ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" травня 2015 р.Справа № 922/3223/13

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Аріт К.В.

судді: Макаренко О.В. , Лавренюк Т.А.

при секретарі Горбачовій О.В.

розглянувши матеріали скарги боржника на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області по справі

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
до Державного підприємства "Харківський національний академічний театр опери та балету ім.М.В.Лисенка", м.Харків 3-я особа№1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Обласне комунальне підприємство Харківської обласної ради "Знахідка", м.Харків, 3-я особа №2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальний заклад "Обласний організаційно-методичний центр культури і мистецтва", м.Харків
про за участю представників: стягнення 7898706,96 гривень
стягувача - не з'явився

боржника - Мельникової А.М. (довіреність №01-07/966 від 19 грудня 2014 року);

ДВС - Білоконова О.В. (довіреність №08-01/В-2 від 14 травня 2014 року).

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходилась справа №922/3223/13.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18 грудня 2013 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 7798706,96 гривень основного боргу та 68820,00 гривень судового збору. Виконання рішення розстрочене на 30 місяців щомісячними платежами (до 20-го числа місяця) згідно графіку.

09 січня 2014 року на виконання вищезазначеного рішення судом видано наказ.

13 травня 2015 року боржник надав до суду скаргу на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вх.№137), в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Білоконова О.В. про арешт коштів боржника від 29 квітня 2015 року по Виконавчому провадженню №45893625, а також просить зупинити дію цієї постанови та будь-яких виконавчих дій до розгляду скарги по суті.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 травня 2015 року було прийнято до розгляду вищезазначену скаргу на дії ДВС та призначено судове засідання на 26 травня 2015 року.

26 травня 2015 року представник боржника надав до суду супровідним листом (вх.№21353) витребувані документи на підтвердження заявленої скарги, та заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову (вх.№21324).

Представник стягувача 26 травня 2015 року надав до суду заперечення щодо скарги боржника (вх.№21352).

Представник ДВС 26 травня 2015 року також надав до канцелярії суду відзив на скаргу (вх.№21459).

Судом було досліджено та долучено до матеріалів справи всі надані учасниками судового процесу документи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 травня 2015 року було відкладено розгляд скарги 28 травня 2015 року, зазначивши, що заяву боржника про вжиття заходів щодо забезпечення позову (вх.№21324) буде розглянуто в наступному судовому засіданні.

28 травня 2015 року боржник надав до суду заяву про зміну предмету скарги (вх.№21746), в якій просив суд скасувати постанову про арешт коштів боржника від 29 квітня 2015 року боржника від 29 квітня 2015 року по виконавчому провадженню № 45893625, на підставі якої накладено арешт на кошти, що містяться рахунках Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка»: МФО 351533, Харків, ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Харків, номер рахунку: 6441, 7523, 9676, 3043, 5599, 2327; МФО 351618, Ф-Я АТ «УКРЕКСІМБАНК», Харків, номер рахунку: 5809, 5809, 5809 у межах суми 4 000 000,00 гривень. Свої вимоги боржник обґрунтовує тим, що постанова винесена на більшу суму, ніж сума боргу.

Суд, дослідивши надану заяву приймає її до розгляду в якості доповнення до скарги.

28 травня 2015 року боржник надав до суду відмову від заяви (вх.№21852) про вжиття заходів щодо забезпечення позову та документи для долучення до справи(вх.№21847).

Судом були досліджені та долучені до справи надані документи.

У судовому засіданні 28 травня 2015 року боржник надані уточнення до скарги та відмову від заяви про вжиття заходів щодо забезпечення позову підтримав, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

У судове засідання 28 травня 2015 року представник стягувача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 28 травня 2015 року представник ДВС відзив підтримував.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

В провадженні відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області по справі знаходиться виконавче провадження № 45893625 по примусовому виконанню наказу по справі №922/3223/13.

Відповідно до листа Заявника від 09 квітня 2015 року вих. № 01-04/339 державному виконавцю Білоконову О.В. (на виконання його вимоги від 06 квітня 2015 року № /08-01/В-2) надана інформація про стан виконання рішення суду за позовом КП «Харківські теплові мережі» до ДП «ХНАТОБ» про стягнення суми боргу.

Відповідно до якої повідомлялося, що станом на 09 квітня 2015 року не сплачена сума боргу відповідно до графіку про розстрочення платежів складає 4 000 000,00 грн.

17 квітня 2015 року, згідно з постановою державного виконавця був накладений арешт на кошти, що перебувають у касі ДП «ХНАТОБ» або надходять до неї в межах суми боргу - 4 000 000,00 грн.

17 квітня 2015 року та 12.05.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Білоконовим О.В. у присутності понятих були вилучені грошові кошти з каси театру у розмірі:5352,00 грн. та 6 860,00 грн. відповідно, про що складені акти вилучення грошових готівкових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, Заявником (ДП «ХНАТОБ») на рахунок Стягувача у добровільному порядку були перераховані кошти у розмірі 37 000,00 грн., у якості оплати боргу по рішенню суду, наступними платежами:

- 20 квітня 2015 р. платіжне доручення № 302 - 15 000,00 грн.

- 22 квітня 2015 р. платіжне доручення № 308 - 7 000,00 грн.;

- 27 квітня 2015 р. платіжне доручення № 312 - 5 000,00 грн.;

- 28 квітня 2015 р. платіжне доручення № 318 - 5 000,00 грн.

- 29 квітня 2015 р. платіжне доручення № 332 - 5 000,00 грн.

29 квітня 2015 р. державним виконавцем Білоконовим О.В. винесена постанова про арешт коштів боржника у межах суми боргу 4 000 000,00 грн., посилаючись на лист ДП «ХНАТОБ» від 09.04.2015 року вих. № 01-04/339, відповідно до якого сума боргу Заявника дійсно складала 4 000 000, 00 грн., але станом на 09 квітня 2015 року. Тобто, на момент винесення постанови про арешт коштів - 29 квітня 2015 року, сума боргу зменшилася на 49 212,00 грн. та складала 3 950 788,00 грн.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що державний виконавець помилково наклав арешт на кошти боржника у сумі 4 000 000, 00 грн.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав матеріалів скарги та заперечень проти них, суд дійшов висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.82 Закону "Про виконавче провадження" (далі-Закон), боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Керуючись ч.2 ст.11 Закону , державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пунктів 1.5., 1.5.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України від 02.04.2012 р. №512/5, якими встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, на підставі якого видано постанову); резолютивну частину із зазначенням: прийнятого рішення державного виконавця; прізвища, імені, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови; строку і порядку оскарження постанови.

Зазначена норма Інструкції та фактичний зміст постанови про арешт коштів свідчить про невірно визначену виконавцем підставу її винесення - лист від 09.04.15р. № 01-04/339, відповідно до якого борг за виконавчим документом становив 4000 000,00 грн. Таким чином державний виконавець помилково посилався на цей лист, оскільки сума боргу була вже меншою на момент винесення постанови.

Крім того, у п.2 резолютивної частини постанови про арешт від 29.04.15р. в порушення норм Інструкції не вказане повне найменування юридичних осіб, яким надсилається копія постанови.

Відповідно до приписів діючого законодавства приймаючи відповідні рішення будь-який державний орган в тому числі і виконавча служба, повинен діяти:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, "господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим".

Згідно з ч.1 п.9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9, господарський суд при розгляді скарги на дії (бездіяльність) ДВС, або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що оспорювана постанова ДВС підлягає скасуванню, як така, що винесена на основі помилкової інформації щодо фактичної суми заборгованості заявника.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст.33, 43, 75, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу боржника на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Скасувати Постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Білоконова О.В. про арешт коштів боржника від 29 квітня 2015 року по виконавчому провадженню № 45893625, на підставі якої накладено арешт на кошти, що містяться рахунках Державного підприємства «Харківський національний академічний театр опери та балету імені М.В. Лисенка»: МФО 351533, Харків, ГРУ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Харків, номер рахунку: 6441, 7523, 9676, 3043, 5599, 2327; МФО 351618, Ф-Я АТ «УКРЕКСІМБАНК», Харків, номер рахунку: 5809, 5809, 5809 у межах суми 4 000 000,00 грн.

Головуючий суддя Суддя Суддя К.В. Аріт О.В. Макаренко Т.А. Лавренюк