РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015Справа №910/8423/15-г

За позовомСпеціального авіаційного загону Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту ДСНС України
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс груп»
Простягнення штрафних санкцій у розмірі 1 304 705,35 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Соломатін Є.В. - дов. № 32 від 05.06.2015 року;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Спеціальний авіаційний загін Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту ДСНС України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс груп» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 1 304 705,35 грн.

Ухвалою суду від 06.04.2015 року було порушено провадження у справі № 910/8423/15-г та призначено її до розгляду на 24.04.2015 року.

Представник позивача 22.04.2015 та 24.04.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 24.04.2015 року не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, суд відклав розгляд справи до 18.05.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні 18.05.2015 р. надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 18.05.2015 р. не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 18.05.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2014 р. між Спеціальним авіаційним загоном оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укравіасервісгруп» (постачальник) було укладено договір № 320 поставки паливно-мастильних матеріалів, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується у 2014 році поставити покупцеві паливно-мастильні матеріали (далі - товар) в асортименті, кількості і за цінами, зазначеними в нижчевикладеній специфікації, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар.

Відповідно до специфікації - найменування паливно-мастильних матеріалів - авіаційне пальне ТС-1 (паливо для реактивних двигунів РТ).

Загальна кількість паливно-мастильних матеріалів - 271,3 т.

Згідно п. 3.1 договору, ціна договору складає 5 143 848 грн., що на момент укладання договору еквівалентно 326 151,14 доларів США.

Відповідно до п. 5.4. договору, поставка товару здійснюється партіями за заявками покупця. У заявці зазначаються розмір партії (кількість Товару), строки поставки, місце поставки. Покупець направляє заявки факсимільним зв'язком з одночасним направленням поштовим.

Пунктом 5.5 договору передбачено, що постачання товару здійснюється залізничним або автомобільним транспортом за рахунок постачальника. Поставка товару постачальником здійснюється на склад покупця (вул. Космонавтів, м. Ніжин) або в аеропорти України. Місце поставки товару зазначається в заявці покупця.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що ним на виконання умов договору та з метою поставки з боку відповідача обумовленого товару, на електронну адресу , повідомлену відповідачем з електронної поштової скриньки частини авіаційно-технічного та матеріального забезпечення Спеціального авіаційного загону, направлялися наступні заявки про поставку паливно-мастильних матеріалів: від 11.11.2014 р. № 90/03-37/2725 - 12.11.2014 р., від 26.11.2014 р. № 90/03-37/3089 - 26.11.2014 р., від 03.12.2014 № 90/03- 37/3192 - 03.12.2014 р. Одночасно з направленням заявок на електронну адресу, заявки на поставку паливно-мастильних матеріалів направлялися відповідачу факсимільним зв'язком на номер телефону/факсу , який був зазначений у договорі відповідачем. Строки поставки паливно-мастильних матеріалів у заявках не зазначалися.

У зв'язку з тим, що відповідачем не було виконано свого обов'язку з поставки замовленого товару, позивачем повторно 19.12.2014 р. та 22.12.2014 р. на поштову адресу відповідача були направлені заявки на поставку паливно-мастильних матеріалів.

У заявці від 19.12.2014 р. зазначався термін поставки - до 25.12.2014 року; у заявці від 22.12.2014 р. термін поставки був встановлений - 27.12.2014 р.

Проте, відповідачем всупереч умов зазначеного договору, поставка паливно-мастильних матеріалів у строки обумовлені в заявках на поставку, здійснена не була.

Умовами п. 7.1 договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим Договором.

Згідно з п. 7.2 договору, у разі порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який обраховується пеня, від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п. 7.4. договору, за відмову від поставки або недопоставку товару постачальник сплачує штраф у розмірі 5% вартості непоставленого товару.

З огляду на те, що відповідачем не було поставлено товар замовлений позивачем в заявках, останній просить господарський суд за період з 20.11.2014 по 31.03.2015 р. стягнути пеню розмірі 687 443,59 грн., штраф у розмірі 7 % за прострочення поставки понад 30 днів паливно-мастильних матеріалів у розмірі 360 069,36 грн. та штраф у розмірі 5 % вартості непоставлених паливно-мастильних матеріалів у розмірі 257 192,40 грн.

В обґрунтування зазначеного періоду нарахування штрафних санкцій позивач послався на те, що перша заявка на адресу відповідача була направлена 12.11.2014 р. без зазначення строків поставки, у зв'язку з чим в силу вимог статті 530 Цивільного кодексу України, відповідач зобов'язаний був здійснити поставку паливно-мастильних матеріалів у семиденний строк від дня її отримання - до 19.11.2014 р.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з відповідача 687 443,59 грн. пені, штраф у розмірі 7 % за прострочення поставки понад 30 днів паливно-мастильних матеріалів у розмірі 360 069,36 грн. та штраф у розмірі 5 % вартості непоставлених паливно-мастильних матеріалів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Відповідно до п. 5.4. договору, поставка товару здійснюється партіями за заявками покупця. У заявці зазначаються розмір партії (кількість товару), строки поставки, місце поставки. Покупець направляє заявки факсимільним зв'язком з одночасним направленням поштовим.

Згідно з п.7.2 договору, у разі порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який обраховується пеня, від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п. 7.4. договору, за відмову від поставки або недопоставку товару Постачальник сплачує штраф у розмірі 5% вартості непоставленого Товару.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивачем на адресу відповідача за допомогою електронної пошти були направлені заявки про поставку паливно-мастильних матеріалів: від 11.11.2014 р. № 90/03-37/2725 - 12.11.2014 р., від 26.11.2014 р. № 90/03-37/3089 - 26.11.2014 р., від 03.12.2014 № 90/03- 37/3192 - 03.12.2014 р. Одночасно з направленням заявок на електронну адресу, заявки на поставку паливно-мастильних матеріалів направлялися відповідачу факсимільним зв'язком на номер телефону/факсу , який був зазначений у договорі відповідачем.

Проте, суд не може дійти висновку про належність та допустимість заявок про поставку паливно-мастильних матеріалів від 11.11.2014 р. № 90/03-37/2725 - 12.11.2014 р., від 26.11.2014 р. № 90/03-37/3089 - 26.11.2014 р. та від 03.12.2014 № 90/03- 37/3192 - 03.12.2014 р., оскільки за умовами договору п. 5.4 договору покупець зобов'язаний направити заявки факсимільним зв'язком з одночасним направленням поштовим, що у даному випадку зроблено не було.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна заявка від 19.12.2014 р. № 90/03-37/3338 про поставку паливно-мастильних матеріалів у строк до 25.12.2014 р. Згідно наявного в матеріалах справи поштового чеку, зазначена заявка була направлена на адресу ТОВ «Укравіасервіс груп» з поштовим індексом 03005.

Також в матеріалах справи наявна заявка від 22.12.2012 р. № 90/03-37/3360 про поставку паливно-мастильних матеріалів до 27.12.2014 р. Згідно наявного в матеріалах справи поштового чеку, зазначена заявка була направлена на адресу ТОВ «Укравіасервіс груп» з поштовим індексом 01103.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 19.12.20014 р. місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс груп» є 01013, м. Київ, Голосіївський р-н, вул. Промислова, 4/7, офіс 46.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином були виконані умови п. 5.4 договору щодо направлення заявки на поставку паливно-мастильних матеріалів лише з направленням заявки від 22.12.2012 р. № 90/03-37/3360 про поставку паливно-мастильних матеріалів до 27.12.2014 р.

З огляду на наведене, суд вважає, що прострочення виконання зобов'язань відповідачем розпочалося лише з 28.12.2014 р., у зв'язку з чим періодом прострочення виконання зобов'язань для нарахування пені є 28.12.2014 р. по 31.03.2015 р.

Відповідно до ч.1. статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.1. статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до інформаційного листа №01-06/928/2012 від 17.07.2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» сказано, що нарахування неустойки за прострочення виконання зобов'язання за шість місяців, що передують моменту звернення з позовом, можливе лише в тому випадку якщо період нарахування неустойки не перевищує одного року від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, тобто сторони у договорі можуть визначити початок нарахування пені інакше, ніж від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, але в межах одного року від цього дня.

Відповідно до ч. 4 статті 631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Судом встановлено, що відповідачем допущено прострочення виконання свого зобов'язання, що є підставами для застосування до відповідача господарських санкцій, обумовлених договором, та відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання.

Згідно з п.7.2 договору, у разі порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який обраховується пеня, від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару, за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

З огляду на те, що прострочення відповідача розпочалося лише з 28.12.2014 р., судом було здійснено власний розрахунок пені за період з 28.12.2014 р. по 31.03.2015 р., відповідно до якого з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню пеня у розмірі 537 496,88 грн.

Також судом було перевірено розрахунок позивача щодо нарахування штрафу у розмірі 7 % за прострочення поставки паливно-мастильних матеріалів понад 30 днів, відповідно до якого суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог вданій частині у розмірі 360 069,36 грн.

Суд відмовляє в частині позовних вимог щодо стягнення 257 192,40 грн. штрафу, що становить 5 % вартості непоставлених паливно-мастильних матеріалів, з огляду на те, що нормами чинного законодавства заборонено застосовувати двічі один у той же вид штрафних санкцій за прострочення виконання одного і того ж зобов'язання.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіасервіс груп» (місцезнаходження: 03039, м. Київ, провулок Червоноармійський, 14, ) на користь Спеціального авіаційного загону оперативно-рятувальної служби цивільного захисту Державної служби України з надзвичайних ситуацій (місцезнаходження: 16603, Чернігівська обл., місто Ніжин, вул.. Космонавтів, 90, ) 537 496 (п'ятсот тридцять сім тисяч чотириста дев'яносто шість) грн. 88 коп. пені, 360 069 (триста шістдесят тисяч шістдесят дев'ять) грн. 36 коп. штрафу та 17 951 (сімнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят одну) грн. 32 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

25.05.2015 р.

Суддя Спичак О.М.