ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2015 р. Справа № 911/1258/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Царичанський консервний завод»;

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД»;

про стягнення 189115,59 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Герман О.В. (довіреність б/н від 12.01.2015 р.);

від відповідача: Керчук І.І. (довіреність № 325/03-УРБ-15 від 31.03.2015 р.).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Царичанський консервний завод» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» про стягнення 189115,59 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.03.2015 року порушено провадження у справі № 911/1258/15 та призначено до розгляду на 21.04.2015 року.

20.04.2015 року через канцелярію суд від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи б/н від 20.04.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 21.04.2015 року, представник відповідача не з'явився, сторони вимоги ухвали Госпродарського суду Київської області від 26.03.2015 року не виконали. Розгляд справи відкладався до 12.05.2015 року та було зобов'язано позивача надати суду обгрунтований розрахунок пені у вигляді таблиці окремо по кожній видатковій накладній із врахуванням пункту 3.5 Договору поставки № 2876 від 25.02.2013 року та п.6 ст. 232 Господарського кодексу України; обгрунтований розрахунок 3% річних, інфляційних по кожній накладній окремо із врахуванням пункту 3.5 Договору поставки № 2876 від 25.02.2013 року.

05.05.2015 року до суду надійшла заяву позивача про збільшення позовних вимог, в якій позивач збільшив період нарахування інфляційних і просить стягнути з відповідача, крім заявленої суми основного боргу 164 793,54 грн., також 33420,12 грн. інфляційних за період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 року. Також, позивач просить стягнути 1862,16 грн. 3% річних за період з 07.12.2014 року по 27.04.2015 року та 13669,50 грн. пені.

08.05.2015 року відповідачем було надано відзив на позов та контррозрахунок на проведені позивачем в заяві про збільшення позовних вимог нарахування.

В судовому засідані 12.05.2015 року суд прийняв заяву позивача про збільшення позовних вимог, та надані відповідачем заперечення. У зв'язку з чим, в судовому засіданні 12.05.2015 року оголошувалась перерва до 26.05.2015 року.

В судовому засідані 26.05.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позов.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази та пояснення, суд

Встановив:

Як вбачається з викладених у позові обставин та підтверджується матеріалами справи, 25.02.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Царичанський консервний завод» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» (покупець) було укладено Договір поставки №2876 (далі - Договір), відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар відповідно до умов договору (пункт 1.1. Договору).

Ціна на товар визначається на підставі калькуляції на товар, Додаток 8. У погоджену сторонами ціну товару входять усі витрати, що несе постачальник на виготовлення та поставку товару. Підтвердження асортименту та цін товару здійснюється шляхом підписання сторонами специфікації (додаток №1), що є невід'ємною частиною даного Договору. Ціна договору складається з вартості поставленого та прийнятого покупцем товару згідно відповідних накладних за цим Договором (пункт 3.1. Договору).

Обов'язковою умовою для оплати поставленого за Договором товару є наявність у покупця оформлених у встановленому чинним законодавством України порядку відповідної накладної і податкової накладної та інших документів, які передбачені ст. 4 Договору, а також відповідність цін в накладній діючій специфікації.

Пунктом 3.5. Договору встановлено, що оплата за товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки за умови, що постачальник належним чином виконав вимоги п. 3.4. Договору. В разі, коли останній день строку платежу припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день банківської установи, днем виконання зобов'язання є перший за ним робочий день. В першу чергу погашається вартість отриманого товару, в другу чергу - всі інші платежі, передбачені Договором.

Пунктом 11.1. Договору передбачено, що Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.02.2014 року, а в частині зобов'язань, що залишились невиконаними на вказану дату - до повного виконання таких зобов'язань сторонами.

Додатковою угодою №1 від 25.02.2014 року пункт 11.1. Договору було викладено у новій редакції: «Даний договір набирає сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.03.2015 року, а в частині зобов'язань, що залишились невиконаними на вказану дату - до повного виконання таких зобов'язань сторонами».

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено поставило відповідачу товар, що підтверджується наданими в матеріали справи видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками обох сторін: від 02.04.2013 № ЦК-0000320 на суму 41018,88 грн., від 09.04.2013 № ЦК-0000394 на суму 41018,88 грн., від 21.05.2013 № ЦК-0000839 на суму 29299,20 грн., від 12.07.2013 №ЦК-0001506 на суму 46878,72 грн., від 23.07.2013 №ЦК-0001627 на суму 29299,20 грн., від 06.08.2013 №ЦК-0001812 на суму 29299,20 грн., від 03.09.2013 № ЦК- 0002244 на суму 29299,20 грн., від 10.09.2013 № ЦК-0002340 на суму 29299,20 грн., від 24.09.2013 № ЦК-0002574 на суму 29299,20 грн., від 08.10.2013 № ЦК-0002798 на суму 41018,88 грн., від 15.10.2013 року № ЦК-0002952 на суму 11719,68 грн., від 22.10.2013 № ЦК-0003087 на суму 29299,20 грн., від 29.10.2013 № ЦК-0003220 на суму 35159,04 грн., від 05.1 1.2013 № ЦК-0003298 на суму 29299,20 грн., від 19.11.2013 № ЦК-0003496 на суму 29299,20 грн., від 03.12.2013 № ЦК- 0003744 на суму 29299,20 грн., від 17.12.2013 № ЦК-0003963 на суму 29299,20 грн., від 24.12.2013 № ЦК-0004060 на суму 29299,20 грн., від 21.01.2014 №ЦК-05216 на суму 29299,20 грн., від 28.01.2014 року №ЦК-05302 на суму 29299,20 грн., від 04.02.2014 року № ЦК-05389 на суму 29299,20 грн., від 11.02.2014 року № ЦК-05528 на суму 29299,20 грн., від 18.02.2014 року № ЦК-05664 на суму 29299,20 грн., від 11.03.2014 року № ЦК-05984 на суму 29299,20 грн., від 25.03.2014 року № ЦК-06338 на суму 29299,20 грн., від 18.04.2014 року №ЦК-06717 на суму 32256,00 грн., від 22.04.2014 року № ЦК-06748 на суму 32256,00 грн., від 20.05.2014 року № ЦК-07082 на суму 32256,00 грн., від 03.06.2014 року № ЦК-07256 на суму 32256,00 грн., від 24.06.2014 року №ЦК-07428 на суму 32256,00 грн., від 05.08.2014 року № ЦК-07971 на суму 36503,04 грн., від 09.09.2014 року № ЦК-08316 на суму 65705,47 грн., від 07.10.2014 № ЦК-08539 на суму 43803,65 грн., всього було поставлено позивачем та отримано відповідачем товар на загальну суму 1080791,04 грн., що підтверджуєтьсяприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про тимчасове призупинення приймання до пересилан

Підписи уповноважених представників сторін на видаткових накладних скріплені відбитками печаток обох сторін, що підтверджує юридичною особою - відповідачем, факт вчинення господарських операцій з поставок товару та прийняття товару у позивача без будь-яких зауважень до оформлення видаткових накладних.

У свою чергу, відповідач взяті на себе зобов'язання за Договором у частині оплати вартості поставленого позивачем товару, виконав частково на суму 915 997,50 грн., у зв'язку з чим, у відповідача, станом на дату подання позову до суду існує непогашена заборгованість в сумі 164 793,54 грн. (1 080 791 грн. 04 коп. - 915 997 грн. 50 коп.).

Також, до матеріалів справи додано копію акту звіряння взаємних розрахунків сторін станом на 31.01.2015 року, який підписано представниками сторін та скріплено відбитками їх печаток, в якому сторони дійшли згоди про наявність заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 164 793,54 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором з поставки товару відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманого товару та має перед позивачем заборгованість у сумі 164 793,54 грн., тобто поставка від 24.06.2014 року № ЦК- 07428 на суму 32256,00 грн. оплачена у сумі 13 474,62 грн. (борг 18781,38 грн.), поставки від 05.08.2014 року № ЦК-07971 на суму 36503,04 грн., від 09.09.2014 року № ЦК-08316 на суму 65705,47 грн., від 07.10.2014 року № ЦК-08539 на суму 43803,65 грн. не оплачені.

20.01.2015 року з метою досудового врегулювання спору позивач направляв відповідачу претензію № 3/Пц-15, яка залишена без відповіді та задоволення.

Позивач зазначає, що оскільки остання поставка партії товару була здійснена на адресу відповідача 07.10.2014 року, остаточний розрахунок ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» повинно було здійснити до 06.12.2014 року.

У зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання, позивач просить (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) стягнути з відповідача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України 33420,12 грн. інфляційних за період з 01.01.2015 року по 31.03.2015 року. Також, позивач просить стягнути 1862,16 грн. 3% річних за період з 07.12.2014 року по 27.04.2015 року.

Оскільки, зобов'язання за Договором відповідачем не були виконані, то згідно п. 7.2. Договору, відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 0,05% від простроченої суми оплати за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що за розрахунком позивача складає 13669,50 грн.

Відповідач у відзиві факт та обсяги поставки не заперечував, однак посилався на ненастання строку оплати у зв'язку з ненаданням всіх документів на поставку, оформлених у відповідності до чинного законодавства (недотримання п. 3.4. Договору).

Суд вважає такі заперечення безпідставними, оскільки наведені у відзиві недоліки є незначними, не зазначено в яких накладних, і такі недоліки не впливають на встановлення факту та обсягу поставки. Крім того, відповідні заперечення є суперечливими, оскільки в наданому відповідачем контррозрахунку, ним визнається факт поставки та необхідність оплати товару, заперечення до розрахунку є незначними і полягають лише в кількості днів прострочення (неврахування вихідних днів, на які припадало настання строку оплати).

Крім того, згідно з п. 2.14. Договору якщо виявлено невідповідність якості, повноти, маркування (включаючи штрих-коди), упаковки товару вимогам, передбаченим стандартами, технічними регламетами та умовами, цим Договором або даним, зазначеним на маркуванні упаковки, а також у відповідних документах, що засвідчують кількість та якість товару, або якщо виявлено відсутність усіх або частини супровідних документів, Покупець має право припинити подальше прийняття товару і скласти акт розбіжностей за якістю та кількістю за формою, встановленою в Додатку №5 до договору, у якому має бути зазначена кількість перевіреного товару і характер виявлених недоліків.

Згідно з п. 2.17. Договору Постачальник буде вважатись таким, що виконав зобов'язання по поставці товару, якщо він поставив товари до місця, визначеного у замовлені, із усією супроводжувальною документацією, яка вимагається чинним законодавством України та цим Договором, і, якщо внаслідок прийняття було встановлено, що товари повністю відповідають вимогам, що передбачені законодавством України, умовами замовлення та цим договором.

Таким чином, оскільки товари приймались відповідачем, акти розбіжностей не складались, приймання товару не зупинялось, поставки товару відбувались до місця, визначеного у замовлені і були прийняті відповідачем без зауважень, наведені у відзиві заперечення не спростовують необхідності оплати фактично отриманого товару.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт поставки Товару та його неоплати відповідачем на суму 164793,54 грн.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, нарахування пені, 3% річних та інфляційні проведено виходячи із фактичної суми заборгованості, у відповідності до вимог законодавства.

В той же час, суд вважає слушними зауваження відповідача на наданий позивачем розрахунок позову, в якому не враховано вимоги п. 3.5 Договору та не враховано випадки, коли настання строку сплати припадало на вихідні дні.

Враховуючи, що відповідачем надано контррозрахунок позову, в якому відображено суми заборгованості та періоди прострочення, аналогічні розрахунку позивача, однак враховано випадки, коли настання строку сплати припадало на вихідні дні, пеня, річні та інфляційні підлягають задоволенню в розмірі за контррозрахунком відповідача в межах заявлених позивачем розмірів стягнення. Зокрема, вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню за розрахунком відповідача в сумі 12625,34 грн. За розрахунком відповідача 3% річних складає 1923,34 грн., однак позивачем заявлено 1862,16 грн., таким чином, 3% річних підлягають задоволенню в заявленому в позові розмірі 1862,16 грн. Інфляційні підлягають частковому задоволенню за розрахунком відповідача в сумі 31640,36 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 164 793,54 грн. основного боргу, 12625,34 грн. пені, 1862,16 грн. 3% річних та 31640,36 грн. інфляційних. В решті позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відшкодування судових витрат покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 5, код 32294926) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Царичанський консервний завод» (51000, Дніпропетровська обл., Царичанський р-н, смт. Царичанка, вул. Кірова, 168, код 36710304) 164 793 грн. (сто шістдесят чотири тисячі сімсот дев'яносто три гривні) 54 коп. основного боргу, 12625 грн. (дванадцять тисяч шістсот двадцять п'ять гривень) 34 коп. пені, 1862 грн. (одна тисяча вісімсот шістдесят дві гривні) 16 коп. 3% річних, 31640 грн. (тридцять одна тисяча шістсот сорок гривень) 36 коп. інфляційних та 4218 грн. (чотири тисячі двісті вісімнадцять гривень) 42 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.05.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін