ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р.Справа № 916/994/15-г
Господарський суд Одеської області у складі судді Лічмана Л.В.,

секретар судового засідання Бєлих К.В.,

за участю представників учасників процесу:

від прокуратури: Риженко М.Ю.,

від позивача-1 (Міністерство оборони України): Дідух С.П.,

від позивача-2 (9 Спортивний клуб Управління спорту Міністерства оборони України): Пашнєва Ю.В.,

від відповідача: Мартинюк О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та 9 Спортивного клубу Управління спорту Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю „Футбольний клуб - Рішельє" про стягнення 265304,52 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області 11.03.2015 р. прийнято позовну заяву Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України, порушено провадження у справі № 916/994/15-г, призначено її до розгляду в засідання суду на 30.03.2015 р.

За правилами ст.77 ГПК України в судовому засіданні 30.03.2015 р. розгляд справи відкладено на 20.04.2015 р., в судовому засіданні 20.04.2015 р. - на 25.05.2015 р., в судовому засіданні 25.05.2015 р. оголошено перерву до 27.05.2015 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.04.2015 р. відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України за клопотанням прокуратури та позивачів продовжено строк розгляду спору до 27.05.2015 р.

Учасники процесу повідомлені про час і місце засідань господарського суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення та розписками їх представників.

Згідно із приписами ст.85 ГПК України в судовому засіданні 27.05.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Військовий прокурор Одеського гарнізону Південного регіону України (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі - Міністерство) та 9 Спортивного клубу Управління спорту Міністерства оборони України (далі - Спортивний клуб) звернувся в господарський суд Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Футбольний клуб - Рішельє" (далі - ТОВ „ФК - Рішельє") про стягнення 231291,12 грн., вказуючи на те, що після закінчення строку дії орендної угоди відповідач не повертає об'єкт оренди та без правових підстав продовжує використовувати його у власній господарській діяльності, у зв'язку з чим має сплати неустойку у розмірі подвійної плати за користування річчю за період з вересня 2013 р. по січень 2015 р.

Обґрунтовуючи позов, Прокурор посилається на приписи ст.ст.525,526, 610-612,785 ЦК України та ст.ст.219,283,291 ГК України, договір оренди від 01.08.2006 р. № 41/ск, додаткову угоду від 01.06.2007 р. № 51д/2007/9СК, претензію щодо повернення орендованого майна від 22.08.2011 р. № 372, докази її направлення, постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 38597744, ухвалу господарського суду Одеської області від 14.02.2014 р. по справі № 5017/380/2012, рішення господарського суду Одеської області від 02.04.2012 р. по справі № 5017/321/2012, від 26.11.2012 р. по справі № 5017/2921/2012, від 18.07.2013 р. по справі № 916/1329/13, від 20.11.2013 р. по справі № 916/2580/13 тощо.

В процесі вирішення спору надійшла прийнята судом до розгляду заява про збільшення позовних вимог, у якій Прокурор просить стягнути з ТОВ „ФК - Рішельє" 265304,52 грн. неустойки, нарахованої з вересня 2013 р. по 15.04.2015 р., тобто по дату, коли відбулось фактичне виселення відповідача з орендованого ним приміщення.

Також у тексті уточнень до позовної заяви Прокурор просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти відповідача в межах суми заборгованості на підставі ст.ст.66,67 ГПК України.

Згідно ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених ст.67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. № 16 (із змінами) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову; з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову; у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням... наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Всупереч наведеному Прокурором не надано жодних доказів в підтвердження заяви про забезпечення позову, а, відтак, у задоволенні останньої суд відмовляє.

Міністерство та Спортивний клуб підтримали правову позицію Прокурора, в той час як в судовому засіданні 27.05.2015 р. представник ТОВ „ФК - Рішельє" назвав позов необґрунтованим.

Крім того, в засіданні суду 27.05.2015 р. відповідач заявив письмове клопотання про зупинення на підставі ч.1 ст.79 ГПК України провадження у даній справі до розгляду справи № 916/2137/15 господарського суду Одеської області за позовом ТОВ „ФК - Рішельє" до Спортивного клубу про визнання недійсним договору оренди від 01.08.2006 р. № 41/ск.

Господарський суд Одеської області відмовляє у задоволенні цього клопотання, т.я. розгляд справи № 916/2137/15 не робить неможливим вирішення по суті спору по справі № 916/994/15-г, що є обов'язковою передумовою для вчинення процесуальної дії згідно ч.1 ст.79 ГПК України. При цьому в разі визнання недійсною угоди, з посиланням на яку Прокурор обґрунтовує свої позовні вимоги, ТОВ „ФК - Рішельє" не позбавлено права звернутись із заявою про перегляд рішення по справі № 916/994/15-г за нововиявленими обставинами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників процесу, перевіривши відповідність їх доводів фактичним обставинам справи та нормам законодавства, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

01.08.2006 р. між Спортивним клубом (орендодавець) та ТОВ „ФК - Рішельє" (орендар) укладено договір оренди № 41/ск, згідно умов якого орендодавець повинен був передати орендарю в строкове платне користування нерухоме військове майно загальною площею 283,6 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська,12, а орендар - використовувати орендоване нерухоме майно відповідно до його призначення і умов договору та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

В додатковій угоді від 01.06.2007 р. № 51д/2007/9СК сторони визначили, що загальна площа орендованого майна складає 223,38 кв.м, а розмір орендної плати за базовий та перший місяць оренди складає (червень 2007 р.) без урахування ПДВ складає 6802,68 грн.

В п.10.9 договору оренди передбачено, що чинність даного договору припиняється в т.ч. внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, а в п.10.1 договору сторони визначили строк дії договору - з 01.08.2006 р. по 31.07.2011 р.

Листом від 25.05.2011 р. орендодавець повідомив орендаря про закінчення строку дії договору та відсутність наміру у Спортивного клубу продовжувати дію угоди. Крім того, Спортивним клубом підготовлено та спрямовано на адресу ТОВ „ФК - Рішельє" претензію від 22.08.2011 р. № 372 щодо невідкладного звільнення наданого у користування нежитлового приміщення.

Згідно ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.04.2012 р. по справі № 5017/380/2012, залишеним без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2013 р. та Вищого господарського суду України від 09.04.2013 р., зобов'язано ТОВ „ФК - Рішельє" звільнити та повернути державі в особі Міністерства оборони України та Спортивного клубу нерухоме майно загальною площею 223,38 кв.м, а саме нежитлові приміщення, розташовані по вул.Семінарській,12 у м. Одесі. Рішення мотивовані фактами припинення після 31.07.2011 р. укладеного між сторонами договору оренди від 01.08.2006 р. № 41/ск у зв'язку зі своєчасною відмовою орендодавця від пролонгації цього договору, оформленою листом від 25.05.2011 р. № 220 та претензією від 22.08.2011 р. № 372.

Також на підставі ч.2 ст.785 ЦК України рішеннями господарського суду Одеської області:

- від 02.04.2012 р. по справі № 5017/321/2012 з TOB „ФК - Ришельє" стягнуто неустойку за безпідставне користування об'єктом оренди за період з 01.08.2011 р. по 01.02.2012 р.;

- від 26.11.2012 р. по справі № 5017/2921/2012 з TOB „ФК - Ришельє" стягнуто неустойку за безпідставне користування об'єктом оренди за період з 01.03.2012 р. по 01.09.2012 р.;

- від 18.07.2013 р. по справі № 916/1329/13 з TOB „ФК - Ришельє" стягнуто неустойку за безпідставне користування об'єктом оренди за період з 01.09.2012 р. по 01.03.2013 р.;

- від 20.11.2013 р. по справі № 916/2580/13 з TOB „ФК - Ришельє" стягнуто неустойку за безпідставне користування об'єктом оренди за період з 01.03.2013 р. по 01.09.2013 р.

Після 01.09.2013 р. відповідач, не маючи для цього правових передумов, продовжував утримувати нерухоме майно за адресою: м. Одеса, вул. Семінарська,12 і повернув його тільки 15.04.2015 р., що підтверджується актом державного виконавця.

Згідно ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі; якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Приймаючи до уваги викладене, Прокурор цілком правомірно вимагає стягнення з TOB „ФК - Ришельє" на користь Спортивного клубу неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, розрахунок якої здійснено за формулою: 19,5 місяців (період з 01.09.2013 р. по 15.04.2015 р.) х 6802,68 грн. (орендна плата) х 2 = 265304,52 грн., у зв'язку з чим уточнений позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.3 ст.49 ГПК України судові витрати, від сплати яких Прокурор звільнений, стягуються з відповідача в дохід державного бюджету.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44-49,66,67,82-85 ГПК України, вирішив:

У задоволенні клопотання Військового прокурора Одеського гарнізону Південного регіону України про забезпечення позову відмовити.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Футбольний клуб - Рішельє" (65026, м. Одеса, Приморський бульвар,5, код 31756098) на користь 9 Спортивного клубу Управління спорту Міністерства оборони України (65012, м. Одеса, пров. Сільськогосподарський,2, код 09568529) 265304/двісті шістдесят п'ять тисяч триста чотири/ грн. 52 коп. неустойки.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Футбольний клуб - Рішельє" (65026, м. Одеса, Приморський бульвар,5, код 31756098) в дохід Державного бюджету України (ГУДКСУ в Одеській області, УК у м. Одесі/Приморський район, , р/р № 3008, МФО 828011, КБК 22030001) 5306/п'ять тисяч триста шість/ грн. 09 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення підписано 29 травня 2015 р.

Суддя Л.В. Лічман