ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.05.15р. Справа № 904/2755/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕКОМ-АГРО", смт. Кіровське, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариство "АЛЬФА-БАНК", м. Київ

За участю у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору іпотеки

Представники:

Від позивача: Скрипниченко М.О., дов. №б/н від 20.10.2014р.

Від відповідача: Черкавський Ю.С., дов. №465/13 від 10.07.2013р.

Від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Леком-Агро» смт. Кіровське звернулось до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» м. Київ з позовом про визнання недійсним договору іпотеки №SME0001196/1 від 08.06.2007р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на відсутність у особи, яка підписала договір іпотеки необхідного обсягу дієздатності, укладення та нотаріальне засвідчення оспорюваного договору в м. Дніпропетровськ, замість смт. Кіровське; норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «про нотаріат».

Позивач вказав, що згідно Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Леком-Агро» вищим органом управління були загальні збори товариства.

Підпунктом 9 пункту 10.3 Статуту товариства (чинного на момент укладення спірного договору) до виключної компетенції загальних зборів товариства, зокрема, відноситься, зокрема, прийняття рішення про продаж, передачу, обмін, здачу в оренду, а також прийняття рішення про укладання будь-яких угод, спрямованих на зміну або обмеження права товариства з володіння, користування та розпорядження майном, яке належить товариству на праві власності.

Згідно підпункту 10 пункту 10.3 Статуту товариства (чинного на момент укладення спірного договору) до виключної компетенції загальних зборів товариства належить, зокрема, прийняття рішення про укладення договорів (угод, контрактів тощо) кредиту, займу, в тому числі, під заставу основних фондів товариства, в тому числі, нерухомості, товарів тощо.

Оскільки вищевказане рішення загальними зборами винесене не було, особи, які підписували договір іпотеки №SME0001196/1 від 08.06.2007р., не мали необхідного обсягу повноважень.

Також позивач вказує, що згідно статті 55 Закону України «Про нотаріат» посвідчення такого виду договорів здійснюється за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2015р. було порушено провадження у справі, призначене судове засідання та залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. м. Дніпропетровськ.

У відзиві, наданому до суду 12.05.2015р., відповідач не погодився із заявленими вимогами та вказав, що згідно протоколу №1 загальних зборів учасників ТОВ «Леком-Агро» від 22.05.2007р. загальними зборами було прийнято рішення про наступне: - виступити поручителем та заставодавцем перед ЗАТ «Альфа-Банк» з кредиту, що надається ОСОБА_4 в розмірі 275000дол; надати згоду на передачу комплексу будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які перебувають у власності ТОВ «Леком-Агро»; надати право підпису договорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з правом їм самостійно визначатись з умовами договору.

Рішення загальних зборів акціонерів щодо надання згоди на передачу майна в іпотеку було прийняте 22.05.2007р., договір іпотеки підписувався представником товариства 08.06.2007р.

Враховуючи положення статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» та згідно з даними, вказаними у витягу з Єдиного державного реєстру, ОСОБА_5 не мав жодних обмежень щодо права підписання будь-яких документів від імені ТОВ «Леком-Агро».

Стаття 55 Закону України «Про нотаріат» визначає правила нотаріального посвідчення угод про відчуження та заставу майна, їх недодержання само по собі не є підставою для визнання правочину недійсним.

Також відповідач заявив про застосування до позовних вимог строку позовної давності, оскільки договір був підписаний 08.06.2007р., а з позовом до суду товариство звернулось у 2015році.

Третя особа до суду не з'явилась, явку свого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення наявні в матеріалах справи).

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладені письмово, наявні у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

З метою забезпечення виконання боржником (фізична особа ОСОБА_4) зобов'язань за кредитним договором №SMЕ0001196 від 08.06.2007р., укладеного з ЗАТ «Альфа-банк», був укладений договір іпотеки №SMЕ0001196/1 від 08.06.2007р. між ТОВ «Леком-Агро» (далі - іпотекодавець) та ЗАТ «Альфа-Банк» (іпотекодаржетель).

Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі. Від імені іпотекодавця договір підписаний ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та засвідчений печаткою підприємства.

Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно - комплекс, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (детальний опис майна наведений у додатку №1 до договору).

Згідно пункту 2.2 спірного договору розмір основного зобов'язання, що забезпечується іпотекою за цим договором, дорівнює 275000доларів США.

Посилаючись на приписи статей 203, 215 Цивільного кодексу України позивач просить визнати оспорюваний договір іпотеки недійсним, наполягаючи на відсутності у осіб, що підписали договір необхідного обсягу повноважень.

За змістом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3, 5 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Обґрунтовуючи свою правову позицію, позивач посилається на зміст підпунктів 9 та 10 пункту 10.3 Статуту ТОВ «Леком-Агро» щодо виключної компетенції загальних зборів товариства приймати рішення про продаж, передачу, обмін, здачу в оренду; укладання будь-яких угод, спрямованих на зміну або обмеження права товариства з володіння, користування та розпорядження майном, яке належить товариству на праві власності; укладення договорів (угод, контрактів тощо) кредиту, займу, в тому числі, під заставу основних фондів товариства, в тому числі, нерухомості, товарів тощо.

В матеріалах справи наявний протокол №1 від 22.05.2007р. зборів учасників ТОВ «Леком-Агро» (присутні: ОСОБА_6 - 50%, ОСОБА_5 - 50%), згідно якого було вирішено - виступити поручителем та заставодавцем перед ЗАТ «Альфа-Банк» за кредитом, який надається ОСОБА_4 в розмірі 275000доларів США; надати в заставу комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1; підписання договорів поруки та застави за кредитом доручити генеральному директору товариства ОСОБА_5 та голові товариства ОСОБА_6 з наданням їх права самостійно визначатись з умовами договорів.

Доказів визнання в судовому порядку вказаного протоколу недійсним, обмеження повноважень вказаних осіб у встановленому порядку на момент підписання спірного договору суду не надано.

З огляду на викладене, суді дійшов висновку, що від імені ТОВ «Леком-Агро» договір іпотеки був підписаний повноважними особами.

Стаття 55 Закону України «Про нотаріат» визначає правила нотаріального посвідчення угод про відчуження та заставу майна, але їх недодержання само по собі не є підставою для визнання правочину недійсним.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не довів належними та допустимими доказами, обґрунтованість своїх позовних вимог, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору поруки іпотеки №SME0001196/1 від 08.06.2007р.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви відповідача про застосування строків позовної давності.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 38, 49, 82, 83, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Леком-Агро» смт. Кіровське до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» м. Київ за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. м. Дніпропетровськ про визнання недійсним договору іпотеки №SME0001196/1 від 08.06.2007р. - відмовити.

В судовому засіданні від 18.05.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 25.05.2015р.

Суддя Р.Г. Новікова