі скаргою на протиправні дії та бездіяльність органу державної виконавчої служби.

Зазначена скарга була розглянута у судовому порядку та 18.12.2014 р. господарський суд Херсонської області у справі № 923/1505/13 виніс ухвалу, за якою визнав протиправною зазначену в мотивувальній частині цієї ухвали бездіяльність ВДВС Бериславського РУЮ Херсонської області увиконавчому провадженні з виконання наказу суду №923/1505/13 від 08.01.2014 р.

На думку позивача, факт неправомірності дій державного виконавця на момент розгляду господарським судом спору про відшкодування шкоди встановлений відповідними засобами доказування.

16 лютого 2015р. позивач звернувся до Херсонського Окружного Адміністративного суду з позовом, в якому були заявлені вимоги про стягнення коштів у розмірі 108996 грн. 36 коп. на відшкодування шкоди, заданої позивачу в результаті незаконної бездіяльності відповідача-1 по невиконанню наказу господарського суду Херсонської області №923/1503/13 від 08.01.2014 р. про примусове виконання рішення від 12.12.2013 р. справа № 821/531/15-а.

19.03.2015 р. вищевказана справа була закрита на підставі ст. 157 п.1 ч. 1 КАС України, у зв'язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

21.03.2015 р. позивач отримав від Головного управління юстиції в Івано- Франківській області листа за №15-0-26-4828/3.1 від 17.02.2015 р., в якому повідомляється про закінчення виконавчого провадження (без номеру) з виконання наказу № 923/1505/13, виданого 08.01.2014 р. господарським судом Херсонської області, про стягнення з ТОВ "Мега" на користь ФОП "ОСОБА_1." 108 996 грн. 36 коп. на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідно до Інформаційної довідки, отриманої позивачем з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрів до 2013 року:

23.09.2013 р. боржником була проведена реєстрація майнових прав на об'єкт нерухомого майна будівля кафе "Фонтан" (форма власності приватна) реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, загальна площа 193,2 м2 , розташоване за адресою: м. Нова Каховка, вул. Першотравнева. буд. 29-а.

Підстава реєстрації - договір купівлі-продажу, АВМ/163495 від 22.06.2000 р., посвідчений приватним нотаріусом Новокаховського нотаріального округу Сердюком І.П. №1774, про що був внесений запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

05.02.2014 р. за номером 4574807 (Рішення про державну реєстрацію, прав та їх обтяження, індексний номер: 10669995 від 05.02.2014 р.) приватним нотаріусом Крамчанін С.А. Новокаховського міського нотаріального округу проведений запис до Реєстру на підставі виникнення права власності на вищевказане майно гр. ОСОБА_7.

Підстава: Договір купівлі-продажу, серія і номер: 159, виданий 05.02.2014 р. приватним нотаріусом Крамчанін С.А. Новокаховського міською нотаріального округу.

В тому ж Реєстрі вказана вартість проданого боржником гр. ОСОБА_7 об'єкту нерухомого майна Кафе "Фонтан", а саме - 233462 грн. 00 коп.

Із вищевказаної інформації позивач зробив висновок, що ліквідне майно боржника було продано боржником особисто 05.02.2014 р. за - 233 462 грн. 00 коп. ОСОБА_7, тобто після дати відкриття виконавчого провадження № 41949857 від 22.01.2014р.

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності державного виконавця не було здійснено арешту й опису наявного майна ТОВ "Мета" і останнє було відчужене боржником, через що виконання судового рішення стало неможливим взагалі. На думку позивача, у цьому випадку держава повинна відшкодувати матеріальну шкоду позивачу в сумі невиконаного рішення суду, тобто у розмірі - 108 996 грн. 36 коп.

В зв'язку з цим позивач звернувся до господарського суду з позовом про відшкодування збитків у вищезазначеній сумі.

Свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 3; 19; 55; 56; 68; 124; 129 - Конституції України, ст. 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", ст. 1 Протоколу до Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", ст. ст. 1-8; 11, 13 - ЗУ "Про державну виконавчу службу», ст. ст. 1-6; 8; 11; 17; 20; 30 п. 2; 31; 32; 40 п. 2; 82; 85, 87 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 17 ЗУ "Про державну службу", ст.ст. 1 - 43; 54-65, 115 ГПК України.

Відповідач - 1 відділ державної виконавчої служби Бериславського райнного управління юстиції Херсонської області не визнає позовні вимоги та пояснює, що позивач не довів наявність реальних збитків, вину виконавчої служби, причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями виконавчої служби. Відповідач-1 звернув увагу суду, що в мотивувальній частині ухвали господарського суду Херсонської області у справі № 923/1505/13 від 18.12.2014р. зазначено, що ВДВС Бериславського РУЮ Херсонської області не повністю реалізував свої повноваження, не застосував усіх можливих заходів для досягнення необхідного позитивного результату.

Відповідач-1 пояснив, що на сьогодні виконавче провадження відновлено відповідною постановою від 02.04.2015р. і ведуться виконавчі дії.

Відповідач-2 позовні вимоги не визнав, підтримав позицію, яку виклав відповідач-1 та пояснив, що відшкодування збитків, заподіяним фізичним та юридичним особам внаслідок незаконного прийняття рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових осіб під час здійснення ними своїх повноважень здійснюється у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМ України від 03.09.2011р. № 845.

Суд розглянувши справу по суті дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачем не доведені, у зв'язку з чим, відмовляє у задоволенні позовних вимог, виходячи із наступного.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистих немайнових прав фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цих органів.

Вказана стаття передбачає спеціальні підстави і умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди у позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності у цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб'єктів та характері їх дій (владно-адміністративний, юридично-обов'язковий, односторонній).

До суб'єктів відповідальності за цією нормою належать створені відповідно до Конституції України, Конституції Автономної Республіки Крим і правових актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Верховної Ради і Ради Міністрів Автономної Республіки Крим органи державної влади і управління, які реалізують надані державою функції та повноваження у сфері управління, а також органи місцевого самоврядування, створені на підставі Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", їх виконавчі органи посадові або службові особи вказаних державних органів.

Сферою застосування зазначених норм є правовідносини із заподіяння шкоди фізичній чи юридичній особі у зв'язку з прийняттям зазначеними суб'єктами незаконних рішень, вчинення ними незаконних дій чи неправомірної бездіяльності при здійсненні ними своїх владних повноважень, визначених Конституцією і законодавством України.

Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цієї особи.

При зверненні до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця заявник зобов'язаний доказувати факт порушення закону внаслідок чого порушено його права та свободи у виконавчому проваджені, посилатися на норму Закону, яку порушено.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливо лише при наявності передбаченим законом умов. Їх сукупність створює склад цивільного порушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків утворюють елементи: суб'єкт, об'єкт, об'єктивна та суб'єктивна сторони. Суб'єкт- боржник, об'єктивна сторона-правовідношення по зобов'язанням, об'єкт - правопорушення, суб'єктивна сторона - вина. Відсутність хоча б одного елементу звільняє боржника від відповідальності за невиконання взятих зобов'язань.

Після направлення ВДВС Івано-Франковського міського управління юстиції виконавчого листа до ВДВС Бериславського райуправління юстиції 02.04.2015р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 47148603 за примусовим виконанням наказу господарського суду Херсонської області про стягнення з ТОВ "Мега" заборгованості у розмірі - 108 966 грн. 36 коп. на користь ФОП ОСОБА_1.

Відповідач-1 надав на огляд суду та копії залучив до матеріалів справи матеріальні докази вчинення процесуальних дій в межах виконавчого провадження, а саме: Копія листа № 2229/06-50/5 від 02.04.2015р. про направлення боржнику та стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2015р., запит державного виконавця № 2231/06-50/3 від 02.04.2015р. у державні органи влади для з'ясування наявності у боржника наявність майна та поточних рахунків. Відповідь ДПС України про наявність у боржника 6 рахунків в установах банку, шість постанов про арешт коштів, які обліковуються на кожному із рахунків та докази їх направлення банківським установам, постанова про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2015р.

Таким чином, наказ № 923/1505/13 від 08.01.2014р. на даний момент знаходиться на виконанні ВДВС Бериславського РУЮ Херсонської області, вчиняються виконавчі дії, у зв'язку з встановленим фактом дій виконавчої служби.

Суд прийшов до висновку, що доводи позивача про бездіяльність державного виконавця, яка спричинила йому матеріальну шкоду, суд не приймає до уваги.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування шкоди за рахунок держави, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач має право звернутися з позовом до юридичної особи, зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. Збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Оскільки відповідач-1 не закінчив вчиняти виконавчі дії в межах виконавчого провадження стверджувати, що сума стягнення за наказом - 108 996 грн. 36 коп. є збитками передчасно.

При таких обставинах, суд вважає, позивачем не доведено розмір збитків як об'єкту правопорушень.

Умовами для застосування позадоговірної відповідальності за статтею 1174 ЦК України є протиправна дія чи бездіяльність, наявність шкоди, причинний зв'язок між дією (бездіяльністю) і негативними наслідками.

Грошовий вираз майнової шкоди називають ще збитками. Відповідно до ст. 22 ЦК, збитками є:

1) втрати, яких зазнала особа у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм матеріального права можна зробити висновок, що зазначене позивачем в якості матеріальної шкоди не є шкодою в розумінні ст. 22 ЦК України, а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Отже, відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб'єкта - правопорушника.

Для стягнення зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 33 ГПК України). Виходячи з цього, відповідно до статті 1172 ЦК України позивач повинен довести, що шкода заподіяна працівником відповідача саме під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розмір відшкодування.

При цьому встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Слід відмітити, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 18.12.2014р. у справі № 923/1505/13, на яку позивач посилається як доказ заподіяння шкоди, визнано протиправною зазначену в мотивувальній частині цієї ухвали бездіяльність ВДВС Бериславського РУЮ Херсонської області у виконавчому провадженні з виконання наказу суду №923/1505/13 від 08.01.2014р.

У мотивувальній частині вказаної ухвали зазначено, що ВДВС Бериславського РУЮ Херсонської області не повністю реалізував свої повноваження, не застосував усіх можливих (передбачених законом) заходів для досягнення необхідного позитивного результату.

Суд дійшов до висновку, що з урахуванням продовження вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження виконавчою службою після порушення провадження 02.04.15, вважати ухвалу господарського суду Херсонської області від 18.12.2014р. у справі № 923/1505/13 як доказ вини відповідача-1 у заподіяні шкоди є передчасним.

Крім того, позивач не надав доказів завдання державним виконавцем матеріальної шкоди саме йому, оскільки стягувана на користь позивача сума - 108 996 грн. 36 коп. за своєю правовою природою не є шкодою, заподіяною державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження, а є сумою заборгованості, що має бути стягнута з боржника - ТОВ "Мега" на користь позивача відповідно до рішення господарського суду Херсонської області від 12.12.2013 у справі № 923/1505/13. Стягнення цієї суми з державного бюджету фактично означає заміну сторони виконавчого провадження та покладення на державний бюджет відповідальності за зобов'язаннями ТОВ "Мега".

Таким чином, позивачем і не доведено факт заподіяння збитків, спричинених відповідачем, наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями відділу державної виконавчої служби Бериславського районного управління юстиції у Херсонській області та наслідками, зазначеними позивачем у позові, а тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення на його користь матеріальної шкоди.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог.

Повне рішення складено 20.05.2015р.

Суддя Л.М. Немченко