ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 травня 2015 р. Справа № 903/299/15

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Державного підприємства "Горохівське лісомисливське господарство", м. Горохів Волинської області

до Фізичної особи - підприємця Щербакової Людмили Миколаївни, м. Нововолинськ Волинської області

про стягнення 29 736,56грн.

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: Вороб'єнко Н.В., дов. №04/03 від 04.03.2015р.

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу згідно ст. 22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки.

В судовому засіданні 19.05.2015 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Державне підприємство "Горохівське лісомисливське господарство"-звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Фізичної особи - підприємця Щербакової Людмили Миколаївни -про стягнення 29 934, 66грн., в т.ч. 24 759,00грн.-заборгованості за отриману по товарно-транспортним накладним №351571 від 08.02.2013р., №351572 від 11.02.2013р., №351773 від 01.03.2013р., №351780 від 07.03.2013р., №351869 від 29.03.2013р. необроблену сировину згідно усної домовленості та по товарно-транспортній накладній №351868 від 29.03.2013р. згідно договору купівлі-продажу необробленої деревини №2382/2589л-12 від 07.12.2012р. і по товарно-транспортній накладній №352141 від 07.06.2013р. згідно договору купівлі-продажу необробленої деревини №589/591л-13 від 11.03.2013р. за період з 08.02.2013р. по 07.06.2013р., 372,40грн.-3% річних за період з 26.08.2014р. по 18.03.2015р. та 4 803,26грн.-суми індексу інфляції за період з серпня 2014р. по лютий 2015р. (включно) згідно ст. 625 ЦК України.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем, взятих на себе зобов'язань по оплаті отриманої необробленої деревини, товарно-транспортні накладні №351571 від 08.02.2013р., №351572 від 11.02.2013р., №351773 від 01.03.2013р., №351780 від 07.03.2013р., №351869 від 29.03.2013р., №351868 від 29.03.2013р., №352141 від 07.06.2013р., договір купівлі-продажу необробленої деревини №2382/2589л-12 від 07.12.2012р. та договір купівлі-продажу необробленої деревини №589/591л-13 від 11.03.2013р.

Ухвалою суду від 20.03.2015р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 22.04.2015р. на 11:00год.

21.04.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від позивача надійшов до суду супровідний лист №б/н від 21.04.2015р. (вх.№01-54/3637/15), яким він долучив до матеріалів справи Довідку з ЄДРПОУ від 20.04.2015р. №20453632, Витягу з ЄДРПОУ від 20.04.2015р. №, копії довіреностей №3 від 08.02.2013р., №5 від 28.02.2013р., №6 від 06.03.2013р., №9 від 29.03.2013р., №13 від 07.06.2013р., Статуту ДП "Горохівське лісомисливське господарство" (нова редакція), затвердженого Наказом Державного комітету лісового господарства України №646 від 30.10.2007р., зареєстрованого 08.11.2007р. за №7000080.

В судовому засіданні 22.04.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав.

Водночас, звернувся до суду з клопотанням б/н від 22.04.2015р. (вх.№01-54/3667/15 від 22.04.2015р.), в якому просив відкласти розгляд справи, в зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання та необхідністю представлення суду додаткових доказів по справі.

Відповідач в судове засідання 22.04.2015р. не з'явився, вимог суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча ухвала суду від 20.03.2015р., направлена на адресу ФОП Щербакової Л.М., зазначену в позовній заяві та у Витязі з ЄДРПОУ, а саме: Волинська обл., м. Нововолинськ, 5 мікрорайон, 27/6, повернулась до суду органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Проте, ухвала суду від 20.03.2015р., направлена на поштову адресу відповідача, зазначену в позовній заяві, була вручена відповідачу, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №180 від 26.03.2015р.

Ухвалою суду від 22.04.2015р. розгляд справи відкладався згідно ст. 77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку відповідача в судове засідання, неподання ним витребуваних судом доказів та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-уточнити позовні вимоги; розрахунок суми основного боргу; реєстр проплат; відповідача-пояснення (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог; докази проплат; свідоцтво про реєстрацію.

05.05.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від позивача надійшла до суду заява б/н (вх.№01-65/133/15 від 05.05.2015р.) про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач у зв'язку з тим, що відповідач повинен був оплатити отриманий товар в повному обсязі до 26.08.2014р., а відтак і зі зміною періоду нарахування суми індексу інфляції просив стягнути з відповідача 29 736,56грн., в т.ч. 24 759,00грн.-заборгованості за отриману по товарно-транспортним накладним №351571 від 08.02.2013р., №351572 від 11.02.2013р., №351773 від 01.03.2013р., №351780 від 07.03.2013р., №351869 від 29.03.2013р. необроблену сировину згідно усної домовленості та по товарно-транспортній накладній №351868 від 29.03.2013р. згідно договору купівлі-продажу необробленої деревини №2382/2589л-12 від 07.12.2012р. і по товарно-транспортній накладній №352141 від 07.06.2013р. згідно договору купівлі-продажу необробленої деревини №589/591л-13 від 11.03.2013р. за період з 08.02.2013р. по 07.06.2013р., 372,40грн.-3% річних за період з 26.08.2014р. по 18.03.2015р. та 4 605,16грн.-суми індексу інфляції за період з вересня 2014р. по лютий 2015р. (включно) згідно ст. 625 ЦК України.

Відповідач в судове засідання 19.05.2015р. не з'явився вдруге, вимог суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча ухвала суду від 22.04.2015р., направлена на адресу ФОП Щербаковій Л.М., зазначену в позовній заяві та у Витязі з ЄДРПОУ, а саме: Волинська обл., м. Нововолинськ, 5 Мікрорайон, 27/6, повернулась до суду органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Проте, ухвала суду від 22.04.2015р., направлена на поштову адресу відповідача, зазначену в позовній заяві була вручена відповідачу, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №839 від 07.05.2015р.

У відповідності до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Заява про зменшення позовних вимог підписана представником Державного підприємства "Горохівське лісомисливське господарство" в межах повноважень, наданих довіреністю №04/03 від 04.03.2015р., не порушує законні права та інтереси сторін та приймається судом.

Відповідно до п. 3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Відтак, нова ціна позову згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог становить 29 736,56грн.

Згідно із ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернутий органами зв'язку з позначкою "за закінченням терміну зберігання" з урахуванням конкретних обставин даної справи є належним доказом виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, а тому, визнавши зібрані по справі матеріали достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами згідно зі ст.75 ГПК України, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

07 грудня 2012р. за результатами проведеного аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини на 1 квартал 2013р. (а.с. 17), між Державним підприємством "Горохівське лісомисливське господарство", в особі директора Войтюка Д.В., що діє на підставі Статуту (продавець) та Фізичною особою - підприємцем Щербаковою Людмилою Миколаївною (покупець) укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №2382/2589л-12, згідно з п.п. 1.1.-1.3. якого за результатами проведення аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 1 кварталу 2013 року, який відбувся 07.12.2012р., продавець передає у власність на умовах франко-склад продавця необроблену деревину, за номерами лотів (п.4.1.), а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. На підставі п. 1.3. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого наказом Держкомлісгоспу України від 19.02.2007р. №42 та Регламенту біржі продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки. Право власності на майно переходить до покупця з моменту повної оплати продавцю вартості купленого на аукціоні товару та підписання акта його приймання-передачі.

Розділом 4 договору сторони погодили, що ціна на товар встановлена в гривнях за 1 куб. м.. на умовах франко-склад продавця згідно аукціонного свідоцтва про результати проведення аукціону від 07.12.2012р. становить за лот №13, а саме фансировина для стругання ГОСТ 9462-88 порода дуб 1 гатунку в кількості 7 куб.м. 13 650,00грн. без ПДВ ціна (1 950,00грн./1 куб.м.) та за лот №15, а саме фансировина для стругання ГОСТ 9462-88 порода дуб 2 гатунку в кількості 10 куб.м. 17 000,00грн. без ПДВ ціна (1 700,00грн./1 куб.м.).

Згідно п. 5.1. договору поставка товару по даному договору здійснюється згідно щомісячного графіку поставок, який є невід'ємною частиною даного договору, на умовах франко-склад продавця. (додаток №1)

У відповідності до п.п. 6.1.-6.5. договору купівлі-продажу прийом-передача товару здійснюється на складі продавця за умовами: франко-склад продавця, за якістю-у відповідності з нормами відповідних ГОСТ, ТУ, та ін. згідно законодавства України, за кількістю-у відповідності з товарно-транспортними чи залізничними накладними та специфікаціями до них з підписом уповноваженої особи та печаткою продавця. Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної. В разі, якщо при прийманні-передачі товару покупець виявить неякісний товар, розходження по кількості товару між фактично наявним і зазначеним в товаросупровідних документах обсягах, складається акт за підписами представників обох сторін в двох екземплярах по одному кожній із сторін.

Розділом 7 договору сторони обумовили, що платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати. Банківські витрати, пов'язані із перерахуванням коштів, оплачуються покупцем. Сума гарантійного внеску перерахована покупцем на рахунок біржі для участі в аукціоні із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується продавцю в якості частини оплати за проданий товар.

Згідно пунктів 8.1.-8.3. договору покупець зобов'язаний здійснювати попередню оплату за кожну партію товару протягом 5-ти календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати. Покупець зобов'язаний прийняти товар в установлений цим договором термін. Продавець зобов'язаний передати покупцю товар після сплати рахунку-фактури протягом 25 календарних днів.

Згідно п. 12.2. цього договору, даний договір діє з 01.01.2013р. по 31.03.2013р.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтиском їх печаток. (а.с. 16).

11 березня 2013р. за результатами проведеного аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини на 2 квартал 2013р. (а.с. 20), між Державним підприємством "Горохівське лісомисливське господарство", в особі директора Войтюка Д.В., що діє на підставі Статуту (продавець) та Фізичною особою - підприємцем Щербаковою Людмилою Миколаївною (покупець) укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №589/591л-13, згідно з п.п. 1.1.-1.3. якого за результатами проведення аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 2 кварталу 2013 року, який відбувся 11.03.2013р., продавець передає у власність на умовах франко-склад продавця необроблену деревину, за номерами лотів (п.4.1.), а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. На підставі п. 1.3. Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого наказом Держкомлісгоспу України від 19.02.2007р. №42 та Регламенту біржі продавець продає, а покупець купує товар для власної переробки. Право власності на майно переходить до покупця з моменту повної оплати продавцю вартості купленого на аукціоні товару та підписання акта його приймання-передачі.

Розділом 4 договору сторони погодили, що ціна на товар встановлена в гривнях за 1 куб. м.. на умовах франко-склад продавця згідно аукціонного свідоцтва про результати проведення аукціону від 11.03.2013р. та становить за лот №8, а саме фансировина для стругання ГОСТ 9462-88 порода дуб 1 гатунку в кількості 7 куб.м. 13 650,00грн. без ПДВ (1 950,00грн./1 куб.м.).

Згідно п. 5.1. договору поставка товару по даному договору здійснюється згідно щомісячного графіку поставок, який є невід'ємною частиною даного договору, на умовах франко-склад продавця. (додаток №1)

У відповідності до п.п. 6.1.-6.5. договору купівлі-продажу прийом-передача товару здійснюється на складі продавця за умовами: франко-склад продавця, за якістю-у відповідності з нормами відповідних ГОСТ, ТУ, та ін. згідно законодавства України, за кількістю-у відповідності з товарно-транспортними чи залізничними накладними та специфікаціями до них з підписом уповноваженої особи та печаткою продавця. Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної. В разі, якщо при прийманні-передачі товару покупець виявить неякісний товар, розходження по кількості товару між фактично наявним і зазначеним в товаросупровідних документах обсягах, складається акт за підписами представників обох сторін в двох екземплярах по одному кожній із сторін.

Розділом 7 договору сторони обумовили, що платіж (передоплата 100% вартості)здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати. Банківські витрати, пов'язані із перерахуванням коштів, оплачуються покупцем. Сума гарантійного внеску перерахована покупцем на рахунок біржі для участі в аукціоні із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується продавцю в якості частини оплати за проданий товар.

Згідно пунктів 8.1.-8.3. договору покупець зобов'язаний здійснювати попередню оплату за кожну партію товару протягом 5-ти календарних днів з дати пред'явлення рахунку до сплати. Покупець зобов'язаний прийняти товар в установлений цим договором термін. Продавець зобов'язаний передати покупцю товар після сплати рахунку-фактури протягом 25 календарних днів.

Згідно п. 12.2. цього договору, даний договір діє з 01.04.2013р. по 30.06.2013р.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплені відтиском їх печаток. (а.с. 19).

На виконання умов даних договорів та усної домовленості позивачем було реалізовано відповідачу товар по товарно-транспортним накладним №351571 від 08.02.2013р. на суму 14 035,00грн., №351572 від 11.02.2013р. на суму 13 386,50грн., №351773 від 01.03.2013р. на суму 15 554,00грн., №351780 від 07.03.2013р. на суму 12 493,50грн., №351869 від 29.03.2013р. на суму 7 505,00грн., №351868 від 29.03.2013р. на суму 30 650,00грн. та №352141 від 07.06.2013р. на суму 13 650,00грн., а всього на суму 107 274,00грн. (а.с. 11-15, 18,21).

Отримання товару відповідачем стверджується підписами представників відповідача про отримання товару на цих товарно-транспортних накладних та довіреностями на отримання товару №3 від 08.02.2013р., №5 від 28.02.2013р., №6 від 06.03.2013р., №9 від 29.03.2013р. та №13 від 07.06.2013р. (а.с. 51-55).

Відповідач свої зобов'язання за цими договорами та за усною домовленістю щодо оплати отриманого товару виконав частково на суму 82 515,00грн., що стверджується банківськими виписками за період з 13.12.2012р. по 07.02.2014р., прибутковим касовим ордером №456 від 27.06.2013р. (а.с. 22-33), що стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 205 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між сторонами були укладені договора, що за своєю правовою природою є договорами купівлі-продажу.

Договара купівлі-продажу №589/591л-13 від 11.03.2013р. та №2382/2589л-12 від 07.12.2012р. предметом судових розглядів не виступали, недійсними судом не визнавалися, сторонами розірваними не були (доказів суду не надано).

Згідно із частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Крім того, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи між позивачем та відповідачем була укладена і усна домовленість відносно купівлі-продажу сировини, на виконання якої позивачем було реалізовано сировину по товарно-транспортним накладним №351571 від 08.02.2013р. на суму 14 035,00грн., №351572 від 11.02.2013р. на суму 13 386,50грн., №351773 від 01.03.2013р. на суму 15 554,00грн., №351780 від 07.03.2013р. на суму 12 493,50грн., №351869 від 29.03.2013р. на суму 7 505,00грн., а всього на суму 62 974,00грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем зобов'язання по передачі товару згідно договорів купівлі-продажу №589/591л-13 від 11.03.2013р. та №2382/2589л-12 від 07.12.2012р. та усної домовленості виконані в повному обсязі, що стверджується товарно-транспортними накладними №351571 від 08.02.2013р. на суму 14 035,00грн., №351572 від 11.02.2013р. на суму 13 386,50грн., №351773 від 01.03.2013р. на суму 15 554,00грн., №351780 від 07.03.2013р. на суму 12 493,50грн., №351869 від 29.03.2013р. на суму 7 505,00грн., №351868 від 29.03.2013р. на суму 30 650,00грн. та №352141 від 07.06.2013р. на суму 13 650,00грн., а всього на суму 107 274,00грн., які підписані сторонами.

Підписання покупцем товарно-транспортних накладних, які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. (Інформаційний лист Вищого господарського суду України "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" №01-06/928/2012 від 17.07.2012р., п. 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Стаття 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 18.08.2014р. позивач на адресу відповідача направив претензію №50 від 07.08.2014р. про оплату у семиденний строк з дня отримання претензії, наявної у нього заборгованості. (а.с. 34-35)

Проте, дана претензія залишена без відповіді та реагування.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманого по товарно-транспортним накладним товару, в повному обсязі не виконав.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду спору становить 24 759,00грн., відповідачем не сплачена (доказів сплати суду не надано), належними та допустимими доказами не спростована, стверджується договорами купівлі-продажу необробленої деревини №589/591л-13 від 11.03.2013р. та №2382/2589л-12 від 07.12.2012р., товарно-транспортними накладними №351571 від 08.02.2013р. на суму 14 035,00грн., №351572 від 11.02.2013р. на суму 13 386,50грн., №351773 від 01.03.2013р. на суму 15 554,00грн., №351780 від 07.03.2013р. на суму 12 493,50грн., №351869 від 29.03.2013р. на суму 7 505,00грн., №351868 від 29.03.2013р. на суму 30 650,00грн. та №352141 від 07.06.2013р. на суму 13 650,00грн., а всього на суму 107 274,00грн., довіреностями на отримання товару №3 від 08.02.2013р., №5 від 28.02.2013р., №6 від 06.03.2013р., №9 від 29.03.2013р. та №13 від 07.06.2013р., банківськими виписками за період з 13.12.2012р. по 07.02.2014р., прибутковим касовим ордером №456 від 27.06.2013р., претензіями №50 від 07.08.2014р., №56 від 23.02.2015р., відповідачем не оспорена та підлягає до стягнення з нього в силу ст.ст. 193, 265 ГК України, якими встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежів, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищий господарський суд України у п.п. 1.3, 4.1 постанови пленуму від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначив, що статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", і ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з представленими господарському суду розрахунками, не оспореними відповідачем, позивачем відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України було нараховано відповідачу 372,40грн.- 3% річних за період з 26.08.2014р. по 18.03.2015р. та 4 605,16грн.-суми індексу інфляції за період з вересня 2014р. по лютий 2015р. (включно).

Розрахунок нарахування річних та суми індексу інфляції перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ" 9.1.3.

Розглянувши позовні вимоги щодо стягнення річних та суми індексу інфляції, суд вважає, що останні підставні, нараховані у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства України та підлягають до задоволення згідно зі ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827,00грн. слід віднести на нього відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 173, 174, 175, 181, 193, 265 ГК України, ст.ст. 11, 202, 205, 526, 530, 625, 626, 655, 692 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Щербакової Людмили Миколаївни (Волинська обл., м. Нововолинськ, 5 Мікрорайон, 27/6, код )

на користь Державного підприємства "Горохівське лісомисливське господарство" (Волинська обл., м. Горохів, вул. Берестецька, 2, )

29 736,56грн., в т.ч. 24 759,00грн.-основної заборгованості, 372,40грн.-3% річних, 4 605,16грн.-суми індексу інфляції та 1 827,00-витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення складено

22.05.2015

Суддя С. В. Бондарєв