ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р.Справа № 922/1575/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євромет", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кубала і К" м. Рівне , Приватного підприємства "Юридична компанія "Бізнес і Право", м. Харків
про стягнення 16 644,87грн.
за участю представників сторін:

позивача - Тищенко А.В., дов. № 18 від 08.04.2015р.;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з першого та другого відповідача 300,00грн. заборгованості, з першого відповідача стягнути 9 230,01грн. основного боргу, 2 370,07грн. збитків від інфляції, 1043,45грн. 3% річних, 3 701,34грн. пені за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором № 070812-01 від 07.08.2012р., а також покласти на першого відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

12.05.2015р. позивач звернувся до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог, у зв'язку з чим просить суд стягнути солідарно з першого та другого відповідача 300,00грн. заборгованості, з першого відповідача стягнути 9 230,01грн. основного боргу, 6 941,08грн. збитків від інфляції, 1 147,70грн. 3% річних, 1 653,29грн. пені за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором № 070812-01 від 07.08.2012р., а також покласти на першого відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Із суті наданої позивачем заяви, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що дана заява за своєю правовою природою є одночасно заявою про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені та заявою про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення 3% річних та збитків від інфляції.

Враховуючи те, що позивач, відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, вправі до прийняття рішення по суті спору зменшити розмір позовних вимог, ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, дана заява приймається судом до розгляду як така, що не суперечить вимогам чинного законодавства України та подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням поданої позивачем заяви.

Представники першого та другого відповідача у призначене судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення першого та другого відповідача про дату, час та місце розгляду справи, проте останні не скористалися своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників першого та другого відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

07.08.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євромет" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кубала і К" (перший відповідач) укладено договір № 070812-01 (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у визначений строк товар (металопродукцію) у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити його вартість на умовах, визначених договором.

За умовами п.2 договору кількість товару, ціна за одиницю, асортимент зазначаються сторонами у специфікаціях, які є невід'ємними частинами даного договору.

Поставка товару здійснюється транспортом та за рахунок першого відповідача зі складу позивача, розташованого за адресою м. Харків, вул. Котлова, 95 (п.2.2, 2.3, 2.4 договору).

Розділом 3 договору сторони погодили умови оплати товару та порядок розрахунків, а саме: перший відповідач зобов'язався здійснювати оплату вартості товару у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача. Порядок оплати по кожній конкретно узгодженій партії товару визначається сторонами у відповідній специфікації.

Сторонами підписані специфікація № 1 від 09.08.2012р. та специфікація № 2 від 03.09.2012р., відповідно до яких сторони визначили найменування, кількість, розмір, одиницю виміру, ціну та загальну суму товару, що підлягає поставці, а також порядок здійснення оплати.

За умовами, визначеними у специфікації № 1 до договору перший відповідач зобов'язався здійснити оплату товару у 100% розмірі протягом 15 календарних днів з моменту отримання товару; за товар, визначений у специфікації № 2 до договору - у розмірі 100% вартості товару протягом 60 календарних днів з моменту отримання товару.

Датою отримання товару, згідно зазначених вище специфікацій, вважається дата видаткової накладної.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд встановив наступне.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Позивач на виконання умов договору передав першому відповідачу товар на загальну суму 29 356,01грн., що підтверджується видатковими накладними № 0904007 від 04.09.2012р. на суму 26980,01грн. та № 0810013 від 10.08.2012р. на суму 2376,00грн., оформленими належним чином та наявними у матеріалах справи.

Видаткові накладні відповідають вимогам ст.9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Дані накладні є первинними документами, які фіксують здійснення господарської операції (поставка товару) та початок перебігу строку для оплати за поставлений товар.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, перший відповідач за умовами п.3 специфікації № 1 від 09.08.2012р. до спірного договору зобов'язався здійснити оплату товару протягом 15 календарних днів з дати поставки товару відповідачу, а за специфікацією № 2 від 03.09.2012р. (п.2) - протягом 60 календарних днів.

Перший відповідач за поставлений позивачем товар розрахувався частково на суму 7476,00грн., та здійснив часткове повернення товару на суму 12 350,00грн., що підтверджується копією банківської виписки та видатковою накладною (повернення) №---0000001 від 30.12.2013р., у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 9 530,01грн.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт наявності заборгованості за спірним договором на суму 9 530,01грн. підтверджується належними доказами, наявними у справі.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що перший відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем у сумі 9 530,01грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.1 договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату товару перший відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожний день прострочення.

На підставі зазначеного позивач за період з 04.11.2012р. по 05.05.2013р. нарахував першому відповідачу пеню в розмірі 1 653,29грн.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши наданий розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 1 650,22грн., оскільки позивачем зроблено помилку в розрахунку пені.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної статті позивач нарахував першому відповідачу за період з 04.11.2012р. по 08.05.2015р. 3% річних в розмірі 1 147,70грн. та збитки від інфляції в розмірі 6 941,08грн.

Перевіривши правомірність нарахування 3% річних, суд дійшов висновку, що позивач зробив помилку в розрахунку 3% річних.

Здійснивши вірний розрахунок 3% річних за період з 04.11.2012р. по 08.05.2015р. суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в розмірі 1 147,69грн.

Щодо наданого позивачем розрахунку збитків від інфляції в розмірі 6 941,08грн., дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, воно відповідає наданому розрахунку, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог відносно другого відповідача Приватного підприємства "Юридична компанія "Бізнес і Право", суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Судом встановлено, що 06.09.2012р. між позивачем та Приватним підприємством "Юридична компанія "Бізнес і Право" (другий відповідач) був укладений договір поруки № 06/09, відповідно до умов якого другий відповідач поручився перед позивачем за виконання обов'язку першим відповідачем щодо оплати товару за договором поставки № 070812-01 від 07.08.2012р., укладеним між позивачем та першим відповідачем (основний договір) на суму 300,00грн.

У випадку порушення першим відповідачем обов'язку за основним договором, перший та другий відповідачі відповідають перед позивачем як солідарні боржники (п.1.2 договору поруки).

За приписами ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель зобов'язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Умовами п. 1.1. договору поруки сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки.

Згідно з п.4.2.4 договору поруки порука припиняється після строку, встановленого в договорі.

Дослідивши умови договору поруки, судом вбачається, що строк припинення поруки сторонами не визначений, а тому позивач повинен був протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання пред'явити вимоги до поручителя.

Доказів пред'явлення такої вимоги до Приватного підприємства "Юридична компанія "Бізнес і Право" позивач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на момент пред'явлення позивачем позову до суду порука Приватного підприємства "Юридична компанія "Бізнес і Право" перед позивачем за договором поруки № 06/09 від 06.09.2012р. припинилась, а тому позивач не має правових підстав вимагати стягнення боргу з другого відповідача за цим договором поруки.

За таких обставин суд вважає позов, пред'явлений до Приватного підприємства "Юридична компанія "Бізнес і Право", безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір в розмірі 1 827,00грн. покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Кубала і К".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.530, 533, 546, 559, 610, 611, 612, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кубала і К" () задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кубала і К", (33018, м. Рівне, вул. Відінська, б. 25, кв. 64, п/р 1457 у ПАТ "ВТБ Банк", МФО 321767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Євромет", (61017, м. Харків, вул. Котлова, 95, п/р 7963 в ПАТ "ОТП Банк" в м. Києві, МФО 300528) - 9530,01грн. основного боргу, 1 650,22грн. пені, 1 147,69грн. 3% річних, 6 941,08грн. збитків від інфляції, 1 8270,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 3,07грн. та 3% річних в розмірі 0,01 коп. відмовити.

В задоволенні позову до Приватного підприємства "Юридична компанія "Бізнес і Право", (61071, м. Харків, вул. Кібальчича, 45) відмовити повністю.

Повне рішення складено 22.05.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк