КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа№ 911/144/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:не з'явився;

відповідача:Науменко А.В., за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта"

на рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015

у справі № 911/144/15 (головуючий суддя: Лилак Т.Д.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта"

про стягнення 21396,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/144/15 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" на користь Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" 21 396 грн. 46 коп. боргу, 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у відповідності до якої просить частково скасувати рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/144/15 і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме в розмірі 14690,55 грн.

Скарга мотивована тим, що господарським судом Київської області не в повному обсязі були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також були порушені, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ""Страхова компанія "Провіта" у справі № 911/144/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Зеленін В.О. (головуючий), Синиця О.Ф., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.04.2015 колегію суддів у зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження. Розгляд апеляційної скарги призначено на 18.05.2015.

18.05.2015 позивач в судове засідання не з'явився, повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, не зважаючи на те, що був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином.

Суд вважає, що зазначені обставини не є перешкодою для розгляду справи, оскільки про дату, час і місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином.

Статтею 99 ГПК України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З метою не порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, керуючись ст. 75 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає за необхідне здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними в справі документами та за відсутності представника позивача.

18.05.2015 представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу і просив суд її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів встановила наступне.

11.07.2013 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки "Mercedes-Benz GL-450", державний номер АА8272ЕХ, під керуванням Белецького О.І. та "ВАЗ 2106" державний номер 37149ВВ під керуванням Безрукова С.Ю.

Внаслідок ДТП були завдані механічні пошкодження автомобілю марки "Mercedes-Benz GL-450", державний номер АА8272ЕХ, який був застрахований у позивача, згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № №7426213 від 01.02.2013.

Дорожньо - транспортна пригода відбулася з вини водія автомобіля "ВАЗ 2106" державний номер 37149ВВ - Безрукова С.Ю., що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.08.2013.

Згідно звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 06/08/13 від 06.08.2013 року, матеріальний збиток завданий власникові автомобіля марки "Mercedes-Benz GL-450", державний номер АА8272ЕХ, в результаті пошкодження при ДТП складає 15190,55 грн.

Однак, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту, на підставі заяви страхувальника, розрахунку суми страхового відшкодування, а також на підставі страхового акту №4608 від 29.08.2013 позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 21896,46 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №7101 від 30.08.2013 року, №7040 від 02.09.2013 року, №7100 від 06.09.2013 року.

23.09.2014 позивач надіслав відповідачеві заяву про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, до якої були додані всі документи, передбачені пунктом 35.2. статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Проте, зазначена заява була залишена без відповіді та реагування.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене вище, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Mercedes-Benz GL-450" державний номер АА8272ЕХ, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу з електронної бази МТСБУ по полісу АВ/7881008 ліміт за шкоду майну складає 50 000,00 грн., а франшиза - 500,00 грн.

Статтею 29 зазначеного Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Частиною 1 ст. 5 Закону України " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні " визначено, що суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Відповідно до абз.10 ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону України, проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування.

Згідно ст. 34 Закону України " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні ", а також п. 4.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України, як належний доказ розміру заподіяної шкоди, вартості та об'єму необхідних для проведення відновлення пошкодженого транспортного засобу робіт, - має бути наданий відповідний звіт суб'єкта оціночної діяльності.

Таким чином, звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 06/08/13 від 06.08.2013 року, є належним доказом розміру заподіяної шкоди, вартості та об'єму необхідних для проведення відновлення пошкодженого транспортного засобу робіт, відповідно до ст. 34 Закону України " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні ", а також п. 4.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України.

Оскільки, умовами полісу АВ/7881008 розмір франшизи встановлено в розмірі 500,00 грн., то страхове відшкодування зменшується на цю суму.

Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає 14690,55 грн. (15190,55 грн. розмір матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ на підставі звіту № 06/08/13 від 06.08.2013 року - 500,00 грн. франшиза).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто, підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

При доведеності під час розгляду справи факту порушень відповідачем прав позивача відповідно до визначених позивачем підстав заявленого позову, висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог є обґрунтованими.

В зв'язку з зазначеним вище, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/144/15 прийняте з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права, що підтверджується фактичними обставинами та матеріалами справи, а тому відповідно до положень п. 1, 2 ч. 1 ст. 104 ГПК України повинно бути змінено, з викладенням йог тексту в новій редакції, згідно до якої позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" задовольнити частково, а саме в розмірі 14690,55 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" задовольнити.

2. Рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/144/15 змінити.

3. Резолютивну частину рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/144/15 викласти в наступній редакції:

«1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" (07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Набережна, буд. 7, код 31704186) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (83052, м. Донецьк, проспект Ілліча, буд. 100, код 13490997) 14690 (чотирнадцять тисяч шістсот дев'яносто) грн. 55 коп. боргу, 1254 (одна тисяча двісті п'ятдесят чотири) грн. 42 коп. судового збору.

3. В іншій частині відмовити в задоволені позовних вимог».

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія "АСКА" (83052, м. Донецьк, проспект Ілліча, буд. 100, код 13490997) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" (07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Набережна, буд. 7, код 31704186) 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

5. Видачу наказів доручити господарському суду Київської області.

6. Матеріали справи № 911/144/15 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Б.О. Ткаченко

О.Ф. Синиця