Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"28" травня 2015 року справа № 927/428/15

Позивач: Прилуцький міжрайонний прокурор в інтересах держави
17500, Чернігівська обл., м. Прилуки, вул. 1-го Травня, 50-А
В особі: Головного управління Держземагентства у Чернігівській області
14000, м. Чернігів, пр-т Миру, 14
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області
14000, м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 41-А
Відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
АДРЕСА_1
про розірвання договору оренди землі
Суддя В.М. Репех

Представники сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

від третьої особи: не з"вився

в судовому засіданні прийняла участь ст. прокурор відділу прокуратури Чернігівської області Кравченко А.А. посв. № 014935 від 29.01.2013 року

В судовому засіданні 28.05.2015р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Прилуцьким міжрайонним прокурором в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Чернігівській області (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державна інспекція сільського господарства в Чернігівській області) заявлено позов до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі від 20.12.2007 року зареєстрованого в Прилуцькому районному відділі Чернігівської регіональної філії центру державного земельного кадастру , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.12.2007 року № 0516, а також зобов"язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 повернути до земель запасу Сухополов"янської сільської ради Прилуцького району земельну ділянку площею 11,9001 га шляхом підписання між Головним управлінням Держземагентства у Прилуцькому районі та ФОП ОСОБА_1 акту прийому-передачі земельної ділянки.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокуратура посилається на те, що не використання відповідачем протягом понад 5 років земельної ділянки сільськогосподарського призначення, переданої ФОП ОСОБА_1 в оренду, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є використання її не за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок, при здійсненні господарської діяльності зобов"язані дотримуватись вимог земельного законодавства, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість грунтів, забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є умови використання та цільове використання призначення земельної ділянки, яка передається в оренду.

Відповідач надіслала відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечує виходячи з наступного.

20.12.2007 року між ФОП ОСОБА_1 та Прилуцькою районною державною адміністрацією було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 11,9001 га, розташованої на території Сухополов"янської сільської ради. На сьогодні у зв"язку з фінансовими труднощами дана земельна ділянка тимчасово не використовується, проте планується використання найближчим часом.

Тимчасове невикористання землі ніяким чином не може ототожнюватись із використанням земельних ділянок способами, які суперечать екологічним вимогам або не за цільовим призначенням. Жодних доказів (зокрема, висновок спеціального уповноваженого органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів у сфері державного контролю за додержанням вимог законодавства України про охорону земель) перевірки орендованої земельної ділянки щодо додержання екологічних нормативів з питань використання та охорони земель взагалі не надано.

Ні актом, ні приписом Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області не встановлено факту використання земельної ділянки не за цільовим призначенням чи способами, що суперечать екологічним вимогам, а доводи прокурора про нецільове використання ділянки засновані на положенні норми ст.1 закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", який встановлює тотожність невикористання ділянки, його використання не за цільовим призначенням, проте не встановлює відповідальності за невикористання землі.

Тому зроблений прокурором висновок, що невикористання земельної ділянки сільськогосподарського призначення, є використанням її не за цільовим призначенням, не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Також, відповідач зазначає, що орендна плата, відповідно до умов договору оренди, вноситься у повному обсязі та у встановлені строки. На підтвердження даного факту відповідач надав копії платіжних доручень за 2012- 2015 роки.

В посилання своїх заперечень відповідач надала суду копію Договору від 20.04.2015 року № 3 на виконання сільськогосподарських робіт технікою, укладений з приватним підприємством "Міклуха" відповідно до умов якого останній надає послуги замовнику з транспортних послуг по перевезенню сільськогосподарської продукції, послуги з культивації, з внесення добрив, послуги посіву, обприскування посівів.

Третя особа надала письмові пояснення по справі в яких вважає вимоги прокурора законними, обґрунтованими та такими, що відповідають законодавству. 16.07.2014 року керівником Державної інспекції сільського господарства у Чернігівській області Кекухом В.Ф. 08.07.2014 року було видано наказ за № 645 про проведення позапланової перевірки дотримання вимог земельного законодавства ПП ОСОБА_1 при використанні земельної ділянки державної власності на території Сухополов"нської сільської ради Прилуцького району.

У результаті перевірки встановлено, що земельна ділянка яка знаходиться на території Сухополов"янської сільської ради площею 11,9001 га за кадастровим номером НОМЕР_1 котра перебуває в оренді приватного підприємця ОСОБА_1 Договір укладено терміном на 25 років. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення.

На час перевірки вказана земельна ділянка не використовується. На земельній ділянці знаходяться природні насадження, які з"явилися внаслідок того що вона тривалий час не використовується за цільовим призначенням. За результатами проведеної перевірки 14.07.20144 року складено акт перевірки та видано припис щодо усунення вищезазначеного порушення.

Третя особа зазначає, що перевірка проводилась Державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області за наявності правових підстав щодо її проведення, без порушення порядку проведення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Головне управління Держземагентства у Чернігівській області надало заяву про відмову від позову та просить суд припинити провадження у справі виходячи з наступного. Однією з підстав розірвання договору оренди є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Постановою Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011 року № 6 та Листом ВГСУ "Узагальнення судової практики розгляду господарськими судами справ у спорах, пов"язаних із земельними правовідносинами" від 01.01.2010 року зазначено, що у випадку встановлення порушень, передбачених статтею 143 Земельного кодексу України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам. Стаття 1 Закону України "Про Землеустрій" містить визначення поняття "цільове призначення земельної ділянки", згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням передбачає дію - використання (із застосуванням ст.ст. 141, 143 Земельного кодексу України), а за невикористання (бездіяльність) чинним законодавством не передбачено позбавлення права користування. Верховний суд зробив висновок, що підставою розірвання договору є саме використання орендарем землі не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена договором.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України прокурор є самостійним учасником судового процесу у позовному провадженні.

Прокурор, який бере участь у справі, несе обов"язки і користується правами сторони.

Відмова прокурора від поданого ним позову не є обов"язковою для позивача, і так само відмова позивача від позову не є обов"язковою для прокурора, оскільки така відмова не означає вибуття позивача з процесу чи зміни його процесуального статусу. У даному випадку спір підлягає вирішенню по суті.

Суд розглянувши відмову позивача від позову приймає її оскільки ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.

До прийняття відмові позивача від позову, відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд роз'яснив наслідки відповідних процесуальних дій.

Справа розглядається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника прокуратури, позивача (в судовому засіданні 14.05.2015 року) та третьої особи (в судовому засіданні 05.05.2015 року), з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

На підставі розпорядження Прилуцької районної державної адміністрації від 17.12.2007 року № 551 "Про надання земель в оренду", 20.12.2007 року між Прилуцькою районною державною адміністрацією Чернігівської області в особі голови Нестеренка О.В. та приватним підприємцем ОСОБА_1, було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Сухополов"янської сільської ради Прилуцького району, загальною площею 11,9001 га в тому числі ріллі - 11,9001 га за рахунок земель запасу, кадастровий номер НОМЕР_1.

Вказаний договір зареєстрований у Прилуцькому районному відділі Чернігівської регіональної філії Державного Земельного Кадастру, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 20.12.2007 р. за № 16.

За умовами договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

Згідно п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 11,9001 га, у тому числі ріллі - 11,9001 га за рахунок земель запасу в такому якісному стані: придатна для сільськогосподарського виробництва.

Договір укладено на 25 років.

Відповідно до п. 8 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 2% від вартості земельної ділянки, що становить 1041,80 грн. в рік.

Орендна плата вноситься щомісячно рівними частками протягом 30 календарних днів, наступних за останнім днем звітного місяця, можлива попередня оплата.

Відповідно до п. 13 договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цільове призначення земельної ділянки: землі сільськогосподарського призначення.

11.07.2014 року державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області проведена позапланова перевірка щодо дотримання вимог земельного законодавства ПП ОСОБА_1 при використанні земельної ділянко державної власності на території Сухоподов"янської сільської ради Прилуцького району Чернігігвської області. За наслідками даної перевірки був складений акт № 20. В даному акті зазначено, земельна ділянка яка знаходиться в оренді ПП ОСОБА_1, на території Сухополов"янської сільської ради площею 11,9001 га за кадастровим номером НОМЕР_1, не використовується. На земельній ділянці знаходяться природні насадження, які з"явилися внаслідок того, що вона тривалий час не використовується за цільовим призначенням.

Також, державною інспекцією сільського господарства в Чернігівській області було винесено припис від 15.07.2014 року № 000239 та зобов"язано ПП ОСОБА_1 у 30 денний термін з дня отримання припису усунути виявлені порушення земельного законодавства при використанні земельної ділянки. Даний припис був надісланий поштою на адресу ПП ОСОБА_1

Як вбачається з матеріалів справи відповідач сплачував орендну плату за землю, що підтверджується наданими платіжними дорученнями за 2013 - 2015 роки.

Відповідно до листа Прилуцької об"єднаної державної податкової інспекції Головного управління міндоходів у Чернігівській області податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) платником ОСОБА_1 подавалася щороку своєчасно. Податковий борг зі сплати орендної плати з фізичних осіб, станом на 22.07.2014 року відсутній.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі ( стаття 25 Закону України № 161-ХIV), а орендодавець, відповідно до частини першої статті 24 Закону України № 161-ХIV, має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), ЦК України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 792 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно з положеннями частини другої статті 651 Цивільного Кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За змістом частини першої статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельною ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до статей 24 та 25 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення останнім орендної плати, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Статтею 143 Земельного Кодексу України передбачено, що підставою примусового припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Таким чином, аналіз наведених норм діючого законодавства та умов Договору свідчить, що підставою розірвання договору є саме використання орендарем землі за не цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що встановлена Договором, а не той факт, що земельна ділянка не використовується.

Аналогічна правова думка викладена в Постановах Верховного Суду України від 21.01.2015 р. у справі № 3-211гс14 та від 08.01.2015 р. № 6-32цс15.

Землями сільськогосподарського призначення згідно з частиною першою статті 22 Земельного Кодексу України визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

У свою чергу відповідно до частини третьої статті 22 Земельного Кодексу України землі сільськогосподарського призначення, зокрема, можуть передаватися у власність та надаватися у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Статтями 31, 33-37 Земельного Кодексу України встановлений правовий режим видів використання сільськогосподарських земель.

Так, згідно зі статтею 33 громадяни можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Використання земель особистого селянського господарства здійснюється відповідно до закону.

В наданому акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.07.2014 року № 20 вказано, що зазначена земельна ділянка не використовується на ній знаходяться природні насадження, які з"явилися внаслідок того, що вона тривалий час не використовується за цільовим призначенням.

Прокурором не надано належних доказів які б свідчили про використання земельної ділянки, яка є об"єктом оренди, не за цільовим призначенням. Акт обстеження земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 на території Сухополов"янської сільської ради Прилуцького району від 12.05.2015 року, не може бути прийнятий судом, як належний доказ в підтвердження своїх посилань, оскільки він не підтверджує використання спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням чи способом, що суперечить екологічним вимогам.

Окрім того, відповідач в підтвердження свої посилань про використання земельної ділянки за цільовим призначенням надав договір №3 від 20.04.2015 року на виконання сільськогосподарських робіт технікою укладений з ПП "Міклуха". Відповідно до умов зазначеного договору ПП "Міклуха" має виконати на земельній ділянці, кадастровий номер: НОМЕР_1 своєю технікою сільськогосподарські роботи. Також, відповідач щороку подає декларації з плати за землю та у нього відсутній податковий борг зі сплати орендної плати.

За таких обставин, позовні вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 11,9001 га не підлягають задоволенню.

Відповідно до т. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 75, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя В.М.Репех

Повний текст рішення підписано 29.05.2015 року.

Суддя В.М.Репех

.