ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2015 р.Справа № 922/1700/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом 3 - я особа, яка не В.о. прокурора міста Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради, м. Запоріжжя заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна податкова інспекція в Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області, м. Запоріжжя
до Відкритого акціонерного товариства "Запорізький територіальний паливний концерн", м. Луганськ
про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки
за участю представників:

прокурора - Панової М.С. (посв. 027079 від 01.07.2014 р.)

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

В.о. прокурора міста Запоріжжя звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про: - розірвання договору оренди землі, укладеного між Запорізькою міської ради (надалі - Позивача) та Відкритого акціонерного товариства "Запорізький територіальний паливний концерн" (надалі - Відповідача), який зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договір оренди землі за №1650 від 04.09.2002 р.; - зобов'язання Відповідача повернути на користь Позивача земельну ділянку площею 1,3401 га, кадастровий номер :07:073:0007, вартістю 14 435 021,16 грн., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кругова, 88. Також просить суд покласти на Відповідача судовий збір.

Від Прокурора заяв та клопотань не надійшло. У судовому засіанні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Позивача у судове засідання не з'явився, у наданому клопотанні просить суд проводити судове засідання без уповноваженого представника, де зазначає, що позовні вимоги прокурора підтримує у повному обсязі. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився. Вимоги ухвали суду не виконав. Відомості щодо належного повідомлення про день та час слухання справи в матеріалах справи відсутні.

Судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 р. та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28, а тому суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, як це передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України (надалі - ГПК України), не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши присутніх представників сторін, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №81/61 від 04.03.2002 відкритому акціонерному товариству "Запорізький територіальний паливний концерн" передано в строкове платне користування земельну ділянку для розташування оптово-роздрібного складу, загальною площею 1,3401 га, кадастровий номер :07:073:0007, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кругова, 88. Згідно інформації Головного управління Держземагентства у Запорізькій області за №144/14 від 17.02.2015 вартість спірної земельної ділянки становить 14435021,16 грн.

Між Запорізькою міською радою та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №1650 від 04.12.2002.

Відповідно до п. 2.1 договору, договір укладено строком до 04.03.2027 року. За змістом договору оренди сторонами узгоджено його істотні умови, у тому числі, розмір річної орендної плати.

Відповідно до п. 3.1 договору, плата встановлена за один календарний рік у розмірі 69052 грн. 67 коп. за загальну площу земельної ділянки і вноситься орендарем щомісячно в розмірі 1/12 частини від загальної річної орендної плати.

Пунктом 4.4 договору на орендаря покладено обов'язок своєчасно вносити орендну плату.

ВАТ "Запорізький територіальний паливний концерн" у порушення п.п. 3.1., 4.4. договору, ст. 96 Земельного кодексу України, ст. 287 Податкового кодексу України систематично, протягом тривалого часу не сплачується орендна плата за вказаним договором оренди землі.

Зокрема, відповідно до наданої ДПІ в Шевченківському районі м. Запоріжжя інформації від 24.12.2014 за №2141/08-30-15-208, у ВАТ "Запорізький територіальний паливний концерн" з січня 2008 року виникла заборгованість зі сплати орендної плати, яка на станом на 24.12.2014 становить 228086,62 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається.

На підставі ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно з вимогами ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата є істотною умовою договору.

Пунктом 35 договору передбачено, що дія договору припиняється взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає їх використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, згідно пункту 20 договору.

Згідно ст. 32 Закону України „Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Положеннями статті 141 Земельного кодексу України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до інформаційної довідки Реєстраційної служби ЗМУЮ від 29.12.2014 на вказаній земельній ділянці нерухоме майно, яке належить ВАТ "Запорізький територіальний паливний концерн", відсутнє.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Згідно п. 5.1. договору, у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він одержав її в оренду.

Отже, вказана земельна ділянка може бути безперешкодно повернута відповідачем орендодавцю.

Як вбачається з наявних матеріалів справи відповідач систематично не сплачує орендні платежі, має заборгованість перед бюджетом.

У відповідності до ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач не скористався правами наданими йому положеннями ст. 22 ГПК України, не надав суду жодного документу, який би спростовував позовні вимоги, суд приходить до висновку про те, що твердження прокурора про наявність в діях відповідача порушень земельного законодавства, котрі становлять підставу для розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки територіальній громаді в особі позивача, в зв'язку з чим позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд керується ст. 49 ГПК України, - судові витрати у даній справі покладаються на відповідача і стягненню з останнього на користь державного бюджету України.

На підставі викладеного, на підставі ст. ст. 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції, ст. ст. 525, 526, 611, 629, 651, 785, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 13, 24, 25, 32 Закону України "Про оренду землі", керуючись ст. ст. 22, 29, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди землі, укладений між Запорізькою міською радою (69105 пр. Леніна, 206, м. Запоріжжя, ) та Відкритим акціонерним товариством "Запорізький територіальний паливний концерн" (91057, м. Луганськ, вул. Смоленська, 130, Код ), який зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі за №1650 від 04.09.2002.

Зобов'язати Відкрите акціонерне товариство "Запорізький територіальний паливний концерн" (91057, м. Луганськ, вул. Смоленська, 130, Код ) повернути на користь Запорізької міської ради (69105 пр. Леніна, 206, м. Запоріжжя, ) земельну ділянку площею 1,3401 га, кадастровий номер :07:073:0007, вартістю 14 435 021,16 грн., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кругова,88.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Запорізький територіальний паливний концерн" (91057, м. Луганськ, вул. Смоленська, 130, Код ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 2 436,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.2015 р.

Суддя І.П. Жигалкін