ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р.Справа № 916/1772/13

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Гладишевої Т.Я.

суддів Савицького Я.Ф., Журавльова О.О.

при секретарі судового засідання Будному О.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 18.05.2015 року:

від позивача: Андрега О.В., за довіреністю;

від відповідача: Довгопола А.Ю., Новіков І.М., за довіреностями;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛЛ»

на рішення господарського суду Одеської області від 23.02.2015 року

по справі № 916/1772/13

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕЛЛ»

до відповідача: Державного підприємства Міністерства оборони України «ОДЕСЬКИЙ ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ»

про стягнення 270300,00 грн.

В судовому засіданні 18.05.2015 року згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕЛЛ» (далі позивач, ТОВ «БЕЛЛ») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «ОДЕСЬКИЙ ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ» (відповідач, ДП Міністерства оборони України «ОДЕСЬКИЙ ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ»), в якому просило стягнути 270300,00 грн., що є вартістю неякісної продукції, поставленої за договором поставки № 23 від 23.10.2009 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що поставлені відповідачем за договором поставки № 23 від 23.10.2009 року залізобетонні конструкції - плити, не відповідають умовам договору, є товаром нижчкої якості, ніж встановлено технічними умовами, що є порушенням ст. 673 ЦК України, ст. 268 ГК України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.02.2015 року по справі № 916/1772/13 (головуючий суддя Зайцев Ю.О., судді Демешин О.А., Малярчук І.А.) у позові відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд вказав про посилання позивача на недоліки поставлених за договором поставки № 23 від 23.10.2009 року залізобетонних конструкцій - плит та застосував позовну давність у відповідності до ч. 8 ст. 269 ГК України, строк якої сплинув.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ "БЕЛЛ" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вказує про не з'ясування судом всіх обставин справи, не надання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, неправильне застосування норм процесуального права.

Серед доводів апеляційної скарги наведено наступні:

- висновок суду про необхідність звернення позивача з позовом до суду в межах шести місяців у відповідності до вимог ч. 8 ст. 269 ГК України, що сплинув 22.10.2011 року, не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки остання партія поставки за договором № 23 від 23.10.2009 року поставлена відповідачем 02.11.2010 року, про що свідчить видаткова накладна № 513 від 02.11.2010 року та специфікація № 5 від 12.10.2010 року;

- умовами договору поставки № 23 від 23.10.2009 року не встановлено гарантійний строк, тому необхідно застосовувати норми ст. 680 ЦК України, що встановлює загальний строк для звернення з вимогою покупця щодо недоліків товару у межах трьох років;

- судом не досліджено, що на момент прийняття залізобетонних конструкцій зовнішніх недоліків не виявлено, проте вже в процесі експлуатації, станом на квітень 2011 року, виявлені скриті недоліки, що вказує на невідповідність продукції нормам ДСТУ, що зумовило звернення позивача до експертного закладу з метою встановлення відповідності поставленої за договором № 23 від 23.10.2009 року продукції;

- судом не взято до уваги, що за умовами договору поставки № 23 сторонами узгоджено кількість плит, асортимент, якість у відповідності до паспорту (сертифікат) заводу-виробника, що передані постачальником покупцю в момент передачі товару, а тому висновок, що відповідні креслення Ф-7Б.3-Г.1 мають вимоги лише до плит ПП1 в кількості одна штука, а не до плит ПП, є не обґрунтованим;

- поза увагою суду лишився факт, що сторонами вносились зміни до габаритних розмірів залізобетонної конструкції плити покриття ПП за кресленням «Ф-7Б.3-Г.1», а саме плита повинна була бути виготовлена в габаритах 2000*3000 замість 3500*2130 мм. Позивачем замовлялось, а відповідачем виготовлено плит покриття ПП в кількості 303 штуки саме в розмірі 2000*3000 мм.;

- скаржник вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження поставки відповідачем продукції нижчої якості, ніж встановлено умовами договору № 23 від 23.10.2009 року.

В свою чергу, Державне підприємство Міністерства оборони України «ОДЕСЬКИЙ ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ» звернулось до суду апеляційної інстанції з відзивом на апеляційну скаргу, в якому підтримує свою правову позицію, вважає рішення суду обґрунтованим та доведеним належними доказами, просить суд апеляційної інстанції залишити рішення без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Крім цього, відповідач в письмових поясненнях від 12.05.2015 року зазначає, що 25.03.2015 року військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України зареєстровано кримінальне провадження № 0002640 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, щодо незаконних дій співробітників ТОВ «БЕЛЛ» стосовно підробки документів-креслень на залізобетонні плити, які були поставлені ТОВ «БЕЛЛ».

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту встановлення обставин справи та відповідність ним висновків суду, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 23.10.2009 року між Державним підприємством Міністерства оборони України «ОДЕСЬКИЙ ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕЛЛ» (покупець) укладено договір поставки № 23, за умовами якого постачальник виготовляє, відвантажує певний товар, зазначений у специфікаціях, а покупець приймає товар та оплачує його на умовах цього договору. Товар - залізобетонні плити. Поставка товару здійснюється партіями. Кількість, асортимент, вартість та строки поставки кожної партії обумовлюються сторонами у специфікаціях. Специфікація складається сторонами до здійснення поставки у простій письмовій формі, підписується обома сторонами та є невід'ємною частиною цього договору (пункти 1.1- 1.5).

Поставка товару здійснюється на умовах EXW (склад постачальника: м. Одеса, 4-ий Басейний провулок 7) відповідно до Офіційних правил тлумачення торгових термінів Міжнародної торгової палати «ІНКОТЕРМС», в редакції від 01.01.2000 р. Про готовність товару на складі постачальник повинен негайно повідомити покупця у письмовій формі. (у т.ч. по факсу).(п.3.1 договору).

Строки поставки кожної партії товару визначаються сторонами в специфікаціях (п. 3.2). Відповідно до п.3.4 договору, приймання-передача товару оформлюється накладною або за вимогою одної із сторін актом приймання-передачі.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2010 року.

Згідно ст.265 ГК України, яка кореспондується із ст.712 ЦК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Пунктом 5 договору сторони узгодили, що якість товару підтверджується паспортом (сертифікатом) заводу-виробника, який постачальник передає покупцю в момент передачі товару. Приймання продукції за якістю здійснюється у відповідності до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966 року П-7.

Пунктом 5.4 договору поставки № 23 від 23.10.2009 року встановлено, що при послідуючому виявленні скритих недоліків або невідповідність вимогам, викладеним у специфікації, паспорті (сертифікаті) заводу-виробника, які не могли бути виявлені при прийманні товару, покупець має право зупинити подальше використання неякісного товару (товарної одиниці) та звернутися до постачальника з претензією. Після отримання претензії постачальник зобов'язується направити свого представника для перевірки обґрунтованості претензії та складання двохстороннього акту протягом п'яти календарних днів з моменту отримання претензії.

У разі підтвердження факту наявності скритих недоліків або явних недоліків за якістю та кількістю поставленого товару постачальник на протязі п'ятнадцяти календарних днів зобов'язаний за свій рахунок замінити неякісний товар на відповідний якісний та поставити недостатній товар або за згодою сторін провести іншим засобом компенсацію прямих збитків покупця (п. 5.5. договору).

У відповідності до пункту 2 специфікацій № № 1, 2, 3, 4, 5 до договору № 23 від 23.10.2009 року постачальник виготовляє вироби на підставі вимог ГОСТу, ТУ та креслень у відповідності з проектом «Ф-7Б.3-Г.1». Креслення передаються постачальнику від покупця за актом приймання-передачі в момент підписання специфікації.

27.10.2009 року за актом прийому-передачі ТОВ „БЕЛЛ" передало відповідачу креслення залізобетонної конструкції „Ф-7Б.3-Г.1", в яких зазначено, що матеріал, який використовується для виготовлення залізобетонних плит, повинен відповідати марці бетону морозостійкість - F150, міцність бетону на - стиснення В20.

Як свідчать завірені належним чином копії специфікацій № № 1, 2, 3, 4, 5, ДП Міністерства оборони України «ОДЕСЬКИЙ ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ» зобов'язалось виготовити та поставити ТОВ «БЕЛЛ» плити маркування «ПП» загальною кількістю 303 одиниці, а у відповідності до специфікації № 4 також плити покриття причалу П1 у кількості 5 одиниць.

З матеріалів справи вбачається, що ДП Міністерства оборони України «ОДЕСЬКИЙ ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ» поставило ТОВ «БЕЛЛ» залізобетонні конструкції-плити, про що позивачем надані суду копії видаткових накладних на отримання продукції №558 від 24.11.2009 року, №572 від 01.12.2009 року, №02 від 11.01.2010 року, №15 від 01.02.2010року, №38 від 01.03.2010 року.

ТОВ „БЕЛЛ" прийняло та сплатило кошти за поставлені плити в розмірі 786330,00 гривень, що не заперечується сторонами.

Місцевим господарським судом встановлено і на цьому наголошує ТОВ „БЕЛЛ", що поставлена відповідачем продукція була використана позивачем при будівництві додаткової багатофункціональної берегозахісної споруди.

16.03.2011 року ТОВ «БЕЛЛ» звернулось до відповідача з листом, в якому зазначило, що на протязі першого року експлуатації залізобетонних виробів, поставлених за договором № 23 від 23.10.2009 року, виявлено недоліки, в зв'язку з чим просило на протязі п'яти календарних днів направити уповноваженого представника на об'єкт, де було використано зазначені конструкції.

Також, в матеріалах справи міститься копія Акту про виявлення недоліків поставлених позивачу товарів від 22.04.2011 року, затвердженого генеральним директором ТОВ „БЕЛЛ" Петровим В.Б. та підписаного юристом ТОВ «БЕЛЛ» О.В. Андрега, представником ТОВ «ТЕЗСЕРВІССТРОЙ», проте підпис представника ДП Міністерства оборони України «ОДЕСЬКИЙ ЗАВОД БУДІВЕЛЬНИХ МАТЕРІАЛІВ» відсутній та є відмітка про його нез'явлення.

На замовлення позивача, 12.07.2012 року Центром науково-технічної творчості молоді по архітектурі та будівництву Академії будівництва та архітектури України було виготовлено технічний висновок щодо визначення морозостійкості бетонних зразків, відібраних з конструкцій, згідно якого бетон не відповідає проектній марці по морозостійкості (F150).

Частиною 1 ст. 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Статтею 675 ЦК України передбачено, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

В матеріалах справи на підтвердження якості поставленої продукції містяться паспорти № № 9, 10, 11, 12, 18, 19, 20, в яких зазначені марка товару, номер партії, дата виготовлення, відпускне значення міцності бетону та клас використання за даними радіаційного контролю.

Отже, поставляючи продукцію, відповідач дотримався вимог договору щодо надання позивачу документів на підтвердження якості в момент передання покупцеві замовленої продукції.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 680 ЦК України покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв'язку з його недоліками може бути пред'явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві, якщо договором або законом не встановлений більший строк.

Як вказувалось раніше, укладаючи договір поставки № 23 від 23.10.2009 року, сторони узгодили порядок, за яким регулюється питання невідповідності якості поставленої продукції - Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.19966 року № П-7 (далі - Інструкція).

Так, у відповідності до пункту 9 вказаної Інструкції, акт про скриті недоліки продукції повинен бути складений на протязі п'яти днів з моменту виявлення недоліків, проте не пізніше чотирьох місяців від дня отримання продукції на склад отримувача, що виявив недоліки, якщо інші строки не встановлені обов'язковими для сторін правилами. Коли скриті недоліки продукції можуть бути виявлені лише в процесі її використання, акт про скриті недоліки повинен бути складений не пізніше чотирьох місяців від дня отримання продукції підприємством, виявившим недоліки.

Скритими недоліками визнаються такі недоліки, що не могли бути виявлені у звичайній для даного виду продукції перевірці та виявлені лише у процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання та зберігання продукції.

Пунктом 16 наведеної Інструкції встановлено, що при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування отриманої продукції технічним умовам, кресленням, договору або даним, вказаним у маркуванні та супровідних документах, що підтверджують якість продукції, отримувач зупиняє приймання продукції та складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийманні дефектів. Складання акту є обов'язковим.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження дотримання позивачем вимог пунктів 9, 16 Інструкції, а наявний в матеріалах справи технічний висновок від 12.07.2012 року щодо визначення морозостійкості бетонних зразків відібраних з конструкцій, не є допустимим доказом на підтвердження поставки неякісної продукції.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції застосував позовну давність, відповідно до ст. 256 ЦК України, згідно з якою позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Проте, за змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи, що в даних спірних правовідносинах позивачем не доведено.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, проте з підстав недоведеності позивачем своїх позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 23.02.2015 року по справі № 916/1772/13 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 25.05.2015 року.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: Я.Ф. Савицький

Суддя: О.О. Журавльов