КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р. Справа № 7/72

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Лобаня О.І.

при секретарі судового засідання Цою Д.С.,

за участю представників сторін:

позивача: Кузуб Л.В. (довіреність від 02.06.2014 № 91/2014/06/02-2);

відповідача: Шатун С.С. (довіреність від 31.03.2015 № 313),

розглянувши матеріали апеляційної скарги відкритого акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «КИЇВВОДОКАНАЛ»
на ухвалувід 17.02.2015
у справі№ 7/72
за позовомакціонерної енергопостачальної компанії «КИЇВЕНЕРГО» в особі Структурного відокремленого підрозділу «ЕНЕРГОЗБУТ КИЇВЕНЕРГО»
довідкритого акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «КИЇВВОДОКАНАЛ»
простягнення 21781422,03 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.06.2009 у справі № 7/72 позов задоволено та вирішено стягнути з ВАТ «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «КИЇВВОДОКАНАЛ» на користь АЕК «КИЇВЕНЕРГО» 20442707,54 грн основного боргу; 272365,85 грн втрат від інфляції; 44213,26 грн 3 % річних; 1022135,38 грн штрафу; 25500,00 грн державного мита та 118,00 грн - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Вказане рішення місцевого суду залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2009 та постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2010.

Публічне акціонерне товариство «КИЇВВОДОКАНАЛ» звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про відстрочку виконання судового рішення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2015 у задоволенні заяви ПАТ «КИЇВВОДОКАНАЛ» про відстрочку виконання рішення від 01.06.2009 у справі № 7/72 відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 17.02.2015 у справі № 7/72 і прийняти нове рішення, яким заяву про відстрочку задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2015 у справі № 7/72 апеляційну скаргу КП «СЛУЖБА УТРИМАННЯ БУДИНКІВ «МИТНИЦЯ» прийнято до провадження колегії суддів та призначено її до розгляду в судовому засіданні за участю повноважних представників сторін.

В судових засіданнях представник відповідача надав колегії суддів апеляційної інстанції усні пояснення, згідно із якими підтримав доводи, викладені в скарзі, та просив апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача надав пояснення, якими заперечив проти доводів, викладених в скарзі, та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням господарського суду міста Києва у справі 7/72 від 01.06.2009, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2009 та постановою Вищого господарського суду України від 25.01.2010, позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 20442 707,54 грн основного боргу; 272365,85 грн індексу інфляції, 44 213,26 грн. 3 % річних, 1 022 135,38 грн. штрафу, 25500,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного судового рішення було видано наказ на примусове його виконання від 16.11.2009.

ПАТ «КИЇВВОДОКАНАЛ» звернулося до суду першої інстанції із заявою про відстрочку виконання рішення суду від 01.06.2009 року у справі № 7/72.

Боржник мотивує свою заяву про відстрочку виконання рішення наступними обставинами.

На виконанні у виконавчій службі, крім рішення у даній справі, знаходяться 78 виконавчих проваджень про стягнення з відповідача грошових коштів. Відповідач зазначає, що залишок боргу, що стягується у примусовому порядку, складається з штрафних санкцій, судового та виконавчого зборів, а сума основної заборгованості погашена за рахунок коштів з державного бюджету. Вказаний залишок заборгованості є досить значним, ПАТ «КИЇВВОДОКАНАЛ» неспроможне одноразово сплатити дану суму в процесі примусового виконання рішення. Також заявник зазначає, що стягнення суми боргу з боржника на користь стягувача в примусовому порядку призведе до арешту коштів, що знаходяться на розрахункових рахунках відповідача, у зв'язку із цим відповідач не матиме змоги повноцінно вести господарську діяльність, що може призвести до зупинення надання послуг з водопостачання та водовідведення та настання значних екологічних наслідків у місті Києві. Також відповідач вказує на те, що його боржниками є підприємства житлового господарства, які мають велику заборгованість перед ПАТ «КИЇВВОДОКАНАЛ». Крім того, відповідач пов'язує його скрутне фінансове становище із наступними обставинами: відповідно до рішення Київської міської ради від 18.09.2014 № 149/149 відповідачеві заборонено припиняти електро-, тепло-, водо- та газопостачання навчальним закладам та установам освіти, закладам охорони здоров'я, соціальної сфери комунальної форми власності та мешканцям житлових будинків (споживачам) міста Києва; заборгованість відповідача перед позивачем виникла внаслідок несвоєчасного і неповного відшкодування різниці у тарифах з місцевого і державного бюджетів; відшкодування місцевим і державним бюджетами різниці у тарифах без урахування штрафних санкцій; системи водопостачання і водовідведення потребують капітального ремонту або заміни, а також Бортницька станція аерації потребує капітального ремонту. Відповідачем, на підтвердження скрутного фінансового становища, надано звіт про витрати виробництва та фінансові показники діяльності від надання послуг водопостачання та водовідведення за дев'ять місяців 2014 року.

З урахуванням наведеного, ПАТ «КИЇВВОДОКАНАЛ» просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 01.06.2009 у справі № 7/72 на 5 (п'ять) років.

Частиною 1 ст. 121 ГПК України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Згідно з п. 7.2. зазначеної постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Дослідивши матеріали справи та заяву ПАТ «КИЇВВОДОКАНАЛ», колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 01.06.2009 у справі № 7/72, з огляду на наступне.

Насамперед колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що всі підстави, які відповідач наводить у заяві та вважає достатніми для відстрочення виконання рішення від 01.06.2009 у справі № 7/72, не є виключними.

Порушення грошових зобов'язань контрагентами боржника не є підставою для відстрочення виконання рішення суду, фінансові труднощі підприємства не звільняють відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати заборгованості, і відповідач, як юридична особа, має самостійно відповідати за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб. Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, про що зазначено, зокрема, у постановах від 02.04.2014 у справі № 914/2779/13 та від 17.03.2014 у справі № 09/11/1925.

Також з приводу доводів, наведених в обґрунтування позову, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що, як встановлено ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Тобто всі ці обставини, які, як вказує відповідач, позбавляють останнього можливості виконати рішення суду, є ризиками підприємства, а не виключними обставинами, які можуть слугувати підставою для відстрочення виконання рішення.

Також, як вказано вище, частина заборгованості (основний борг) відповідача погашена за рахунок державного бюджету. Тобто з наведеного колегія суддів робить висновок, що відповідач повинен був погасити лише частину боргу, наявної перед позивачем за договором від 10.01.1991 № 678 на використання електричною енергією. Однак, з моменту набрання рішенням у даній справі законної сили, з 07 жовтня 2009 року, боржник свою заборгованість (штрафні санкції, судовий і виконавчий збори) перед позивачем не погасив.

При цьому, ПАТ «КИЇВВОДОКАНАЛ» втретє вертається до суду першої інстанції із заявою про відстрочку виконання рішення суду, посилаючись на скрутне фінансове становище. Колегія суддів відзначає, що ухвалою господарського суду міста Києва від 12.08.2014 вже надавалася ПАТ «КИЇВВОДОКАНАЛ» відстрочка виконання рішення від 01.06.2009 до 01 січня 2015 року, проте відповідачем за даний період часу не було здійснено будь-яких дій щодо часткового погашення заборгованості.

При вирішенні питання про відстрочку виконання рішення у даній справі господарський суд бере до уваги такі обставини, як непогашення боржником перед стягувачем заборгованості з моменту прийняття судом рішення у даній справі, тобто шість років, а також наявність інфляційних процесів в економіці держави за вказані роки, що порушує матеріальні інтереси позивача (стягувача), а також може призвести до негативних наслідків для нього.

Крім того, колегія суддів відзначає, що боржником не вказано механізму, за допомогою якого останній виконає рішення суду після спливу строку, на який відповідач просить відстрочити виконання рішення суду.

Таким чином, обставини, на які посилається відповідач, не є винятковими та такими, що відповідають визначеним в ст. 121 ГПК України обставинам, при яких надається відстрочка виконання рішення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвала господарського суду міста Києва від 17.02.2015 у справі № 7/72 відповідає обставинам справи, є законною та обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судовою колегією встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В той же час, доводи скаржника зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «КИЇВВОДОКАНАЛ» на ухвалу господарського суду міста Києва від 17.02.2015 у справі № 7/72 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 17.02.2015 у справі № 7/72 залишити без змін.

3. Справу № 7/72 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді А.Г. Майданевич

О.І. Лобань