ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2015 р. Справа № 922/4931/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Медуниця О.Є., суддя Россолов В.В.

при секретарі Довбиш О.Ю.

за участю представників:

позивача - Грєнков І.В. за дорученням № 08-11/4838/2-14 від 29.12.2014 року

1-ї 3-ї особи - не з'явився

2-ї 3-ї особи - не з'явився

відповідача - Галицька І.В. за дорученням № 03/11 від 03.11.2014 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№ 1825Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 16 лютого 2015 року у справі

за позовом Харківської міської ради, м. Харків,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, м. Харків;

2)Основ"янська об'єднана Державна податкова інспекція м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бордо" м. Харків

про повернення майна та стягнення коштів в розмірі 122970,30 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовом про зобов'язання ТОВ "Бордо" повернути в натурі територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради, безпідставно набуте майно - земельну ділянку площею 0,2930 га, яка розташована по вул. Біологічній, 3 у м. Харкові та стягнути доходи, отримані від безпідставно набутого майна в розмірі 122970,30 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16 лютого 2015 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Аюпова Р.М., судді: Бринцев О.В., Лаврова Л.С.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ТОВ фірми "Бордо" на користь Харківської міської ради доходи, отримані від безпідставно набутого майна в розмірі 122970,30 грн. та судовий збір в розмірі 2459,41 грн. В решті позову - відмовлено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 16 лютого 2015 року скасувати в частині стягнення 122970,30 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити. Вказує на те, що надаючи оцінку правовідносинам, які склалися між позивачем та відповідачем, господарський суд помилково встановив, що відповідач безпідставно набув земельну ділянку від використання якої отримав доход у розмірі 122970,30 грн. При цьому відповідач зазначає, що спірна земельна ділянка не с безпідставно набутим майном у розумінні приписів ст. 1212 ЦК України, оскільки право користування нею відповідач отримав в законному порядку у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно. Приймаючи до уваги, що спірна земельна ділянка не є безпідставно набутим майном, то застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин приписів ст. 1212 та 1214 ЦК України є необгрунтованим. Також зазначає, що відповідач вчинював всі необхідні дії щодо оформлення землекористування земельною ділянкою, проте, позивач не здійснив жодних дій, направлених на припинення землекористування попереднім землекористувачем спірної земельної ділянки та укладення договору з відповідачем.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з'ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 16 лютого 2015 року залишити без змін. Вказує на те, що дії відповідача по набуттю земельної ділянки та її використанню внаслідок придбання у власність будівель вчинені без порушення правових норм, при цьому відсутність зареєстрованих речових прав на земельну ділянку вказує на відсутність достатніх правових підстав для її набуття. Також зазначає, що пунктом 6 рішення Харківської міської ради від 25.04.2007 року № 82/07 обов'язок по оформленню правовстановлюючих документів на земельну ділянку покладено саме на відповідача. Таким чином, приймаючи до уваги те, що права на землю не виникають безпосередньо з актів органів місцевого самоврядування, а також те, що обов'язок по оформленню права користування спірною земельною ділянкою було покладено на відповідача рішенням міської ради, доводи апелянта про невжиття Харківською міською радою заходів щодо укладення з ним договору оренди спірної земельної ділянки є такими, що не відповідають обставинам справи.

1-ша третя особа відзив на апеляційну скаргу не надала, у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, направлена на її адресу ухвала суду повернута до канцелярії суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

2-га третя особа також відзив на апеляційну скаргу не надала, у судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення ухвали суду.

У судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з неявкою у судове засіданні представників 3-х осіб.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги належне повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у справі відповідно до ст. 75 ГПК України без участі представників третіх осіб за наявними в матеріалах справи документами, у зв'язку з чим не вбачається підстав для задоволення клопотання позивача.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 20.10.2014 року головним спеціалістом відділу контролю за використанням земель Департаменту самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради здійснено заходи самоврядного контролю за додержанням вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована по вул. Біологічній, 3 у місті Харкові, за результатами яких складено Акт обстеження та визначення меж, площі та конфігурації земельної ділянки від 20.10.2014 року (т.1 а.с.13-16).

З Акту вбачається, що під час проведення вказаних заходів встановлено, що згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.08.2014 року № 25719665 на підставі договору купівлі-продажу від 22.08.2000р. № П-182/2000 та Акту прийому-передачі від 01.10.2001р., Фірма «БОРДО» у формі ТОВ є власницею нежитлових будівель літ. «Р-4», літ. «С-1» та літ. «Т-1» по вул. Біологічній, 3. На підставі рішення 13 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 25.04.2007 року № 82/07 ВАТ «Монтажно-технологічне управління «СОЮЗ» (раніше - державне підприємство монтажно-технологічного управління «Союз») припинено право постійного користування частиною земельної ділянки площею 0,2930 га по вул. Біологічній, 3 за його добровільною відмовою (лист від 24.05.2004р. №01-104). Фірмі «БОРДО» у формі ТОВ надано в оренду земельну ділянку площею 0,2930 га по вул. Біологічній, 3 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі та складські приміщення) строком до 01.04.2012 року. Договір оренди землі між Харківською міською радою та Фірмою «БОРДО» у формі ТОВ не укладено. Фірмою «БОРДО» у формі ТОВ з 04.08.2005 року та по теперішній час використовується земельна ділянка без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України.

На підставі вказаного Акту позивач звернувся до суду з позовом про повернення безпідставно набутого майна (земельної ділянки) та відшкодування доходів, одержаних від безпідставно набутого майна, посилаючись на ст.ст.1212-1214 Цивільного кодексу України яка передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно та відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що згідно Довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.08.2014 року № 25719665 відповідач на підставі Договору купівлі-продажу № Г1-182/2000 від 22.08.2000 року є власником нежитлових будівель літ. "Р-4", площею 2107,7 кв. м., літ. "С-1", площею 231,3 кв. м. та літ. "Т-1", площею 44,0 кв. м. по по вул. Біологічній, 3 у м. Харкові. Набуття, збереження відповідачем земельної ділянки є результатом правомірної поведінки набувача, а саме - наслідком придбання ним у власність будівель, які безпосередньо пов'язані із земельною ділянкою. Позивач зазначає, що наявність на земельній ділянці об'єктів нерухомості, які належать на праві власності відповідачу, робить неможливим використання цієї земельної ділянки територіальною громадою міста Харкова для власних або інших цілей. Також зазначає, що речові права відповідача на земельну ділянку не зареєстровані, останній не набув належних прав власності або користування щодо спірної земельної ділянки, а тому, використовує земельну ділянку без достатніх правових підстав. Харківська міська рада зазначає, що відповідач в період з 01.10.2011 року до 30.09.2014 року не сплачував за користування земельною ділянкою у встановленому законодавчими актами розмірі. До доходів включається будь-яке збільшення активу або зменшення зобов'язання, згідно з Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 "Дохід", затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153. Розмір доходу від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з боку Відповідача, розрахований міською радою в сумі 122970,30 грн., виходячи з розміру орендної плати за землю. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. На підставі наведеного, позивач наполягає на безпідставному користуванні відповідачем спірними земельними ділянками, у зв'язку з чим звернувся з відповідним позовом та просить суд зобов'язати відповідача звільнити відповідні земельні ділянки та стягнути з відповідача суму несплаченої орендної плати за користування земельними ділянками як отриманий останнім дохід від використання безпідставно набутого майна (а.с.4-8).

Стосовно першої позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача звільнити відповідні земельні, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відмови у її задоволенні з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 22.08.2000 року між ВАТ «Монтажно-технологічне управління «Союз» (продавець) та Фірмою «Бордо» у формі ТОВ укладено Договір купівлі-продажу № Г1-182/2000 від 22.08.2000 року відповідно до якого продавець продав, а покупець придбав у власність нежитлові будівлі літ. "Р-4", площею 2107,7 кв. м., літ. "С-1", площею 231,3 кв. м. та літ. "Т-1", площею 44,0 кв. м. по вул. Біологічній, 3 у м. Харкові (т.1 а.с.96-98).

01.10.2001 року сторони Договору склали та підписали Акт приймання - передачі нежитлового майна, яке належало ВАТ «Монтажно-технологічне управління «Союз» (продавець), у власність Фірмі «Бордо» у формі ТОВ за Договором купівлі-продажу № Г1-182/2000 від 22.08.2000 року (т.1 а.с.99).

З Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.08.2005 року № 7963211 вбачається, що відповідач на підставі Договору купівлі-продажу № Г1-182/2000 від 22.08.2000 року є власником нежитлових будівель літ. "Р-4", площею 2107,7 кв. м., літ. "С-1", площею 231,3 кв. м. та літ. "Т-1", площею 44,0 кв. м. по по вул. Біологічній, 3 у м. Харкові (т.1 а.с.101).

Відповідач, як власник нерухомого майна, з метою подальшого укладення договору оренди спірної земельної ділянки, звертався до міського голови про надання дозволу на виконання проекту відведення спірних земельних ділянок, на яких таке майно розташоване.

Рішенням Харківської міської ради від 05.10.2004 року № 152/04 відповідачу надано згоду на розробку проекту відведення земельних ділянок площею орієнтовно 0,2930 га по вул. Біологічній,3 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі та складські приміщення) (т.1 а.с.103).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

На виконання вказаного рішення Харківської міської ради, відповідач отримав Технічне завдання на виконання робіт по складанню проекту відведення земельної ділянки, Акт погодження меж земельної ділянки від 30.05.2005 року у Харківському міському управлінні земельних ресурсів, Висновок Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради № 8115 від 02.06.2005 року по проекту відведення земельної ділянки, Висновок Харківського міського управління земельних ресурсів Харківського обласного головного управління земельних ресурсів № 2460 від 08.08.2005 року, Висновок Державного управління екології та природних ресурсів в Харківській області № 11-20-2739 від 16.08.2005 року, Висновок Управління культури облдержадміністрації № 08-70/3679 від 25.08.2005 року, Висновок Харківської міської санепідемстанції № 1428-32 від 30.08.2005 року (т.1 а.с.104-125). Також відповідачем розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (т.1 а.с.127,128).

З Рішення 13 сесії 5 скликання Харківської міської ради 6 скликання від 25.04.2007 року № 82/07 вбачається, що ВАТ «Монтажно-технологічне управління «СОЮЗ» (раніше - державне підприємство монтажно-технологічного управління «Союз») припинено право постійного користування частиною земельної ділянки площею 0,2930 га по вул. Біологічній, 3 за його добровільною відмовою (лист від 24.05.2004р. №01-104). ВАТ«Монтажно-технологічне управління «СОЮЗ» необхідно звернутися до Харківського міського управління земельних ресурсів для внесення змін до Державного акту на право постійного користування землею, реєстраційний № 56 від 16.01.1996 року. Надано Фірмі «БОРДО» у формі ТОВ в оренду строком до 01.04.2012 року земельну ділянку площею 0,2930 га по вул. Біологічній, 3 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі та складські приміщення) (т.1 а.с.137-140).

На виконання діючого законодавства та Рішення Харківської міської ради 25.04.2007 року № 82/07 відповідач звертався до Харківського міського управління земельних ресурсів з питання оформлення Акту встановлення меж земельної ділянки на місцевості (т.1 а.с.133-136), проте отримав відповідь за № 3923 від 09.11.2007 року, що йому необхідно звернутись до Харківського міського управління земельних ресурсів для внесення змін до Державного акту на право постійного користування землею № 56 від 16.01.1996 року, у зв'язку з чим погодити, зареєструвати та видати йому Акт встановлення меж земельної ділянки на місцевості можливо після внесення відповідних змін до Державного акту на право постійного користування землею № 56 від 16.01.1996 року ДП МТУ «Союз» (т.1 а.с.142).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаного Листа, відповідач 29.01.2008 року Листом № 31 звернувся до ДП МТУ «Союз» з проханням звернутись до Харківського міського управління земельних ресурсів для внесення змін до Державного акту на право постійного користування землею № 56 від 16.01.1996 року (т.1 а.с.143).

11.03.2008 року ДП МТУ «Союз» повідомило відповідача про те, що у 2004 році звертався неодноразово до Міського голови з проханням посприяти в оформленні документів землекористування , оскільки внесення змін до Державного акту пов'язано з великими фінансовими витратами, які у підприємства відсутні, тому внесення змін будуть проводитись після остаточного оформлення доку ментів на право землекористування ТОВ «Славена» та гр.Кальницької С.П. (т.1 а.с.145).

Також з матеріалів справи вбачається, що 04.12.2008 року відповідач Листом № 410 звертався до Начальника управління Держкомзему у м.Харкові з проханням сприяти скорішому оформленню Акту встановлення меж земельної ділянки по вул.Біологічній,3 у м.Харкові (т.1 а.с.155).

Управління Держкомзему у м.Харкові повідомило відповідача про те, що Листом від 09.11.2007 року №3923 Управління повідомило керівництво ВАТ «Монтажно-технологічне управління "Союз" про необхідність внесення змін до Державного акту па право постійного користування землею №56 від 16.01.1996 року згідно пункту 47.2 рішення 13 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 25.04.2007 року № 82/07. Однак в зв'язку з тим, що пункт 47 рішення 13 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 25.04.2007 року №82/07 не виконано в частині вилучення земельної ділянки площею 0,2930 га із землекористування ВАТ «Монтажно-технологічне управління "Союз" (раніше - державне підприємство моигажію-іехиологічного управління "Союз") погодити, зареєструвати та видати Вам акт встановлення меж земельної ділянки на місцевості не можливо (т.1 а.с.156).

З матеріалів справи вбачається, що 03.02.2011 року відповідач Листом № 26 знову звертався до ДП МТУ «Союз» з проханням звернутись до Харківського міського управління земельних ресурсів для внесення змін до Державного акту на право постійного користування землею № 56 від 16.01.1996 року (т.1 а.с.159).

Колегія суддів ставиться критично до тверджень позивача про те, що Рішенням 13 сесії 5 скликання Харківської міської ради 6 скликання від 25.04.2007 року № 82/07 обов'язок по оформленню права користування спірною земельною ділянкою покладено лише на відповідача, оскільки позивач не здійснив жодних дій щодо сприяння виконання вказаного рішення. З наданих позивачем документів до суду як першої, так і апеляційної інстанції не вбачається дій позивача, спрямованих на виконання Рішення Харківської міської ради 25.04.2007 року № 82/07 щодо вилучення земельної ділянки площею 0,2930 га із землекористування ВАТ «Монтажно-технологічне управління "Союз" та укладення Договору оренди з відповідачем.

Натомість, незважаючи на Рішення Харківської міської ради 25.04.2007 року № 82/07 позивач звернувся до суду з позовною заявою, першою позовною вимогою якої є зобов'язання ТОВ "Бордо" повернути в натурі територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради, безпідставно набуте майно - земельну ділянку площею 0,2930 га, яка розташована по вул. Біологічній, 3 у м. Харкові.

Колегія суддів вважає, що позивач помилково зазначає підставою даної позовної вимоги положення ст.1212 ЦК України, оскільки предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Проте, відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

У ч. 4 ст. 41 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст. 179 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 30 Земельного кодексу України, у редакції, що діяла на час укладення Договору купівлі-продажу, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При передачі підприємствами, установами і організаціями будівель та споруд іншим підприємствам, установам і організаціям разом з цими об'єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди.

Положенням абзацу 2 пункту 2.10. Постанови Пленуму ВСУ № 6 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" передбачено, що правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. А отже, набуття відповідачем спірної земельної ділянки відбулось в межах підстав передбачених правочином (договором купівлі продажу нерухомого майна).

Відповідач набув право власності на вищезазначене нерухоме майно, розташоване на спірних земельних ділянках, у зв'язку з чим має законодавчо визначене право на земельні ділянки, на яких розташовані його будівлі, що спростовує твердження позивача про безпідставне користування відповідачем спірними земельними ділянками.

Враховуючи фактичний та юридичний зв'язок земельних ділянок та розташованих на них будівель, позивачем не доведено, що вказані земельні ділянки є безпідставно набутим майном.

У відповідача виникло право власності на нерухомість на підставі цивільно-правових угод. Проте, не оформлення права користування земельними ділянками, на яких розташована нерухомість, не може бути підставою для обмеження права відповідача як власника нерухомості на користування нерухомістю.

Відповідно до приписів ст.152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Колегія суддів вважає, що зобов'язання відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно - земельні ділянки є порушенням права власності відповідача, гарантованого статтею 41 Конституції України. Зазначені обставини виключають можливість звільнення земельної ділянки під будівлею з посиланням на її самовільне зайняття.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що визначальною підставою для застосування положень ст.ст. 1212, 1213, 1214 ЦК України є той факт, що майно набуте особою без достатньої правової підстави повинно в обов'язковому порядку вибути з його володіння.

Враховуючи знаходження об'єктів нерухомості відповідача, які належать йому на праві власності, на території спірної земельної ділянки, вбачається відсутність жодних правових підстав для вибуття зазначеного об'єкту (земельної ділянки) з володіння відповідача, що в свою чергу унеможливлює застосування до даних спірних правовідносин положень ст.ст. 1212, 1213, 1214 Цивільного кодексу України.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги Харківської міської ради щодо зобов'язання ТОВ "Бордо" повернути в натурі територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради, безпідставно набуте майно - земельну ділянку площею 0,2930 га, яка розташована по вул. Біологічній, 3 у м. Харкові не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача 122970,30 грн., як доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, в порядку ст.ст. 1212, 1213, 1214 ЦК України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, господарський суд зазначив, що земельна ділянка, яку набув відповідач, відповідно до ст. 83 ЗК України відноситься до земель комунальної власності, оскільки не є земельною ділянкою приватної або державної власності. Відповідно до ст. 156 ЗК України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Набувши право на земельну ділянку, у зв'язку з переходом права власності на об'єкт нерухомості, відповідачем не зареєстровано речове права на земельну ділянку у встановленому законом порядку. Отже, у зв'язку з тим, що правова підстава для набуття (збереження) майна (земельної ділянки по вул. Біологічній, 3), у відповідача відсутня, у Харківської міської ради (позивача у справі) правомірно виникло право на застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України. Згідно ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна. Таким чином, сума одержаного відповідачем доходу розрахована як різниця між розміром плати за землю, яка повинна була надійти до місцевого бюджету та фактично здійсненою платою за користування земельною ділянкою, наданою Основ"янською ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, яка становить 122970,30 грн. - законодавчо обґрунтована, доведена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції з наступних підстав.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Вiдповiдно до ч.1, п. 1 ч.2 ст. 11, ч.1 та 2 ст. 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Системний аналіз положень ч.1, п. 1 ч.2 ст. 11, ч.1 ст. 177, ч.1 ст. 202, ч.1 та 2 ст. 205, ч.1 ст. 207, ч.1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 02 жовтня 2013 року у справі №6-88цс13.

Колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що аналіз матерiалiв справи свідчить про те, що відповідач набув майно за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, з метою його зберігання.

Так, 22.08.2000 року між ВАТ «Монтажно-технологічне управління «Союз» (продавець) та Фірмою «Бордо» у формі ТОВ укладено Договір купівлі-продажу № Г1-182/2000 від 22.08.2000 року відповідно до якого продавець продав, а покупець придбав у власність нежитлові будівлі літ. "Р-4", площею 2107,7 кв. м., літ. "С-1", площею 231,3 кв. м. та літ. "Т-1", площею 44,0 кв. м. по по вул. Біологічній, 3 у м. Харкові (т.1 а.с.96-98).

Рішенням Харківської міської ради від 05.10.2004 року № 152/04 відповідачу надано згоду на розробку проекту відведення земельних ділянок площею орієнтовно 0,2930 га по вул. Біологічній,3 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі та складські приміщення) (т.1 а.с.103).

З Рішення 13 сесії 5 скликання Харківської міської ради 6 скликання від 25.04.2007 року № 82/07 вбачається, що ВАТ «Монтажно-технологічне управління «СОЮЗ» (раніше - державне підприємство монтажно-технологічного управління «Союз») припинено право постійного користування частиною земельної ділянки площею 0,2930 га по вул. Біологічній, 3 за його добровільною відмовою (лист від 24.05.2004р. №01-104) та надано Фірмі «БОРДО» у формі ТОВ в оренду строком до 01.04.2012 року земельну ділянку площею 0,2930 га по вул. Біологічній, 3 для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (адміністративні, виробничі та складські приміщення) (т.1 а.с.137-140).

Приймаючи до уваги, що відповідач набув майно за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, з метою його зберігання та використання, з наміром у майбутньому укласти Договір оренди землі, колегія суддів вважає, що застосування до даних спірних правовідносин положень статей 1212, 1213, 1214 Цивільного кодексу України неможливо.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач вимагає стягнення з відповідача спірних коштів на підставі ст. 1214 Цивільного кодексу України саме в якості доходу останнього.

У апеляційній скарзі Харківська міська рада зазначає, що відповідач фактично одержав дохід в результаті не здійснення плати за землю в розмірах, визначених регульованою, звичайною ціною плати за землю.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що справляння орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності здійснюється відповідно до положень розділу ХІІІ Податкового кодексу України.

Відповідно п.п. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

З Листа Основ"янської ОДПІ у м. Харкова ГУ Міндоходів від 20.08.2014 року № 4616/9/20-38-15-03-16 вбачається, що ТОВ фірмою "Бордо" здійснювалася сплата земельного податку за використання земельної ділянки по вул. Біологічній, 3 у м. Харкові за період з 01.10.2011р. по 30.09.2014р. в розмірі 98283,63 грн. (т.1 а.с.20).

Позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів в підтвердження того, що відповідач за період користування не сплачував земельний податок. Також позивачем не надано доказів виникнення у відповідача доходу в результаті збільшення активів або зменшення зобов'язань внаслідок користування спірними земельними ділянками, що також унеможливлює застосування до спірних правовідносин ст. 1214 Цивільного кодексу України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача доходів, отриманих від використання безпідставно набутого майна в розмірі 122970,30 грн. не підлягають задоволенню, у зв'язку з чим, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області в цій частині підлягає скасуванню, оскільки прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ст. 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 69, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1, ст. 104, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 16 лютого 2015 року у справі № 922/4931/14 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Бордо" (61030, м. Харків, вул. Біологічна, 3, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ) доходів, отриманих від безпідставно набутого майна в розмірі 122970,30 грн. та судового збору в розмірі 2459,41 грн. скасувати та прийняти в цій частині нове рішення. В задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Бордо" (61030, м. Харків, вул. Біологічна, 3, ) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1229,70 грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Повна постанова складена 26.05.2015 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Россолов В.В.