ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2015 р. Справа№ 914/918/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Українсько - Російське спільне підприємство "ЛАКМА", м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово - виробнича компанія "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!", м.Львів

про: стягнення 852 950,39 грн.,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Дубас В.М., Лисенко Н.М.- представники (довіреність від 31.03.15р.);

від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні 15.05.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення

Суть спору:

позов заявлено Приватним акціонерним товариством "Українсько - Російське спільне підприємство "ЛАКМА" (м.Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово - виробнича компанія "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!" (м.Львів) про стягнення 852 950,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обов'язків за договором поставки не виконав, зокрема, не провів повної оплати за отриманий товар.

Ухвалою суду від 23.03.15 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 09.04.15р. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обов'язковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

В судовому засіданні 09.04.2015 року було оголошено перерву до 23.04.2015 року.

В судове засідання 23.04.2015 року позивач участь повноважних представників забезпечив. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи з метою врегулювання спору в добровільному порядку (вх. №16872/15 від 23.04.2015 року).

Суд відклав розгляд справи на 15.05.2015 року.

В судове засідання 15.05.2015 року позивач явку повноважних представників забезпечив.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю забезпечити участь повноважного представника в судовому засіданні, для надання додаткових доказів та з метою врегулювання спору. До клопотання долучено докази часткової оплати боргу (вх. № 19945/15 від 15.05.2015 року). Суд відхилив вказане клопотання відповідача з огляду на те, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для вирішення спору. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

25.01.2012 року Приватне акціонерне товариство "Українсько - Російське спільне підприємство "ЛАКМА", (позивач у справі, постачальник згідно договору) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово - виробнича компанія "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!" (відповідач у справі, покупець згідно договору) уклали договір поставки № 12/2012-В, відповідно до 1.1 якого, постачальник зобов'язався виготовити та продати, а покупець придбати та оплатити пробку гвинтову КЕФ для 28 мм ПЕТ пляшок, в асортименті, надалі товар.

Відповідно до п.п. 7.1, 7.2 договору, поставка здійснюється на умовах СРТ склад покупця (Правила Incoterms 2000): м. Львів, в кількості та асортименті, що вказуються у видатковій накладній, яка формується на підставі погодженої постачальником заявки. Датою поставки є дата прийняття товару представником покупця на складі та підписання представниками сторін видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної.

Відповідно до п. п. 8.1, 8.2 договору, розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 30 календарних днів від дати поставки, якщо інші умови не вказані в додатках до даного договору, які є його невід'ємними частинами, і мають пріоритетну силу. Розрахунки за товар здійснюються шляхом переказу грошових коштів на рахунок постачальника.

27.03.2014 року сторони підписали Протокол погодження ціни (додаток № 6 до договору поставки № 12/2012-В від 25.01.2012 року), яким визначили асортимент та ціни на товар що поставляється за договором за умови перерахунку в разі зміни середнього міжбанківського курсу долара США на дату, що передує даті відвантаження партії товару. Ціна кожної партії товару в гривнях визначається у видатковій накладній, яка підписується обома сторонами.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними № 145 від 12.06.2014 року на суму 95139,00 грн.; № 485 від 24.06.2014 року на суму 106617,00 грн.; № 496 від 25.06.2014 року на суму 38080,80 грн.; № 522 від 04.07.2014 року на суму 9541,44 грн.; № 571 від 25.07.2014 року на суму 39576,66 грн.; № 602 від 04.08.2014 року на суму 146281,50 грн.; № 631 від 12.08.2014 року на суму 13663,20 грн.; № 646 від 15.08.2014 року на суму 52011,00 грн.; № 667 від 21.08.2014 року на суму 27926,40 грн.; № 716 від 10.09.2014 року на суму 34500,00 грн.; № 728 від 16.09.2014 року на суму 99896,40; № 750 від 24.09.2014 року на суму 6264,96 грн. та № 774 від 02.10.2014 року на суму 7687,80 грн..

Як стверджує позивач і не заперечив відповідач станом на 28.02.2015 року відповідач заборгував за поставлений товар 647008,43 грн. Крім цього, за актом узгодження ціни від 03.02.2015 року борг відповідача перед позивачем складає 4371,91 грн.

На дану суму позивачем нараховано 81762,23 грн. пені, 111243,95 грн. інфляційних встрат та 8563,87 грн. річних.

В судовому засіданні позивачем подано докази здійснення відповідачем часткової оплати суми заборгованості: 23.03.2015 року в сумі 150000,00 грн., 24.04.2015 року на суму 50000,00 грн., 27.04.2015 року на суму 127008,43 грн. Відтак, сума основного боргу станом на дату розгляду справи складає 320000,00 грн.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Як встановлено судом, на підставі укладеного між сторонами договору поставки № 12/2012-В від 25.01.2012 року, позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується відповідними видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до п. п. 8.1, 8.2 договору розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 30 календарних днів від дати поставки, якщо інші умови не вказані в додатках до даного договору, які є його невід'ємними частинами, і мають пріоритетну силу. Розрахунки за товар здійснюються шляхом переказу грошових коштів на рахунок постачальника.

Відповідач не заперечив факт наявності у нього заборгованості перед позивачем станом на 28.02.2015 року на суму 647008,43 грн. Крім цього, за актом узгодження ціни від 03.02.2015 року борг відповідача перед позивачем складає 4371,91 грн., що є порушенням п.п. 1.1, 8.1 договору.

Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання недопустима. Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В процесі розгляду справи відповідачем здійснено оплату на суму 327008,43 грн., що є підставою для припинення провадження у справі в цій частині відповідно до п.1.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. А ч. 1 ст. 547 визначає, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом згідно ч. 1 ст. 548 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим, пунктом 9.2 договору сторони визначили, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Правильність нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних судом перевірено.

Із врахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення 320000,00 грн. основного боргу, 4371,91 грн. боргу по перерахунку вартості товару, 81762,23 грн. пені, 111243,95 грн. інфляційних встрат та 8563,87 грн. 3% річних є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

В частині стягнення 327008,43 грн. основного боргу провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, п.1.1 ст. 80, ст.ст. 82 - 85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово - виробнича компанія "Перша приватна броварня "Для людей - як для себе!" (79032, м.Львів, вул. Джорджа Вашингтона, 10, ідентифікаційний код 31978272) на користь Приватного акціонерного товариства "Українсько - Російське спільне підприємство "ЛАКМА" (79031, м. Львів, Стрийська, 202, а/с 9155, ідентифікаційний код 19338138) 320000,00 грн. основного боргу, 4371,91 грн. боргу по перерахунку вартості товару, 81762,23 грн. пені, 111243,95 грн. інфляційних втрат, 8563,87 грн. - 3% річних та 17059,01 грн. судового збору.

3.В решті позовних вимог провадження у справі припинити.

4.Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 20.05.2015 р.

Суддя Король М.Р.