ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" травня 2015 р.Справа № 916/1063/15-г
За позовом Публічне акціонерне товариство "ОДЕСЬКА ТЕЦ";

до відповідача Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси"

про стягнення 628396,29грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Представники:

Від позивача: Бондаренко Н.В. - за дорученням;

Від відповідача: Ящук Т.В. - за дорученням;

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "ОДЕСЬКА ТЕЦ" (далі - Позивач) звернулось до Комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси" (далі - Відповідач) із позовом про стягнення 628 396,29 гривень, з якої 528 206,75 гривень основний борг, 43 369,29 гривень збитки від інфляції, 5 024,30 гривень 3% річних та 51 795,95 гривень пеня.

Ухвалою суду від 16 березня 2015 року порушено провадження у справі №916/1063/15-г та призначено до розгляду на 16 квітня 2015 року.

16.04.2015року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що сума основного боргу була сплачена за платіжними дорученням №18447 від 27.02.2015 року в сумі 50 000 гривень, №18484 від 02.03.2015 року на суму 50 000 гривень, №18926 від 01.04.2015 року на суму 128 206,75 гривень, №18956 від 02.04.2015 року на суму 150 000 гривень, №18991 від 03.04.2015 року на суму 150 000 гривень, всього перераховано 528206,75 гривень. Крім того представник відповідача просить суд зменшити розмір штрафних санкцій, оскільки на підприємстві склалися фінансові труднощі.

27.04.2015 року представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 528 206,75 гривень основного боргу, 73 662,82 гривень збитки від інфляції, 4 863,86 гривень 3% річних та 50 553,05 гривень пені, крім того судовий збір в сумі 13 147,73 гривень.

05.05.2015року представник позивача надав заяву, в якій просить суд в частині стягнення основного боргу припинити у зв'язку зі сплатою, та стягнути з відповідача штрафні та фінансові санкції в сумі 129 179,73 гривень, з якої 73 662,82 гривень збитки від інфляції, 4 863,86 гривень 3% річних та 52 594,56 гривень пені, крім того судовий збір в сумі 13 147,73 гривень

Представник відповідача надав доповнення до відзиву 12.05.2015 року, які доручено до матеріалів справи.

14.05.2015 року представником позивача надано заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 73 662,82 гривень збитки від інфляції, 4 938,15 гривень 3% річних та 52 580,45 гривень пені, крім того судовий збір в сумі 13 147,73 гривень, вказані уточнення прийняті судом до розгляду.

За результатами судового засідання справу було розглянуто за участю представників сторін, за наявними в ній матеріалами документів наданих сторонами. У судовому засіданні, в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення та представникам сторін повідомлено про дату складення повного тексту рішення. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством «Одеська ТЕЦ» (надалі - позивач) та Комунальним підприємством «Теплопостачання міста Одеси» (надалі - відповідач) був укладений договір № ТГО-140/14 від 01.04.2014 р. на послуги з гідравлічних опресувань і заповнення теплових мереж КП „Теплопостачання міста Одеси» (надалі - договір).

Згідно п. 1.1 договору, позивач зобов'язується надати відповідачу у 2014 році послуги з проведення випробувань теплових систем (проведення гідравлічних опресовувань і заповнення теплових мереж), згідно ДК 016-2010-71.20.1. - Послуги щодо технічного випробування й аналізування, відповідно до програми та графіка опресовувань, які погоджені Сторонами, та є невід'ємними частинами договору, а відповідач - прийняти і оплатити послуги.

Відповідно, до п. 3.3 договору розрахунок здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на р/р позивача, зазначений в р.10 договору, протягом десяти банківських днів з моменту підписання Сторонами актів здавання-приймання наданих послуг за фактично надані послуги.

Виконуючи свої зобов'язання за договором, позивач надав, а відповідач отримав послуги на загальну суму 528 206, 75 гривень, про що підтверджується Актом приймання-передачі послуг з гідравлічних опресовувань та заповнення теплових мереж за жовтень 2014 р. від 31.10.2014 року.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням договірних зобов'язань позивач направив на адресу відповідача претензію від 19.02.2015 р. № 13/02-261 з вимогою погасити заборгованості за договором.

Відповідач в свою чергу здійснив оплату несвоєчасно, а саме за платіжними дорученням №18447 від 27.02.2015 року в сумі 50 000 гривень, №18484 від 02.03.2015 року на суму 50 000 гривень, №18926 від 01.04.2015 року на суму 128 206,75 гривень, №18956 від 02.04.2015 року на суму 150 000 гривень, №18991 від 03.04.2015 року на суму 150 000 гривень, всього перераховано 528206,75 гривень.

За несвоєчасне виконання відповідачем договірних зобов'язань позивачем було нараховано фінансові та штрафні санкції у вигляді пені на суму 52 580,45 гривень, збитки від інфляції в сумі 73662,82 гривень та 3% річних в сумі 4 938,15 гривень, всього 131 181,42 гривень, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.05.2015 року.

Так на несвоєчасно сплачений борг відповідачеві нараховано пені в сумі 52 580,45 гривень за період прострочення з 15.11.2014 року по 10.03.2015 року (розрахунок у матеріалах справи).

З підстав ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України відповідачеві за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання нараховано 3% річних в сумі 4938,15 гривень за період з 15.11.2014 р. по 10.03.2015 року та індекс інфляції за цей же період в сумі 73 662,82 гривень.

На підставі викладеного та керуючись Цивільним кодексу України, Господарським кодексом України, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача вказані вище суми.

Відповідач у своєму відзив зазначив, що на підприємстві склалося скрутне фінансове становище, згідно даних Балансу (звіту про фінансовий стан) на 31 грудня 2014 року дебіторська заборгованість споживачів перед КП „Теплопостачання міста Одеси" склала 249 742 тис. грн.., а за довідкою про фінансовий стан КП „Теплопостачання міста Одеси" від 15 квітня 2015 року №05/03-125 станом на 1 квітня 2015 року заборгованість споживачів за отриманні послуги теплопостачання та гарячого водовідведення становить 429,7 млн. грн., в тому числі населення 328,5 млн.грн..

Крім того представник відповідача звертає увагу суду на те, що станом на 31.12.2014 року заборгованість бюджету перед КП „Теплопостачання міста Одеси" по компенсації пільг та різниці в тарифах на послуги теплопостачання для споживачів становила 23 798 тис.грн., та станом на 15.04.2015 року заборгованість бюджету накопичилася у розмірі 247,6 млн.грн.. Загальна кредиторська заборгованість відповідача станом на 01.04.2015 року складає 1 млрд.грн., що підтверджується довідкою про фінансовий стан відповідача від 15.04.2015 року за №05/03-135, так відповідач просить суд зменшити розмір санкцій.

Обґрунтовуючи зменшення розміру санкцій відповідач посилається ст. 233 господарського кодексу України та п. 3.17.4 Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу (ГПК) України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема: письмовими і речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як випливає з матеріалів справи, приведені Позивачем обставини справи цілком підтверджуються наданими ним доказами, а саме: вказаним вище договором, Актом приймання-передачі послуг з гідравлічних опресувань та заповнення теплових мереж за жовтень від 31 жовтня 2014 року, платіжними дорученням №18447 від 27.02.2015 року в сумі 50 000 гривень, №18484 від 02.03.2015 року на суму 50 000 гривень, №18926 від 01.04.2015 року на суму 128 206,75 гривень, №18956 від 02.04.2015 року на суму 150 000 гривень, №18991 від 03.04.2015 року на суму 150 000 гривень, всього перераховано 528206,75 гривень.

Проаналізувавши вказані докази, суд приймає їх до уваги як такі, що доводять правомірність вимог Позивача. Вказані докази сумніву у суду не викликають.

Посилання Позивача на вищенаведені норми ЦК України суд вважає правильним, оскільки саме цими нормами ЦК України регулюються правовідносини по даному спору.

Відповідачем до початку розгляду справи по суті сплачено заборгованість повністю, що підтверджується копіями платіжних доручень, які містяться в матеріалах справи, про що позивачем надано заяву про уточнення позовних вимог, яка судом прийнята до розгляду.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням договірних зобов'язань відповідачем позивачем правомірно нараховані пеня, 3% річних та індекс інфляції, згідно приведеного позивачем розрахунку.

Згідно ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, Відповідач повинен сплатити позивачеві вказані вище суми.

Заперечення Відповідача щодо відмови у стягненні пені, 3% річних та індекс інфляції, на думку суду, задоволенню не підлягає з цих підстав, що Відповідач не довів належним чином необхідність та можливість зменшення розміру пені, 3% річних та індексу інфляції.

Так, надані Відповідачем звіт про фінансові результати підприємства за рік 2014, баланс підприємства станом на 31.12.2014 р. (звіт про фінансовий стан), довідка від 15.04.2015р. за №05/03-135 про фінансовий стан КП „Теплопостачання міста Одеси", на думку суду, свідчать про звичайну господарську роботу підприємства, яке має певні борги та фінансові труднощі, та на думку суду, не є підставою для зменшення розміру пені, 3 % річних та індексу інфляції. Вказані докази свідчать лише про фінансове становище підприємство яке веде звичайну господарську діяльність.

Відповідно до частини 1 ст. 233 Господарського кодексу України, на яку посилається відповідач щодо зменшення розміру штрафних санкцій, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Така ж позиція зазначена і в п. 3.17.4 Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за яким вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

З приведеного випливає, що суд має право зменшити розмір санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. Тобто умовою зменшення розміру штрафних санкцій є надмірно великі штрафні санкції порівняно із збитками кредитора.

З наданого позивачем розрахунку штрафних санкцій, на думку суду, цього не випливає.

Підсумовуючи викладене, суд вважає вимоги Позивача законними, обґрунтованими, доведеними наявними у справі доказами і тому, підлягаючими задоволенню в повному обсязі, що викладені в заяві про уточнення позовних вимог від 14.05.2015 року.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно платіжного доручення від 04.03.2015 року за №424 позивач сплатив судовій збір в сумі 12 571,10 гривень та за платіжним дорученням № 1095 від 24.04.2015 року - 576,63 гривни, всього на суму сплачено позивачем суму судового збору 13 147,73 гривни.

Згідно припису пункту 1 частини 1 ст. 7 закону України "Про судовий збір", яка передбачає повернення зайво сплаченої суми судового збору у разі зменшення позовних вимог, про що зауважено частиною 2 пункту 2.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 21 лютого 2013р. №9 "Про деякі питання практики застосування розділу УІ Господарського процесуального кодексу України".

Суд стягує з відповідача на користь позивача пеню в сумі 52 580,45 гривень, збитки від інфляції в сумі 73662,82 гривень та 3% річних в сумі 4 938,15 гривень, всього 131 181,42 гривень та судовий збір у розмірі 2623,63 гривень.

Зайве сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 10 524,10 гривень підлягає поверненню позивачеві із Державного бюджету відповідно до п. 1 частини 1 ст. 7 закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" (65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» (65003 м. Одеса вул..Церковна,29, ) пеню в сумі 52 580 (п'ятдесят дві тисячі п'ятсот вісімдесят) гривень 45 копійок, збитки від інфляції в сумі 73662 (сімдесят три тисячі шістсот шістдесят дві) гривни 82 копійки, 3% річних в сумі 4 938 (чотири тисячі дев'ятсот тридцять вісім) гривень 15 копійок, судовий збір у сумі 2623 (дві тисячі шістсот двадцять три) гривни 63 копійки.

3. Повернути з державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області /місцезнаходження: м. Одеса, вул. Садова, 1а, / на користь Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» (65003 м. Одеса вул..Церковна,29, ) зайве сплачену суму судового збору в сумі 10 524 (десять тисяч п'ятсот двадцять чотири) гривни 10 копійок.

Рішення господарського суду набирає чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 22 травня 2015 р.

Суддя Г.І. Гуляк