КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р. Справа№ 924/1270/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Супінський Г.В.;

від відповідача: Мостепанюк В.І.,

від третьої особи 1: не з'явився,

від третьої особи 2: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2015р. у справі №924/1270/14 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Комунального підприємства "Південно-Західні тепломережі"

до Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК"

третя особа 1: Реєстраційна служба Хмельницького міськрайонного управління юстиції

третя особа 2: Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

29.08.2014р. Позивач звернувся до господарського суду з позовом до Відповідача про зобов`язання останнього подати заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції для подальшого зняття обтяження іпотекою нерухомого майна - приміщення котельні загальною площею 1907,4 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Курчатова, 8, м. Хмельницький, 29025, та зобов'язання подати повідомлення до Хмельницької філії державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України для подальшого внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про припинення обтяження щодо майна, а саме: Котел КВ-ГМ-50 до складу якого входять: Котел КВ-ГМ-50-150М/КВ-ГМ-58Д-150 - 1 шт.; Димосос ДН-21 - 1 шт; Вентилятор первинного повітря 19ЦС63-2 шт.; Щит автомашини ЩПК-УХЛ3.1.РОО-6 шт.; Пальник (горелка) РГМГ-20 - 2 шт.; Форсунки РГМГ-20 - 2 шт.; Вентилятор ВДН-15 - 1 шт., яке знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 8.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2015р. провадження у справі №924/1270/14 було припинено та присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2436,00 грн.

Ухвала обґрунтована тим, що відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки №30994009, №31001280, №31000552, №30998174 від 15.12.2014р. було знято обтяження та припинено іпотеку з об'єктів застави та іпотеки, що є предметом даного спору; за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення провадження у справі №924/1270/14 на підставі п.11 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2015р. у справі №924/1270/14 в частині стягнення з Відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору у розмірі 2436,00 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом невірно застосовано норми процесуального законодавства.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження и призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.03.2015р.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р., було призначено повторний авторозподіл справи №924/1270/14, за результатами якого справу №924/1270/14 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Зубець Л.П., суддів Мартюк А.І., Новікова М.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів та призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.03.2015р. 24.03.2015р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 07.04.2015р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10.04.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №924/1270/14. Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справу №924/1270/14 передано колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Корсакової Г.В., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів та призначено до розгляду.

19.05.2015р. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити ухвалу місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

27.07.2009р. між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір №01/335-2009, відповідно до умов якого Відповідач надав Позивачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості в розмірі 1500000,00 грн.

27.07.2009р. між Позивачем та Відповідачем був укладений іпотечний договір, за умовами якого Позивач з метою забезпечення виконання кредитного договору №01/335-2009 передав в іпотеку, а Відповідач прийняв в іпотеку предмет іпотеки, а саме приміщення котельні загальною площею 1907,4 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Курчатова, 8, м. Хмельницький.

27.07.2009р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір застави №01/335-2009з, за умовами якого в забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором Позивач надав Відповідачу в заставу належні йому на праві власності основні засоби, а саме: Котел КВ-ГМ-50 до складу якого входять: Котел КВ-ГМ-50-150М/КВ-ГМ-58,2-150 - 1 шт.; Димосос ДН-21 - 1 шт; Вентилятор первинного повітря 19ЦС63-2 шт.; Щит автомашини ЩПК-УХЛ3.1.РОО-6 шт.; Пальник (горелка) РГМГ-20 - 2 шт.; Форсунки РГМГ-20 - 2 шт.; Вентилятор ВДН-15 - 1 шт., яке знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 8.

20.10.2009р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір застави №01/335-2009з/2, за умовами якого в забезпечення виконання основного зобов'язання за кредитним договором Позивач надав Відповідачу в заставу належні йому на праві власності основні засоби, а саме: Котел КВ-ГМ-35-150 до складу якого входять: Котел КВ-ГМ-35-150/КВ-ГМ-30-150 - 1 шт.; Димосос ДН-17 - 1 шт; Вентилятор ВДН-15 - 1 шт.; Щит автомашини ЩПК-1-1 - 8 шт.; Пальник (горелка) РГМГ-30 - 1 шт.; Форсунки РГМГ-30 - 1 шт.; яке знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Курчатова, 8.

30.01.2014р. між Позивачем та Відповідачем була укладена додаткова угода до кредитного договору, за умовами якої в зв'язку з повним погашенням кредиту сторони прийшли до взаємної згоди припинити дію кредитного договору №01/335-2009 від 27.07.2009р. з 30.01.2014р.

11.04.2014р. Позивач звернувся до Відповідача з заявою про припинення обтяження майна Позивача.

16.05.2014р. Позивач повторно звернувся до Відповідача з листом про припинення обтяження майна Позивача.

29.08.2014р. Позивач звернувся до господарського суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав та інтересів.

15.12.2014р. Відповідач звернувся до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції та заяву до Хмельницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» про внесення запису про припинення обтяження щодо майна Позивача, на підставі зазначених заяв було припинено обтяження майна Позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2015р. провадження у справі №924/1270/14 було припинено за відсутністю предмету спору та присуджено до стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат по сплаті судового збору у розмірі 2436,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно з ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

Згідно з ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); 5) закриття провадження у справі.

Згідно з абз.1 п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.4.1. вказаної постанови Пленуму у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов'язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача; в разі відмови у позові повністю ці витрати покладаються на позивача. Такі правила розподілу судового збору застосовуються у спорах як майнового, так і немайнового характеру.

Згідно з п.4.7. зазначеної постанови Пленуму ч.2 ст.49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом.

Відповідно до п.5.1. вказаної постанови Пленуму ст.7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарськими судами у здійсненні судочинства не застосовуються. Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Як вбачається з встановлених судом обставин, між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір. В забезпечення виконання Позивачем зобов'язань за кредитним договором між Позивачем та Відповідачем були укладені іпотечний договір та договори застави.

У січні 2014р. між Позивачем та Відповідачем була укладена додаткова угода до кредитного договору, відповідно до якої в зв'язку з повним погашенням кредиту Позивачем сторони прийшли до взаємної згоди припинити дію кредитного договору №01/335-2009 від 27.07.2009р. з 30.01.2014р., претензії у сторін одна до одної відсутні.

Згідно з ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

В порушення вказаної норми Відповідач не повідомив реєстратора про припинення обтяження, незважаючи на відповідні вимоги Позивача, внаслідок чого останній звернувся до суду з вимогою про зобов'язання Відповідача вчинити ці дії. Лише після цього, Відповідач направив відповідну заяву до реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції та до Хмельницької філії державного підприємства «Інформаційний центр».

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для припинення провадження у справі №924/1270/14 на підставі п.11 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору та покладення судових витрат в сумі 2436 грн. 00 коп. на Відповідача.

Судом не приймаються до уваги доводи Відповідача про неправомірність стягнення з нього судового збору з підстав звільнення Відповідача від сплати судового збору, оскільки в даному випадку не йдеться про сплату Відповідачем судового збору до бюджету, а мова йде про відшкодування Відповідачем судових витрат Позивачу, понесених ним внаслідок неправомірних дій Відповідача, що передбачено ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.01.2015р. у справі №924/1270/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 26.01.2015р. у справі №924/1270/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 19.05.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Г.В. Корсакова

С.Р. Станік