номер провадження справи 32/44/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015 Справа № 908/1357/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6)

до відповідача: Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" Горлівської міської ради (84601, Донецька область, м. Горлівка, вул. Ушева, буд. 1)

про стягнення 1174387,49 грн.

Суддя Н.А. Колодій

Представники:

від позивача: Ященко Р.Ю., довіреність № 14-135 від 13.05.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Заявлений позов про стягнення суми 1174387,49 грн., із яких: 823991,55 грн. - сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення та 350395,94 грн. - 3% річних.

Автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено її до розгляду судді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.03.2015 р. порушено провадження у справі № 908/1357/15-г, справі присвоєно номер провадження 32/44/15, призначено судове засідання на 08.04.2015 р.

Ухвалою суду від 08.04.2015 р., за клопотанням позивача строк розгляду спору було продовжено відповідно до ст. 69 ГПК України, в судовому засіданні оголошено перерву 13.05.2015 р.

У засіданні суду 13.05.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, та обґрунтовано ст.ст. 526, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 22, 193, 231 ГК України.

У судові засідання представник відповідача не з'явився. Причини неявки в судові засідання відповідач не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань, в тому числі письмового відзиву на позов, від відповідача до суду не надійшло.

Місцезнаходженням відповідача згідно з позовною заявою є Донецька область, м. Горлівка. Ухвали суду відповідачу поштою на адресу, зазначену в позовній заяві, не направлялися, оскільки відповідно до листа ЗД УДППЗ "Укрпошта" від 30.03.2015 р. № 04-16-416 припинено приймання та пересилання поштових відправлень на територію Донецької області, про що складено відповідні акти. Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (зі змінами внесеними Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 01.12.2014 р. № 01-06/2052/14) інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Запорізької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

Враховуючи обмеженість строку розгляду спору, встановленого ст. 69 ГПК України (18.05.2015 р. є останнім днем вирішення спору в справі), суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглядалися в судових засіданнях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011 р. між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (продавець, позивач) та Комунальним підприємством по теплопостачанню "Вуглик" Горлівської міської ради (покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 14/2490/11, згідно з яким продавець зобов'язується передати у власність покупцеві у ІV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ, за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 11.1 договору договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 жовтня 2011 року до 31 грудня 2012 року, а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до повного погашення заборгованості.

Як слідує з матеріалів справи та інформаційної бази "Діловодство спеціалізованого суду", рішенням господарського суду Донецької області від 29.01.2013 р. та Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.03.2013 р. у справі № 5006/47/121/2012 з відповідача стягнуто заборгованість за постачання природного газу у розмірі 6566931,45 грн., пеню у розмірі 478534,61 грн., штраф у розмірі 568676,73 грн., інфляційні нарахування у розмірі 65105,60 грн., 198539,91 - 3% річних.

Згідно з приписами ст. 35 ГПК України, не потребують доказуванню преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони.

Як свідчать матеріали справи та пояснення позивача, на момент звернення позивача до суду зобов'язання щодо виконання рішення суду належним чином не виконані, у зв'язку з чим, позивач звернулось до суду з даним предметом позову.

Підписані сторонами без заперечень та скріплені печатками Акти приймання-передачі газу від 31.10.2011 р. за жовтень на суму 1573175,43 грн.; від 30.11.2011 р. за листопад на суму 3210593,60 грн.; від 31.12.2011 р. за грудень на суму 3356337,84 грн., а також реєстр прийнятих платежів на користь позивача від відповідача за період із 01.10.2011 р. по 31.08.2014 р. свідчать, що відповідачем порушено грошові зобов'язання також і за цими актами. Погашення заборгованості відбулося тільки за зобов'язаннями жовтня 2011 р.: 09.01.2013 р. суми 300 000 грн., 31.01.2013 р. суми 70000грн.; 04.03.2014 р.- 10000 грн., 31.03.2014 р. - 20 000 грн.

У зв'язку з цим, позивач просить стягнути з відповідача суму 823991,55 грн. інфляційних, нарахованих за період з червня 2012 р. по серпень 2014 р. та суму 350395,94 грн. 3% річних за період із 02.11.2012 р. по 29.09.2014 р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Положення цієї статті застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобов'язання в не залежності від наявності вини в його діях.

Відповідно до п.1.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (далі за текстом постанова Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013р.), за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Пунктами 3.1., 4.1. постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013р. визначено правову природу процентів річних та інфляційних нарахувань. Так, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до п.7.1. постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013р., за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Наведене стосується й випадків здійснених господарським судом відстрочки і розстрочки виконання рішення, зміни способу та порядку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на кошти боржника (стаття 121 ГПК), оскільки під час таких відстрочки чи розстрочки або зміни інфляційні процеси тривають, грошове зобов'язання залишається повністю або частково невиконаним і негативний вплив такої ситуації на позивача потребує відповідної компенсації згідно з вимогами частини другої статті 625 ЦК України. (7.2. постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013 р.).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснював перерахування позивачу грошових коштів несвоєчасно та не в повному обсязі. Основний борг за зобов'язаннями: жовтня 2011 р. у розмірі 1573175,43 грн. у період 14.11.2012 р. - 29.09.2014 р. був сплачений частково, заборгованість складає 545878,44 грн.; листопад 2011 р. у розмірі 1573175,43 грн. у період 14.12.2011 р. - 09.06.2014 не був сплачений (погашений); грудня 2011 р. у розмірі 3356337,85 грн. у період 14.01.2012 р. - 09.06.2014 р. не був сплачений (погашений).

Умовами договору сторони визначили, що остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги газу здійснюється на підставі акта приймання-передачі газу до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Судом перевірено правильність нарахування 3% річних та встановлено, що розрахунок позивачем виконано вірно, тому вимоги позивача про стягнення 350395,94 грн. - 3% річних з 01.11.2012 р. по 29.09.2014 р. та з 01.11.2012 р. по 09.06.2014 р. включно є обґрунтована і підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунок інфляційних, судом встановлено, що розрахунок позивачем здійснений невірно. У заявлений період на суму боргу втрати від інфляції становлять 819593,42 грн., тому саме ця сума стягується з відповідача на користь позивача.

Таким чином, позовні вимоги в цілому задовольняються частково.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" Горлівської міської ради про стягнення 1174387,49 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства по теплопостачанню "Вуглик" Горлівської міської ради (84601, Донецька область, м. Горлівка, вул. Ушева, буд. 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, ) 350395 (триста п'ятдесят тисяч триста дев'яносто п'ять) грн. 94 коп. - 3% річних, 819593 (вісімсот дев'ятнадцять тисяч п'ятсот дев'яносто три) грн. 42 коп. втрат від інфляції та 23399 (двадцять три тисячі триста дев'яносто дев'ять) грн. 78 коп. судового збору. Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "19" травня 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.