ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 р. Справа№ 914/1269/15

Господарський суд Л/о у складі судді Чорній Л.З. розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал», м. Львів

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут побутової радіоелектронної апаратури», м. Львів

про стягнення 500 000,00 грн.

Представники:

Від позивача: Сухоцька Ю.Р.

Від відповідача: не з'явився

Судом роз'яснено зміст ст.ст.20,22 ГПК України, а саме, процесуальні права та обов'язки, зокрема, право заявляти відводи. Відводу не заявлено.

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал», м. Львів до Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут побутової радіоелектронної апаратури», м. Львів про стягнення 500 000,00 грн.

Ухвалою суду від 20.04.2015 року порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в засіданні на 20.05.2015 року.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача на рахунок позивача 500 000,00 грн. та судові витрати по справі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву №72 від 19.05.15 р. про визнання позову; просить розглядати справу без участі повноважного представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

08 липня 2008 року між ТзОВ «Компанія з управління активами «ОПТІМА-КАПІТАЛ», яке діє за рахунок та в інтересах Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Професійний» ТзОВ «ОПТІМА-КАПІТАЛ», (позикодавець) та Відкритим акціонерним товариством «Науково-дослідний інститут побутової радіоелектронної апаратури» (позичальник) було укладено договір процентної позики №2008/03-07-1.

Відповідно до п.1.1. Договору позикодавець зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі, визначеному цим договором, а позичальник зобов'язується прийняти та повернути їх позикодавцю у визначений цим договором строк, а також сплатити проценти за весь термін користування позикою в розмірі та в строк, встановлені цим договором.

Пунктами 2.1., 2.2., 2.3., договору визначено, що сума позики за договором становить 2 000 000, 00грн., які позикодавець може надати в повному розмірі або частинами, а розмір процентів становить 1% річних від суми фактично наданої позики з дня фактичного надання до дня фактичного повернення позики. У разі дострокового повернення частини позики проценти продовжують сплачуватись виходячи з неповерненої суми.

Згідно п.4.1. Договору остаточною датою повернення позики є 01 жовтня 2009 року.

В подальшому в період з 22.12.2008 року по 31.12.2014 року сторони неодноразово вносили зміни до договору процентної позики, зокрема:

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 22.12.2008р.- щодо збільшення суми позики до 3 000 000,00грн. (трьох мільйонів гривень), -

- додаткові угоди до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 15.09.2009р. та від 17.09.2010р. - щодо зміни остаточної дати повернення позики до 01.10.2010р. та до 01.10.2011р. відповідно,

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 28.03.2011р. - щодо збільшення суми позики до 3 500 000,00грн. (трьох мільйонів п'ятсот тисяч гривень),

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 16.09.2011р. - щодо зміни остаточної дати повернення позики до 01.10.2012р.,

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 15.08.2012р. - щодо збільшення суми позики до 4 500 000,00грн. (чотирьох мільйонів, п'ятсот тисяч гривень) та зміни остаточної дати повернення позики до 01.10.2013р.,

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 16.11.2012р. - щодо збільшення суми позики до 5 500 000,00грн. (п'яти мільйонів п'ятсот тисяч гривень),

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 01.07.2013р. - щодо збільшення розміру процентів за користування позикою до 23% річних,

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 18.09.2013р. - щодо збільшення суми позики до 7 600 000,00грн. (семи мільйонів шістсот тисяч гривень) та зміни остаточної дати повернення позики до 01.10.2014р.,

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 02.12.2013р. - щодо збільшення суми позики до 10 000 000,00грн. (десяти мільйонів гривень), збільшення розміру процентів за користування позикою до 27% річних та зміни остаточної дати повернення позики до 03.06.2015р.,

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 01.08.2014р. - щодо зменшення розміру процентів за користування позикою до 1% річних;

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 26.09.2014р. - щодо збільшення суми позики до 13 000 000,00грн. (тринадцяти мільйонів гривень),

- додаткова угода до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 31.12.2014р. - щодо зміни порядку повернення суми позики, а саме п.5 Договору було викладено в наступній редакції: «позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю суму позики (або неповернену її частину у разі дострокового погашення частини позики) в останній день строку, встановленого в п. 4.1. цього договору. Сума позики підлягає поверненню шляхом її перерахування на поточний рахунок позикодавця. Днем повернення позики (її частини) вважається день зарахування суми позики (її частини) на поточний рахунок позикодавця. У будь-який момент суму позики (її частину) може бути достроково повернено Позичальником у порядку, передбаченому п.5.2. Договору. Позичальник зобов'язаний достроково повернути позикодавцю усю суму позики (або залишок несплаченої суми позики), а також усю суму процентів за користування позикою на письмову вимогу позикодавця, протягом п'яти календарних днів з моменту отримання від позикодавця такої письмової вимоги у разі, якщо за результатами господарської діяльності у 2014 році збитки позичальника будуть перевищувати 10 000 000, 00грн. (десять мільйонів гривень 00 коп.). Сторони домовились, що визначення розміру збитків позичальника відбувається шляхом аналізу позикодавцем Балансу (Звіту про фінансовий стан) позичальника по результатах його господарської діяльності у 2014 році, завірену копію якого Позичальник зобов'язаний надати позикодавцю не пізніше 01 березня 2015 року.».

На виконання умов договору позивачем на банківський рахунок відповідача перераховано грошові кошти, що підтверджується:

- платіжним дорученням №39 від 14.07.2008 р. на суму 1 063673,00 грн.;

- платіжним дорученням №58 від 12.12.2008 р. на суму 725 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №70 від 22.12.2008 р. на суму 200 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №169 від 16.10.2009 р. на суму 12 606,96 грн.;

- платіжним дорученням №176 від 15.12.2009 р. на суму 50 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №178 від 15.12.2009 р. на суму 50 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №181 від 16.12.2009 р. на суму 39 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №222 від 22.09.2010 р. на суму 334 270,00 грн.;

- платіжним дорученням №229 від 04.10.2010 р. на суму 140 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №231 від 07.10.2010 р. на суму 145 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №233 від 12.10.2010 р. на суму 115 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №235 від 19.10.2010 р. на суму 180 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №238 від 22.10.2010 р. на суму 227 250,00 грн.;

- платіжним дорученням №240 від 26.10.2010 р. на суму 107 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №246 від 26.11.2010 р. на суму 65 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №248 від 06.12.2010 р. на суму 63 349,00 грн.;

- платіжним дорученням №249 від 09.12.2010 р. на суму 84 999,00 грн.;

- платіжним дорученням №270 від 14.03.2011 р. на суму 170 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №272 від 29.03.2011 р. на суму 145 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №274 від 12.04.2011 р. на суму 85 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №277 від 13.04.2011 р. на суму 100 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №317 від 26.01.2012 р. на суму 62 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №320 від 06.02.2012 р. на суму 9 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №365 від 20.06.2012 р. на суму 90 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №373 від 08.08.2012 р. на суму 45 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №377 від 16.08.2012 р. на суму 400 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №381 від 20.08.2012 р. на суму 400 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №382 від 03.09.2012 р. на суму 55 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №383 від 05.09.2012 р. на суму 56 000,00 грн.;

- платіжним дорученням №405 від 11.12.2012 р. на суму 1 000,00 грн., що разом становить 5 220 147,96 грн., а також з липня 2013 р. по 28.10.14 р. відповідачу перераховано кошти в сумі 7 029 684,00 грн. (підтверджується копіями платіжних доручень, долучених позивачем до матеріалів справи) - з призначенням «кошти згідно договору процентної позики 2008/03-07-1 від 08.07.08 р. ».

В свою чергу відповідач на виконання положень додаткової угоди до договору процентної позики №2008/03-07-1 від 31.12.14 р. щодо зміни порядку повернення суми, надав позикодавцю Звіт про фінансовий стан-результати господарської діяльності за 2014 р. В результаті аналізу наданого позичальником балансу (Звіту про фінансовий стан) за 2014 р. встановлено наявність збитків на загальну суму 26 374 000,00 грн. у зв'язку з чим на виконання п. 5.5 договору 04.03.15 р. позивачем на адресу відповідача надіслано претензію за вих. №76 з вимогою повернути заборгованість за договором позики в сумі 14 663 810,47 грн. в тому числі: заборгованість по тілу позики 12 699 776,96 грн., по процентах за користування позикою 1 994 033,51 грн. до 01.04.15 р.

07.03.15р. відповідачем надіслано позивачу відповідь на претензію за вих№39 відповідно до якої відповідач повідомив позивача про те, що у зв'язку з важким матеріальним становищем, викликаним наявною кризою в державі, підприємство боржника немає можливості здійснити повне погашенння існуючої заборгованості, а тому просив про розстрочення строку повернення боргу частинами на три місяці та зобов'язався перерахувати перший платіж у розмірі 500 000,00 грн. у строк до 15.03.15 р.

Однак взяті на себе зобов'язання відповідачем не виконано, кошти в сумі 500 000,00 грн. у строк до 15.03.15 р. не повернуто.

З огляду на викладене, позивач просить суд задоволити позов та стягнути з відповідача 500 000,00 грн. грошових коштів.

Відповідач по суті позову не заперечив, факт отримання коштів підтвердив, позов визнав в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, тобто зазначений договір є реальним.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною першою статті 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.04 №22 (в редакції від 18.10.06, чинній на момент вчинення банківської операції) платіжне доручення -розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача. Платіжне доручення обов'язково має містити такі реквізити: назву розрахункового документа або реєстру; код розрахункового документа; номер розрахункового документа; дату складання розрахункового документа; суму словами та цифрами; код, назву та рахунок платника; банк платника; код банку платника; банк та код банку отримувача; назву, код та рахунок отримувача.

У разі перерахування коштів на рахунки клієнтів-отримувачів (фізичних та юридичних осіб), які відкриті в інших банках, розрахунковий документ засвідчується підписами керівника (його заступника) і головного бухгалтера (його заступника) банку або підписами уповноважених осіб згідно з внутрішніми нормативними документами банку та відповідального виконавця банку.

Платіжні доручення, долучені позивачем до матеріалів справи, вказаним вимогам відповідають.

Відтак, з матеріалів справи вбачається, що кошти, які перераховувалися позивачем на розрахунковий рахунок відповідача, перераховувалися як «кошти згідно договору процентної позики 2008/03-07-1 від 08.07.08 р. ». Відтак, у суду наявні всі правові підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 500 000,00 грн.

Відповідач заборгованість перед позивачем визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. Повно всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у даному випадку дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, при цьому зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними, обгрунтованими поданими суду доказами і є такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 204, 526, 610, 612, 638, 1046, 1047 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 33, 34, 35, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Науково-дослідний інститут побутової радіоелектронної апаратури» (79060, м. Львів, вул. Наукова, 7а; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптіма-Капітал» (79060, м. Львів, вул. Наукова, 7А; ) 500 000,00 грн. боргу та 10 000,00 грн. судового збору.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.05.2015 р.

Суддя Чорній Л.З.