ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 915/617/15

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

юридична адреса: АДРЕСА_2

поштова адреса: АДРЕСА_3

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2,

55200, АДРЕСА_1

про: стягнення заборгованості в розмірі 11 421,00 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 14.04.15 року звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 11 421,00 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов договору поставки № 0901/01 від 09.01.2014 р., накладних № 720 від 26.02.14 р. та № 3808 від 10.09.14 р. на загальну суму 11 421,00 грн., вимоги до відповідача про сплату боргу від 30.03.15 р., норм ст. ст. 526, 530 655, 692 Цивільного кодексу України та мотивовані тим, що відповідач свій обов'язок щодо сплати грошових коштів за отриманий товар не виконав, від оплати боргу безпідставно ухиляється.

Відповідач вимоги ухвали від 16.04.15 року не виконав, відзив по суті позову та витребувані судом документи не надав, в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать відмітка на зворотній стороні судової ухвали та поштове повернення.

Отже, справу розглянуто за правилами ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

26.05.2015 року суд, за наслідками розгляду справи, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2014 року між сторонами був укладений договір поставки № 0901/01, відповідно до якого позивач (постачальник) зобов'язався в порядку та строки, що встановлені договором, передати у власність відповідачу товар, у кількості, відповідної якості та по узгодженим цінам, а відповідач (покупець) зобов'язувався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначеним цим договором.

Відповідно до п. 1.3 договору кількість та асортимент кожної партії поставленого товару вказується в накладній, що складається на підставі замовлення відповідача. Накладні виписуються на кожну окрему поставку товару та мають силу специфікації до дійсного договору.

За приписами п.п. 3.1, 5.2, 5.3, 5.5, 5.7 договору товар приймається відповідачем за кількістю - згідно з накладною та за якістю - згідно з документами, що підтверджують якість поставленого товару та фактичним станом товару, що надійшов; загальна вартість цього договору визначається як сума всіх поставок, що відбулися протягом усього терміну дії даного договору. Відповідач здійснює повну 100% оплату за відвантажений товар не пізніше 30 календарних днів з моменту поставки; розрахунки за цим договором здійснюються виключно в національній валюті України. Відповідач зобов'язується за вимогою позивача провести з ним звірку взаємних розрахунків.

Цей договір набрав чинності в момент підписання повноважними представниками сторін і діє до 31.12.14 року. Якщо протягом місяця до закінчення строку дії жодна із сторін не заявить про свій намір припинити договірні відносини або переукласти договір на інших умовах, договір автоматично продовжується на один рік і на тих же умовах (п. 10.1 договору).

В суду відсутні докази, які підтверджують припинення договірних відносин між сторонами.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов вищенаведеного договору № 0901/01 позивач поставив та передав відповідачу, а останній прийняв без зауважень товар на загальну суму 11 421,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № 720 від 26.02.14 р. на суму 3 345,00 грн. та № 3808 від 10.09.14 р. на суму 8 076,00 грн.

За умовами п. 5.3 договору поставки відповідач повинен був розрахуватися з позивачем: по накладній № 720 від 26.02.14 р. - не пізніше 26.03.14 р., по накладній № 3808 від 10.09.14 р. - не пізніше 10.10.14 року.

Як вбачається з наданих суду доказів позивач звертався до відповідача з вимогою б/н від 30.03.15 р. про сплату заборгованості в розмірі 11 421,00 грн., яка була скерована відповідачу на юридичну адресу, що підтверджується описом вкладення до цінного листа та фіскальним чеком від 30.03.15 року.

Але відповідь від підприємця не надійшла, грошові кошти на момент звернення позивача з даним позовом до суду, не виплачені.

Предметом даного позову виступає майнова вимога про стягнення основного боргу за поставлену продукцію.

Отже, спірні відносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями цивільного законодавства про поставку.

Так, відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши обставини справи в залежності від умов договору та норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог.

Відповідно до норм ст. ст. 629, 525, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 32, ст. 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом надати суду належні докази, які свідчать про виконання ним взятих на себе зобов'язань за договором поставки перед позивачем.

За перевіркою суду, борг відповідача перед позивачем до договору поставки № 0901/01 від 09.01.2014 року дійсно складає в розмірі 11 421,00 грн.

За умовами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, відповідач невиконанням взятих на себе зобов'язань порушив права та законні інтереси позивача, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Отже, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (55200, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) - 11 421,00 грн. боргу та 1 827,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено 28 травня 2015 року.

Суддя __________________________ О.Г.Смородінова