ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р. Справа № 905/3989/14-908/4509/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Резніченко П.А.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2018 З/3) на рішення господарського суду Запорізької області від 23.02.15 р. у справі № 905/3989/14-908/4509/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська насосна компанія", м. Донецьк,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Горлівський машинобудівний завод", Донецька область, м. Горлівка,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Горлівський машинобудівник", Донецька область, м. Горлівка

про стягнення 518527,50 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 р. позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з заявою від 30.10.2014 р. № 10-573/14 "Про прийняття до провадження документів і матеріалів по справі № 905/3989/14" та копії позовної заяви ТОВ "Донбаська насосна компанія" від 11.06.2014 р. № 6-349/14, в якій позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 358720,00 грн.

20.02.2015 р. позивач звернувся до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 358720,00 грн. основного боргу, 36769,90 грн. пені, 109067,68 грн. інфляційних втрат та 13969,92 грн. 3 % річних. Зазначена заява прийнята судом до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.02.2015 р. у справі № 905/3989/14-908/4509/14 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Горлівський машинобудівний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаська насосна компанія" 358720,00 грн. основного боргу, 33839,41 грн. пені, 13940,43 грн. - 3 % річних, 109067,68 грн. втрат від інфляції грошових коштів та 10311,44 грн. витрат на судовий збір. В частині стягнення 3252,39 грн. пені та 29,49 грн. - 3 % річних в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване з тих підстав, що відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед позивачем за договором поставки № ГМС-177-11 від 06.04.2011 р. та договором про переведення боргу № 59/381 від 07.11.2013 р., у зв'язку з чим вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 358720,00 грн. визнані обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю, та ін.

Відповідач не погодився із зазначеним рішенням, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 23.02.2015 р. у справі № 905/3989/14-908/4509/14 в частині стягнення з відповідача 33839,41 грн. пені, 13940,43 грн. - 3 % річних, 109067,68 грн. втрат від інфляції та стягнути з позивача суму судового збору у розмірі 5155,72 грн. сплачену відповідачем за подання апеляційної скарги, з тих підстав, що зазначені в апеляційній скарзі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, з мотивів викладених у відзиві та ін.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився.

Враховуючи факт належного повідомлення позивача та відповідача про час та місце розгляду апеляційної скарги, та те, що норми ст. 38 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, судова колегія вважає, що судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Неявка в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, 06.04.2011 р. між ТОВ "Донбаська насосна компанія" (постачальник) та ЗАТ "Горлівський машинобудівник", яке змінило найменування на ПАТ "Горлівський машинобудівник" (покупець) укладений договір № ГМС-177-11 від 06.04.2011 р. відповідно до умов якого постачальник зобов'язався передати в обумовлені даним договором строки покупцю товар, а покупець зобов'язався прийняти зазначений товар та оплатити за нього погоджену суму.

Згідно з п. 1.2. договору, кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до пункту 4.1. договору сторони передбачили, що ціна товару за одиницю та по позиціям зазначаються у специфікаціях до договору. Загальна сума даного договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є складовою та невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 4.3. договору сторонами встановлені умови оплати - на протязі 30 календарних днів з моменту постачання товару.

06.03.2013 р. сторонами підписана специфікація № 16 до договору (т. 1 а. с. 17), відповідно до якої постачальник зобов'язався передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар:

насос ЦНС 13-350 на рамі з ел. дв. ЗВР 180 М2 30/3000/660:660 у кількості 4 шт., ціна 51025, 00 грн., без ПДВ, сума без ПДВ 204100,00 грн.;

насос ЦНС 13-350 на рамі з ел. дв. ЗВР 180 М2 30/3000/660:1140 у кількості 2 шт., ціна 54725,00 грн., без ПДВ, сума без ПДВ 109450,00 грн.; ПДВ 20 % - 62710,00 грн.; Всього з ПДВ - 376260,00 грн.;

Термін постачання - березень 2013 р.;

Постачальник здійснює поставку товару на умовах: EXW м. Донецьк у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "INCOTERMS" в редакції 2000 року.

Оплата вартості товару проводиться з відстрочкою розрахунку 60 к.д. з дати постачання.

Крім того, 24.05.2013 р. сторонами договору підписана специфікація № 17 (т. 1 а. с. 18), відповідно до умов якої постачальник зобов'язався передати у власність покупця, а покупець зобов'язався оплатити та прийняти наступний товар:

насос ЦНС 13-350 на рамі з ел. дв ЗВР 180 М2 30/3000/660:1140 у кількості 2 шт., ціна без ПДВ 54725, 00 грн., сума без ПДВ 109450,00 грн. , ПДВ 20 % - 21890,00 грн., всього з ПДВ - 131340,00 грн.

Термін постачання - травень 2013 р.

Постачальник здійснює поставку товару на умовах: EXW м. Донецьк, вул. Артема, 43 у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "INCOTERMS" в редакції 2010 року.

Оплата вартості товару проводиться з відстрочкою розрахунку 60 к.д. з дати постачання.

На виконання умов договору № ГМС-177-11 від 06.04.2011 р. ТОВ "Донбаська насосна компанія" (постачальник) передало ПАТ "Горлівський машинобудівник" (покупець) товар на загальну суму 438720,00 грн., а саме:

- видатковою накладною № 03072 від 07.03.2013 р. насос ЦНС 13-350 на рамі з е/дв ЗВР 180 М2 30/3000/380:660 у кількості 2 шт., ціна без ПДВ 51025,00 грн., сума без ПДВ 102050,00 грн., сума ПДВ - 20410,00 грн. Всього із ПДВ - 122460,00 грн. (т. 1 а. с. 19).

- за видатковою накладною № 03221 від 22.03.2013 р. насос ЦНС 13-350 на рамі з е/дв ЗВР 180 М2 30/3000/380:660 у кількості 1 шт., ціна без ПДВ 51025,00 грн., сума без ПДВ 51025,00 грн., сума ПДВ - 10205,00 грн. Всього із ПДВ - 61230,00 грн. (т. 1 а. с. 20).

- за видатковою накладною № 03263 від 26.03.2013 р. насос ЦНС 13-350 на рамі з е/дв ЗВР 180 М2 30/3000/660: 1140 у кількості 1 шт., ціна без ПДВ 54725,00 грн., сума без ПДВ 54725,00 грн. ПДВ - 10945,00 грн. Всього із ПДВ - 65670,00 грн. (т. 1 а. с. 21).

- за видатковою накладною № 04252 від 25.04.2013 р. насос ЦНС 13-350 на рамі з е/дв ЗВР 180 М2 30/3000/660:1140 у кількості 1 шт., ціна без ПДВ 54725,00 грн., сума без ПДВ 54725,00 грн. ПДВ - 10945,00 грн. Всього із ПДВ - 65670,00 грн. (т. 1 а. с. 22).

- за видатковою накладною № 05242 від 24.05.2013 р. насос ЦНС 13-350 на рамі з е/дв ЗВР 180 М2 30/3000/660: 1140 у кількості 1 шт., ціна без ПДВ 54725,00 грн., сума без ПДВ 54725,00 грн. ПДВ - 10945,00 грн.; Всього сума із ПДВ - 65670,00 грн. (т. 1 а. с. 23).

- за видатковою накладною № 06201 від 20.06.2013 р. насос ЦНС 13-350 на рамі з е/дв ЗВР 180 М2 30/3000/660: 1140 у кількості 1 шт., ціна без ПДВ 54725,00 грн., сума без ПДВ 54725,00 грн. ПДВ - 10945,00 грн. Всього із ПДВ - 65670,00 грн. (т. 1 а. с. 24).

- за видатковою накладною № 07041 від 20.06.2013 р. насос ЦНС 13-350 на рамі з е/дв ЗВР 180 М2 30/3000/380:660 у кількості 1 шт., ціна без ПДВ 51025,00 грн., сума із ПДВ 51025,00 грн. Сума ПДВ - 10205,00 грн. Всього із ПДВ - 61230,00 грн. (т. 1 а. с. 25).

Заборгованість покупця за договором № ГМС-177-11 від 06.04.2011 р. в загальній сумі 438720,00 грн. також підтверджується підписаним між ТОВ "Донбаська Насосна компанія" та ПрАТ "Горлівський машинобудівник" актом звірки за період з січня 2013 р. по жовтень 2013 р. (т. 1 а. с. 26).

07.11.2013 р. між ПАТ "Горлівський машинобудівник" (первісний боржник), ТОВ "Гірничні машини - горлівський машинобудівник", яке змінило найменування на ТОВ "КОРУМ Горлівський машинобудівний завод" (новий боржник) та ТОВ "Донбаська насосна компанія" (кредитор) укладений договір № 59/381 про переведення боргу (т. 1 а. с. 27-28).

Згідно з п. 1 договору про переведення боргу, цим договором регулюються відносини, пов'язані із зміною зобов'язаної сторони (первісного боржника) у зобов'язанні, що виникає із договору поставки № ГМС -177-11 від 06.04.2011 р. укладеного між первісним боржником та кредитором (основний договір).

Пунктом 2 договору про переведення боргу визначено, що первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов'язання) перед кредитором у розмірі 438720,00 грн., який виник на підставі основного договору та підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків станом на 01.11.2013 р., підписаним між первісним боржником та кредитором.

Відповідно до п. 2.1. договору про переведення боргу, виплата грошових коштів у зазначеному у цьому пункті розмірі здійснюється новим боржником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора, вказаний у реквізитах цього договору, на протязі 30 календарних днів з моменту підписання цього договору.

Відповідачем на виконання умов договору про переведення боргу частково погашено заборгованість у розмірі 80000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками від 24.04.2014 р. та від 25.04.2014 р. та актом звіряння взаємних розрахунків від 28.11.2014 р., підписаним та скріпленим печатками ТОВ "КОРУМ Горлівський машинобудівний завод" та ТОВ "Донбаська насосна компанія".

Доказів оплати відповідачем остаточної суми у розмірі 358720,00 грн. за договором про переведення боргу № 59/381 від 07.11.2013 р. не надано.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

З матеріалів справи також вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов'язання перед позивачем за договором поставки № ГМС-177-11 від 06.04.2011 р. та договором про переведення боргу № 59/381 від 07.11.2013 р., у зв'язку з чим вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 358720,00 грн. визнані обґрунтованими і підлягаючими задоволенню повністю, та ін.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого у справі рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь -які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. ст. 626-629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Стаття 655 ЦК України визначає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення цієї операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

В ст. 1 цього Закону встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Кожною стороною (підприємством), що брала участь у здійсненні господарської операції, мають бути отримані первинні документи для записів у регістрах бухгалтерського обліку, інформація в яких ідентично засвідчує зміст господарської операції. Первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України.

На виконання умов укладеного договору позивач поставив товар на 438720,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними № 03072 від 07.03.2013 р. на суму 122460,00 грн., № 03221 від 22.03.2013 р. на суму 61230,00 грн., № 03263 від 26.03.2013 р. на суму 65670,00 грн., № 04252 від 25.04.2013 р. на суму 65670,00 грн., № 05242 від 24.05.2013 р. на суму 65670,00 грн., № 06201 від 20.06.2013 р. на суму 65670,00 грн. та № 07041 від 20.06.2013 р. на суму 61230,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач частково виконав свої зобов`язання в частині оплати отриманого товару в сумі 80000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Як свідчать матеріали справи, 07.11.2013 р. між ПАТ "Горлівський машинобудівник" (первісний боржник), ТОВ "Гірничні машини - горлівський машинобудівник", яке змінило найменування на ТОВ "Корум Горлівський машинобудівний завод" (новий боржник) та ТОВ "Донбаська насосна компанія" (кредитор) укладений договір № 59/381 про переведення боргу (т. 1 а. с. 27-28)., відповідно до умов якого новий боржник (третя особа) прийняв на себе грошове зобов'язання перед позивачем у розмірі 438720,00 грн., який виник на підставі договору № ГМС-177-11 від 06.04.2011 р.

Відповідно до п. 2.1 договору про переведення боргу, виплата грошових коштів у зазначеному у цьому пункті розмірі здійснюється Новим боржником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Кредитора, зазначений у реквізитах цього договору, на протязі 30 календарних днів з моменту підписання цього договору.

Відповідно до ст. 520-521 ЦК України Боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. Форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 528 ЦК України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками господарського суду про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 358720,00 грн. основного боргу,

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В пункті 5.3 договору поставки сторонами передбачено, що за порушення строків оплати покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками господарського суду про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 33839,41 грн. пені. та відмови в частині стягнення пені в розмірі 3252,39 грн. за зробленим перерахунком, з урахуванням змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія також погоджується з висновками господарського суду про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 13940,43 грн. 3 % річних та 110 460, 06 грн. інфляційних втрат, та відмови в задоволенні 3 % річних у розмірі 29,49 грн.

З урахуванням викладеного, суд визнає доводи відповідача позбавленими фактичного та правового обґрунтування, а так само такими, що не відповідають, як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв'язку з ненаданням всупереч вимогам ст. 33 ГПК України доказів в підтвердження обставин, на існуванні яких наполягає відповідач.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Запорізької області від 23.02.15 р. у справі № 905/3989/14-908/4509/14 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та чинного законодавства.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Запорізької області від 23.02.15 р. у справі № 905/3989/14-908/4509/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 18.05.2015 р.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.