РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015Справа №910/4512/15-г

За позовомПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
ДоПублічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»
Простягнення 219 742, 48 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Русскіна О.В. - за дов.;

Від відповідача: Перехрестенко С.Д. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення з останнього на свою користь винагороду в розмірі 219 742, 48 грн. за договором доручення №15/0110/2012 від 01.10.2012р.

23.04.2015р. відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що у позивача відсутні правові вимоги вимагати стягнення боргу в судовому порядку, оскільки на думку відповідача заборгованість відповідача не є простроченою, оскільки строк виконання зобов'язань щодо оплати грошових коштів ще не настав, в зв'язку з чим відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2012 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір доручення №15/0110/2012 (надалі - Договір).

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що Позивач та Відповідач, включаючи їх структурні підрозділи з метою сприяння та реалізації Статутних задач, розширення спектру послуг у галузях страхової та банківської діяльності на взаємовигідних засадах домовились надавати одна одній властиві для себе послуги та надавати організаційну допомогу та підтримку, здійснювати взаємні послуги, обмінюватися відповідною інформацією, брати участь у спільних практичних проектах і інших видах діяльності, що не суперечить чинному законодавству.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Відповідач доручив, а Позивач на умовах, визначених у цьому договорі, прийняв на себе зобов'язання здійснювати посередницьку діяльність у сфері страхування, а саме: інформувати своїх клієнтів щодо умов надання страхових послуг Відповідачем, а також виконувати інші дії, передбачені п. 2.1.1. цього Договору.

Згідно п. 2.3.7. Договору, Відповідач зобов'язався сплачувати щомісячну винагороду Позивачу у порядку та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору на рахунок Позивача.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що винагорода Позивача, що виступає у якості страхового посередника Відповідача в рамках та на підставі цього договору, встановлюється як певний відсоток від страхової суми або суми страхових платежів, сплачених Відповідачу страхувальниками за договорами страхування, укладеними за сприянням Позивача. Розмір винагороди Позивача визначається у Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору, виплата Позивачу винагороди здійснюється на підставі Акту наданих послуг.

Винагорода Банку сплачується протягом 3 робочих днів після отримання від Банку підписаного Акту наданих послуг (п.4.6 Договору).

Судом встановлено, що Позивач відповідно до умов Договору здійснив всі покладені на нього зобов'язання.

Однак, Відповідачем, в порушення умов Договору, не було сплачено Позивачу винагороду згідно з актами наданих послуг в розмірі 219 742, 48 грн.

Надання Позивачем Послуг Відповідачу, передбачених умовами Договору підтверджується актами наданих послуг, а саме: від 30.09.2014р. на загальну суму в розмірі 86 769, 68 грн., від 24.10.2014р. на загальну суму в розмірі 109 334, 46 грн., від 24.11.2014р. на загальну суму в розмірі 22 888, 34 грн. та від 12.01.2015р. на загальну суму в розмірі 750, 00 грн. Належні копії таких актів знаходяться в матеріалах справи. В усіх зазначених актах вказано, що Відповідач не має претензій до Позивача щодо наданих послуг, проставлені підписи та печатки обох сторін Договору.

Таким чином, обсяг наданих послуг визнаний та прийнятий Відповідачем, однак, останнім винагорода на користь Позивача не була сплачена.

За таких обставин, враховуючи, що акти наданих послуг були підписані сторонами договору, у Відповідача виник обов'язок щодо оплати винагороди на користь Позивача, тобто настав строк виконання грошового зобов'язання. Зазначене спростовує твердження Відповідача, що заборгованість, що є предметом позову, не є простроченою, оскільки строк виконання зобов'язань щодо оплати грошових коштів ще не настав.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:

Договір доручення №15/0110/2012 від 01.10.2012р., укладений між Позивачем та Відповідачем за своєю правовою природою є договором доручення та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Відповідно до ст. 1002 Цивільного кодексу України, повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

За нормами ч. 4 ст. 1007 Цивільного кодексу України, довіритель зобов'язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Заперечення Відповідача, що заборгованість, що є предметом позову, не є простроченою, оскільки строк виконання зобов'язань щодо оплати грошових коштів не настав, не приймається судом, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.2. Договору, виплата Позивачу винагороди здійснюється на підставі Акту наданих послуг.

Винагорода Банку сплачується протягом 3 робочих днів після отримання від Банку підписаного Акту наданих послуг (п.4.6 Договору).

Судом взято до уваги надані позивачем докази направлення актів про надання послуг в 2014 році на адресу Відповідача.

В матеріалах справи містяться акти наданих послуг на загальну суму в розмірі 219 742,48грн. Належні копії таких актів знаходяться в матеріалах справи. В усіх зазначених актах вказано, що Відповідач не має претензій до Позивача щодо наданих послуг, проставлені підписи та печатки обох сторін Договору, це свідчить про те, що Відповідач отримав від Банку підписані Акти наданих послуг (п.4.6 Договору). Тобто, строк оплати винагороди настав.

Однак, матеріали справи свідчать, що Відповідачем не сплачено Позивачу загальну суму винагороди за Договором в розмірі 219 742, 48 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент винесення рішення у справі настав.

Факт наявності боргу у Відповідача за Договором доручення від 01.10.2012р. №15/0110/2012 в розмірі 219 742, 48 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та Відповідачем не спростований, і тому ця сума має бути стягнута з Відповідача.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 48-А; Код: 20113829) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, Код: 34047020) винагороду в розмірі 219 742 (двісті дев'ятнадцять тисяч сімсот сорок дві) грн. 48 коп. та судовий збір в розмірі 4 394 (чотири тисячі триста дев'яносто чотири) грн. 85 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.05.2015р.

Суддя І.І.Борисенко