ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2015 р. Справа № 911/1794/15

Суддя Грєхов А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області, м. Київ

до: Ворзельської селищної ради, смт. Ворзель

про: стягнення 3451,56 грн.

за участю представників:

від позивача: Красновид Н.Л. - довіреність № 17 від 12.01.2015 року;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області (далі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Ворзельської селищної ради (далі - відповідач) про стягнення 3451,56 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 4/14 від 07.03.2014 р. в частині зобов'язання з оплати вартості наданих послуг, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 3451,56 грн.

20.05.2015 року через канцелярію господарського суду від позивача надішли пояснення щодо технічних помилок допущених у нумерації додатку до договору № 4/14 від 07.03.2014 року. Додатки: дислокація та розрахунок - вірним вважати додаток № 1-2 до договору № 4/14 від 07.03.2014 року. Також в додатку до разрахунку помилково вказано «Разом за 2012» замість «Разом за 2014».

Представник позивача в судове засідання 21.05.2015 р. з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання 07.05.2015 р. та 21.05.2015 р. не забезпечив явку свого повноважного представника, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Як вбачається з матеріалів справи, ухвали суду надсилалась відповідачу за адресою вказаною в позовній заяві та Спеціальному витягу з ЄДРПОУ, що свідчить про те, що він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

21.05.2015 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні повноважного представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2014 р. між Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Київській області, (охорона) та Ворзельською селищною радою (замовник) було укладено договір № 4/14 на централізовану охорону майна на об'єкті підрозділом Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України (надалі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору замовник доручає, а охорона зобов'язується здійснювати охорону майна замовника на об'єкті та обслуговування сигналізації на цьому об'єкті. За договором охорона не приймає майно замовника на зберігання і не вступає у володіння ним.

Згідно з п. 2.2. Договору охорона майна, що знаходиться на об'єкті, здійснюється охороною у дні і години, вказані у Дислокації, за адресою: смт. Ворзель, вул. Ворошилова,11, 19.

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що періодом охорони майна на об'єкті вважається час з моменту прийняття охороною сигналізації, якою обладнаний об'єкт, під спостереження ПЦС до зняття її з-під спостереження замовником у відповідності до Інструкції з правил користування сигналізацією (Додаток 3 до Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна охоронних послуг за договором є договірною і визначається сторонами в Розрахунку та Протоколі узгодження договірної ціни (Додатки №№ 1, 2 до договору), які є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 3.2. Договору вартість охоронних послуг по договору на кожний окремий місяць розраховується сторонами на підставі Дислокації та Розрахунку (Додатки № № 1, 2 до договору), відповідно до кількості годин надання цих послуг в кожному окремому місяці та їх вартості. Оплата за послуги охорони здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок охорони. Оплата послуг «охорони» проводиться до 5 числа кожного місяця за цей місяць у встановленому порядку.

07.03.2014 р. сторонами підписано Додаток № 1 «Дислокація» та Додаток № 2 «Розрахунок» до Договору щодо майна на об'єкті: приміщення ДНЗ №9 «Ластівка»; приміщення столової ДНЗ № 9 «Ластівка»; приміщення ясельної групи ДНЗ №9 «Ластівка», в яких погоджено вартість однієї години спостереження та утримання групи затримання, вартість обслуговування однієї умовної установки засобів ОПС, найменування охоронюваних приміщень, розрахунок вартості послуг на рік та на місяць.

Відповідно до додатку до «Розрахунку» по Договору загальна вартість послуг за договором № 4/14 від 07.03.2014 р. за 2014 р. на об'єкті: приміщення ДНЗ №9 «Ластівка» становить 12 647,00 грн., приміщення столової ДНЗ № 9 «Ластівка» - 10 370, 00 грн. та приміщення ясельної групи ДНЗ №9 «Ластівка» - 12 104, 00 грн.

Також сторонами було підписано Додаток № 2 «Протокол узгодження договірної ціни за здійснення заходів охорони» до договору № 4/14 від 07.03.2014 р., відповідно до якого договірна ціна за здійснення заходів охорони по договору № 04/13 від 02.01.2013 р. становить: 1,52 грн., в тому числі ПДВ - 20% за одну годину охорони «Об'єкта» та 300, 00 грн., у т.ч. ПДВ - 20% в рік за технічне обслуговування однієї умовної установки сигналізації «Об'єкта».

Пунктом 5.1.10. договору передбачено, що замовник зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату по договору та відшкодовувати витрати охорони по ремонту сигналізації.

Пунктом 13.1. договору 1 встановлено, що договір набирає чинності з 01.01.2014 р. та діє до 01.01.2015 р.

На виконання умов Договору позивач у грудні 2014 р. надав відповідачу передбачені договором послуги з охорони майна та обслуговування сигналізації, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом прийому-здачі виконаних робіт/послуг № ІРП-008587 за грудень 2014 року від 22.12.2014 року на суму 2 895,59 грн. підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками підприємств.

Відповідач в порушення умов п.п. 3.2., 5.1.10. договору не розрахувався з позивачем за отримані у грудні 2014 р. за договором № 4/14 від 07.03.2014 р. послуги з охорони майна та обслуговування сигналізації на загальну суму 2 895,59 грн.

Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 4/14 від 07.03.2014 р. становить 2 895,59 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 2 895,59 грн. за послуги, отримані на підставі договору № 4/14 від 07.03.2014 р., на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, не спростований відповідачем, вимога позивача про стягнення з відповідача 2 895,59 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 555, 97 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналізуючи положення статті 625 Цивільного кодексу України, господарський суд враховує наступне.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка внесена з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу вноситься з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

В силу приписів статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Крім того, господарський суд бере до уваги порядок визначення інфляційних втрат, за яким інфляційні нарахування обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції.

Перевіривши розрахунки позивача, господарський суд встановив, що вони є обґрунтованими, арифметично вірними, а отже вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних збитків підлягає задоволенню повністю в сумі 555,97 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Ворзельської селищної ради (08296, Київська обл., м. Ірпінь, смт. Ворзель, вул. Великого Жовтня, 72, код 04360592) на користь Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області (01033, м. Київ, вул. Гайдара, 8, код 08596914) 2 895,59 грн. (дві тисячі вісімсот дев'яносто п'ять грн. 59 коп.) заборгованості, 555, 97 грн. (п'ятсот п'ятдесят п'ять гривень 97 коп.) та 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 25.05.2015 року.

Суддя А.С. Грєхов