РІШЕННЯ

"18" травня 2015 р.Справа № 921/304/15-г/16

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ГРІН БАНК", вул. Багговутівська, 17-21,Київ, адреса для листування: вул. Констянтинівська, 10, м. Київ.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІНА ЛТД", вул. Подільська, 37 А, м. Тернопіль.

За участю представників сторін:

позивача: не з'явився.

відповідача: не з'явився

Суть справи.

Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду та протоколах судового засідання, які знаходяться в матеріалах справи.

Публічне акціонерне товариство "ГРІН БАНК", вул. Багговутівська, 17-21,Київ, адреса для для листування: вул. Констянтинівська, 10, м. Київ звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІНА ЛТД" вул. Подільська, 37 А, м.Тернопіль про cтягнення заборгованості в сумі 1 529 757 грн.15 коп., з яких:

-1406466 грн. 54 коп - повернення кредиту,

-98699 грн. 60 - коп. - проценти за користування кредитом,

-19925 грн. 02 коп. - проценти за користування кредитом,

-1364 грн. 34 коп. - пеня на суму боргу з повернення частини кредиту,

-3301 грн. 65 коп. - пеня на суму боргу зі сплати процентів.

В судове засідання представник позивача не з'явився.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

14.05.2015 року від відповідача надійшли Додаткові пояснення до позовної заяви №без номера від 14.05.2015 року.

18.05.2015 року від відповідача надійшло Клопотання №без номера від 18.05.2015 року, в якій відповідач просить суд відкласти справу №921/304/15-г/16 в зв'язку із проведенням переговорів щодо укладення мирової угоди.

Суд вважає, що дане клопотання відповідача слід відхилити з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Як визначається ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява № 08-01/545 від 18.03.2015 року Публічного акціонерного товариства "ГРІН БАНК" надійшла до господарського суду Тернопільської області 20.03.2015 року, а, відтак, строк розгляду спору по даній справі - 20.05.2015 року.

Від позивача та відповідача клопотань про продовження строку розгляду справи з обґрунтуванням винятковості випадку та складності справи не надходило.

Також, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що між сторонами ведуться переговори щодо укладення мирової угоди.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності представників сторін та відповідних клопотань.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

31.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством "ГРІН БАНК", далі - "Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛІНА ЛТД", далі - "Позичальник" був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014, у відповідності до п. 1.1 р.1 якого "Банк" відкриває "Позичальнику" відкличну відновлювальну кредитну лінію і надає йому кредити (транши), ліміт заборгованості за якими в сумі не перевищує 1500000 грн. (надалі - кредит) на поповнення обігових коштів із сплатою 27% річних та кінцевим строком повернення не пізніше 28 липня 2017 року.

У відповідності до п. 1.2 р. 1 договору кредит "Позичальнику" надається повністю або частково в межах суми, зазначеної в п. 1.1 цього договору, на підставі письмової заяви "Позичальника" та за умови належного виконання "Позичальником" своїх зобов'язань за цим договором.

Згідно п. 2.2 р. 2 договору "Банк" видає "Позичальнику" кредит (транши) за умови наявності вільних кредитних ресурсів, шляхом перерахування суми кредиту (траншів) згідно з п. 1.2 цього договору на рахунок "Позичальника" № 0108 в ПАТ "ГРІН БАНК".

Як зазначається в п. 2.3 р. 2 договору проценти за користування кредитом розраховуються "Банком" виходячи із фактичної наданої суми кредиту та фактичного терміну користування ним. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту і не враховується день остаточного погашення кредиту; кількість днів для розрахунку процентів визначається методом факт/360; нарахування процентів здійснюється щоденно; "Позичальник" сплачує нараховані проценти в валюті кредиту щомісячно у строк, не пізніше 10 числа кожного місяця та в день строку погашення.

Згідно п. 2.4 р. 2 договору "Позичальник" одноразово сплачує "Банку" комісію за розгляд проекту у розмірі 1% від суми встановленого ліміту кредитної лінії, протягом 3-х банківських днів після підписання договору шляхом перерахування грошових коштів на рахунок в ПАТ "ГРІН БАНК"№6708, код банку 322324.

У відповідності до п. 2.6 р. 2 договору "Позичальник" зобов'язався погашати кредит за наступним графіком: щомісячно, починаючи з лютого 2015 року, рівними частинами в сумі 50000 грн. та кінцевим строком повернення не пізніше 28 липня 2017 р.

Як визначається в п.п. 3.2.4 п. 3.2 р. 3 договору "Банк" має право у будь-який момент припинити видачу кредиту та/або дострково витребувати надані раніше кредитні кошти та проценти за користування кредитом, сплати неустойки, відшкодування збитків, в тому числі й шляхом звернення стягнення на заставлене майно, у випадках:

-невиконання або неналежного виконання "Позичальником" та/або Іпотекодавцем/Заставодавцем умов цього договору, договору іпотеки/застави чи інших договорів, що забезпечують виконання зобов'язань за цим договором;

-несплати або прострочки "Позичальником" сплати процентів за користування кредитом або заборгованості за кредитом, як всієї так і її частини.

У відповідності до п.п. 3.3.3 п. 3.3 р. 3 договору "Позичальник" зобов'язався своєчасно та в повному обсязі виконати зобов'язання перед "Банком".

Згідно п. 6.10 договору про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014 року договір вступає в силу з дня його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

У відповідності до п. 6.11 р. 6 договору всі повідомлення та вимоги надсилаються "Банком" письмово на адресу "Позичальника" зазначену в розділі 7 цього договору. Повідомлення та вимоги "Банку" вважаються надісланими з моменту прийняття відділенням зв'язку листа до відправлення, про що буде свідчити відповідна відмітка відділення зв'язку.

До договору про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014 року між сторонами було укладено Додаток 1 "Згода юридичної особи-суб'єкта кредитної історії" від 31 липня 2014 року.

Також в подальшому до договору про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014 року між сторонами було укладено:

- Додатковий договір від 29 серпня 2014 року про внесення змін до договору про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31 липня 2014 року, згідно п. 1 якого сторони дійшли згоди пункт 1.1 розділу 1 "Предмет договору" викласти в новій редакції наступного змісту: "Банк" відкриває "Позичальнику" відкличну відновлювальну кредитну лінію і надає йому кредити (транши), ліміт заборгованості за якими в сумі не перевищує 1500000 грн., гривня (валюта) (надалі - кредит) на поповнення обігових коштів на закупівлю сировини із сплатою 30% річних (надалі-проценти) та кінцевим строком повернення не пізніше 28 липня 2017 року.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року з наступними змінами зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України №436-ІУ від 16 січня 2003 року з наступними змінами, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На виконання договору про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014 року позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1 412 114 грн. 42 коп. , що підтверджується:

- банківською випискою (особовий рахунок) з 31.07.2014 р. по 17.03.2015 р.

Як зазначається у позовній заяві, "Позичальник" протягом дії кредитного договору здійснив погашення на користь "Банку": 5647 грн. 88 коп. кредиту (серпень 2014 року-вересень 2014 року); починаючи з жовтня 2014 року до дня подання позову "Позичальник" не вчинив жодний дій на виконання обов'язків, взятих на себе згідно з умовами п.п. 2.3 і 2.6 кредитного договору; оскільки "Позичальник" вчинив несплату та прострочення сплати процентів у "Банку" виникло право вимагати від "Позичальника" дострокового повернення кредитних коштів і процентів за користування ними.

Як вбачається з Уточненого обґрунтованого розрахунку боргу по кредиту за договором про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014 року, сума несплаченого кредиту станом на 29.04.2015 року становить 1 406 466 грн. 54 коп., в тому числі 100000 грн - кредитна заборгованість,яку винесено на прострочку та 1 306 466 грн 54 коп -залишок непростроченої кредитної заборгованості.

Приймаючи до уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано жодних письмових заперечень щодо нарахування сум заборгованості за кредитним договором, а судом не здобуто доказів, які б свідчили про погашення суми такої заборгованості по тілу кредиту, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача: 1406466 грн. 54 коп. заборгованості по кредиту підлягають до задоволення як такі, що доведені позивачем у відповідності із ст.ст.33-34 ГПК України належними і допустимими доказами.

В позовній заяві №08-01/545 від 18.03.2015 року позивач просить суд стягнути з відповідача 98699 грн. 60 коп. - процентів за користування кредитом та 19925 грн. 02 коп. процентів за користування кредитом, що разом складає суму: 118624 грн. 62 коп. процентів за користування кредитом.

В розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви зазначено, зокрема, що:

-прострочена заборгованість за процентами за користування кредитними коштами (виникла 13.10.2014 р., частково погашалась, остаточно розрахунки припинились 11.02.2015 р.) станом на 17.03.2015 року включно становить - 98699 грн. 60 коп.;

-поточна заборгованість за процентами за користування кредитними коштами станом на 17.03.2015 року включно становить - 19925 грн. 02 коп.

З Уточненого розрахунку заборгованості по відсотках за користування кредитом згідно договору про відкриття кредитної лінії №2/1061/2014 від 31.07.2014 року вбачається, що позивач нарахував відповідачу 296021 грн. 87 коп. процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 28.04.2015 року; сума сплачених відповідачем процентів за користування кредитом складає 127200 грн. 41 коп.

Судом здійснено перерахунок процентів за користування кредитом за період з 01.08.2014 року по 17.03.2015 року включно, адже позивачем на заявлено про збільшення розміру позовних вимог та не подано доказів сплати судового збору у відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір".

За результатами здійсненого перерахунку суд вважає, що до задоволення підлягають позовні вимоги щодо стягнення 116213 грн. 36 коп. заборгованості по процентах за користування кредитом, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству (розрахунок відсотків за користування кредитом, здійснений судом, додано до матеріалів справи).

В частині позовних вимог щодо стягнення 2411 грн. 26 коп. процентів за користування кредитом слід відмовити, як необґрунтовано заявлених.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16 січня 2003 року, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22 листопада 1996 року, з наступними змінами, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що "платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін", а згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як визначається в п.4.1 р. 4 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 2/1061/2014 від 31.07.2014 року, за несвоєчасне погашення кредиту та/або сплату процентів, комісій "Банк" має право стягнути з "Позичальника" пеню у розмірі діючої на період прострочки подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки.

В позовній заяві №08-01/545 від 18.03.2015 року позивач просить суд стягнути з відповідача 1364 грн. 34 коп. пені за несвоєчасне повернення суми кредиту.

В розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви зазначено, зокрема, що пеня за несплату основного боргу згідно графіку (період нарахування з 02.03.2015 р. по 17.03.2015 року включно становить 1364 грн. 34 коп.

З розрахунку суми пені, нарахованої на тіло кредиту, який поданий позивачем в подальшому вбачається, що позивач нарахував відповідачу 7010 грн. 80 коп. пені на тіло кредиту за період з 02.03.2015 року по 28.04.2015 року.

Судом здійснено перерахунок суми пені, нарахованої на тіло кредиту за період з 02.03.2015 року по 17.03.2015 року включно, адже позивачем на заявлено про збільшення розміру позовних вимог та не подано доказів сплати судового збору у відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір".

За результатами здійсненого перерахунку суд вважає, що до задоволення підлягають позовні вимоги щодо стягнення 1257 грн. 53 коп. пені на суму боргу по кредиту, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству (розрахунок суми пені на тіло кредиту, здійснений судом, додано до матеріалів справи).

В частині позовних вимог про стягнення 106 грн. 81 коп. пені на тіло кредиту слід відмовити, як необґрунтовано заявлених.

В позовній заяві №08-01/545 від 18.03.2015 року позивач просить суд стягнути з відповідача 3301 грн. 65 коп. пені на суму боргу зі сплати процентів.

В розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви зазначено, зокрема, що пеня за непогашені своєчасно проценти (період нарахування з 12.02.2015 р. по 17.03.2015 р. включно становить 3301 грн. 65 коп.

З розрахунку суми пені, нарахованої на суму боргу по процентах, який поданий позивачем в подальшому вбачається, що позивач нарахував відповідачу 11011 грн. 95 коп. пені на суму боргу по відсотках за період з 12.02.2015 року по 28.04.2015 року.

Судом здійснено перерахунок суми пені, нарахованої на суму боргу по процентах за період з 12.02.2015 року по 17.03.2015 року включно, адже позивачем на заявлено про збільшення розміру позовних вимог та не подано доказів сплати судового збору у відповідності до ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір".

За результатами здійсненого перерахунку суд вважає, що до задоволення підлягають позовні вимоги щодо стягнення 3301 грн. 65 коп. пені на суму боргу по процентах, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству (розрахунок суми пені на заборгованість по відсотках, здійснений судом, додано до матеріалів справи).

20.04.2015 року від відповідача до матеріалів справи надійшло Заперечення № без номера від 17.04.2015 року на позов, в яких зазначено, зокрема, що відповідач вважає вимоги позивача незаконними, безпідставними та необгрунтованими, а тому необхідно відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі, зокрема,з наступних підстав.

31 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ГРІН БАНК", що має статус платника податків на загальних підставах в особі начальника Відділення № 3 в м. Івано-Франківськ "Львівської Регіональної Дирекції" ПАТ "ГРІН БАНК", з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛІНА ЛТД" (далі - Позичальник) в особі директора Чубака Б.В., який діє на підставі Статуту, з другої сторони, був укладений договір про відкриття кредитної лінії №2/1061/2014;

- 01.08.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "ГРІН БАНК", з однієї сторони, та ТОВ "ЕЛІНА ЛТД" , з другої сторони, був укладений договір банківського рахунку №0026/1061;

- відповідно до п. 1.1 Договору Банк зобов'язався відкрити позичальнику кредитну лінію у сумі 1500000 грн.;

- проте, Банк не виконав свого зобов'язання в повній мірі, адже Позичальник отримав кошти в сумі 1 406 466 грн. 54 коп.;

- на підставі Постанови Правління Національного банку України від 24.09.2014 р. №595/БТ, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 98 від 25.09.2014 року у ПАТ "ГРІН БАНК" запроваджено тимчасову адміністрацію;

- на підставі цієї постанови Клієнт не в змозі користуватися в повному обсязі правами, якими він наділений за умовами договору;

- 03.10.2014 р. ТОВ "ЕЛІНА ЛТД" листом вих. № 20 просила Банк погасити проценти за користування кредитною лінією згідно кредитного договору №2/1061/2014 від 31 липня 2014 року у сумі 33352 грн. 14 коп. за рахунок частини коштів, які знаходяться на поточному рахунку №0108 станом на 11.11.2014 р. у сумі 60497 грн. 43 коп.; проте, жодних заходів не було вжито і відповіді відповідач не отримав;

- ТОВ "ЕЛІНА ЛТД" мала і має наміри вчасно сплачувати кредитні зобов'язання за договором, проте, через зміну кредитора виникла незрозумілість, кому і на який рахунок сплачувати кошти, щоб в подальшому не виникло непорозумінь із несплатою кредитних зобов'язань;

- поточна заборгованість за кредитним договором виникла за лютий 2015 року; вимогу про виконання зобов'язань відповідач отримав 10.03.2015 року, кредитор вимагав дострокового виконання боргових зобов'язань в повному обсязі;

- 09.02.2015 р. Окружний адміністративний суд міста Києва видав постанову у справі №826/20045/14 за позовом ТОВ "Максімус і КО" та ТОВ "Марго Груп" до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Грін Банк" про визнання протиправними та скасування рішень №595/БТ від 24.09.2014 р. та №98 від 25.09.2014 р.; Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва позовні вимоги задоволено;

- 31.03.2015 року Київський апеляційний адміністративний суд у справі №826/20045/14, розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2015 року у справі за позовом ТОВ "Максімус і КО" та ТОВ "Марго Груп" до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Грін Банк" про визнання протиправними та скасування рішень, ухвалив в задоволенні апеляційних скарг Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - відмовити;

- зазначає, що позивач - ПАТ "ГРІН БАНК" є неналежним позивачем у справі;

- просить суд відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

13.05.2015 року від позивача надійшли Заперечення № 08-04/419 від 06.05.2015 року, в якому зазначено, зокрема, що:

- на сьогодні дійсно є прийняті постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 р. та Київського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 р. у справі №826/20045/14, відповідно до яких визнані протиправними та скасовані відповідні рішення Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про введення тимчасової адміністрації ПАТ "ГРІН БАНК";

- зазначені судові рішення стосуються виключно здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "ГРІН БАНК" та не можуть стосуватися здійснення ліквідації ПАТ "ГРІН БАНК" як окремої та самостійної процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку;

-відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється;

-відповідно до постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 р. № 40 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ГРІН БАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.01.2015 р. № 14 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ГРІН БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "ГРІН БАНК" з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб;

-з 23.01.2015 р. тимчасова адміністрація в ПАТ "ГРІН БАНК" була припинена, а скасування аж 31.03.2015 р. відповідних рішень Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про введення тимчасової адміністрації ПАТ "ГРІН БАНК" є безпредметним через відміну оскаржених рішень органами, які їх приймали, та пов'язаність із процедурою ліквідації банку;

-водночас, починаючи з 23.01.2015 р. по відношенню до ПАТ "ГРІН БАНК" розпочалася нова процедура ліквідації, що заснована на окремій підставі, а саме, внаслідок прийняття постанови Правління Національного банку України від 22.01.2015 р. №40 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ГРІН БАНК" та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.01.2015 р. № 14 "Про початок процедури ліквідації ПВАТ "ГРІН БАНК", що на цей час із моменту їх прийняття ніким не оскаржувалися та не скасовувалися, а відтак, є чинними та обов'язковими до виконання відповідними особами;

- на підставі цих рішень було призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ГРІН БАНК" Джуса Ю.М., який в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконує повноваження органів управління ПАТ "ГРІН БАНК"; до того ж, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 47 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку;

-зазначає, що на момент підписання позовної заяви постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 р. у справі №826/20045/14 не набрала законної сили і не могла жодним чином впливати на оцінку правомірності дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ГРІН БАНК" Джуса Ю.М. з підписання цієї позовної заяви;

-на даний час Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ГРІН БАНК" є Горбатюк Т.М., яка призначена у відповідності до рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 01.04.2015 р. №68; відомості про Уповноважену особу Фонду включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців;

-відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" якщо відомості , які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін;

-таким чином, зважаючи на те, що відомості про Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ГРІН БАНК" як керівника ПАТ "ГРІН БАНК" були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб як на момент подання позовної заяви, так і на цей час, твердження відповідача про те, що керівником ПАТ "ГРІН БАНК" є Пунько Н.О. не відповідає дійсності та приписам чинного законодавства України;

- як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; відтак, якщо припустити те, що відміна тимчасової адміністрації ПАТ "ГРІН БАНК" поновила повноваження Пунько Н.О., наступне рішення про ліквідацію ПАТ "ГРІН БАНК" стало підставою для її безумовного звільнення, яке на цей час не оскаржене та не оскаржується;

-таким чином, усі твердження відповідача, викладені ним у його Запереченнях є безпідставними та помилковими, а дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію ПАТ "ГРІН БАНК" щодо підписання позовної заяви та інших процесуальних документів є законними та правомірними.

На підтвердження зазначених в Запереченнях № 08-04/419 від 06.05.2015 року фактів позивач надав:

-копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на Публічне акціонерне товариство "ГРІН БАНК" від 14.04.2015 року, в якій зазначено особу, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори - Горбатюк Тетяна Миколаївна - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- копію Рішення №68 від 01.04.2015 року Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "ГРІН БАНК".

Суд погоджується із твердженнями позивача, викладеними в Запереченнях № 08-04/419 від 06.05.2015 року, зокрема, з огляду на діючі на даний час постанову Правління Національного банку України від 22.01.2015 р. №40 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ГРІН БАНК" та рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 23.01.2015 р. № 14 "Про початок процедури ліквідації ПВАТ "ГРІН БАНК", та положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

07.04.2015 року від позивача надійшла Заява № без номера від 01.04.2015 року про забезпечення позову, в якій позивач просить суд з метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті, накласти арешт на грошові кошти, в межах суми позову в розмірі 1 529 757 грн. 15 коп., які належать та знаходяться на поточному рахунку №0108 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІНА ЛТД" (ідентифікаційний код: 14056286; місцезнаходження: 46008, Тернопільська область, місто Тернопіль. вул. Подільська, буд. 37 А) в Публічному акціонерному товаристві "ГРІН БАНК" (ідентифікаційний код: 13550848; місцезнаходження: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд.17-21), № 7 у Публічному акціонерному товаристві Акціонерний Банк "Укргазбанк" (ідентифікаційний код 23697280; м. Київ, вул. Єреванська,1) або будь-яких інших рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІНА ЛТД" (ідентифікаційний код: 14056286; місцезнаходження: 46008, Тернопільська область, місто Тернопіль, вул.Подільська, буд. 37 А), виявлених державним виконавцем під час виконання ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову в справі №921/304/15-г/16.

Суд, вважає, що в задоволенні даної заяви про забезпечення позову слід відмовити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову; забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як визначається в ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наведене стосується і вимоги щодо забезпечення позову.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову; з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічні положення викладені у підпункті 1.1 пункту 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 р. № 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову".

Як визначається в п. 3 зазначеної вище Постанови умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову; про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо); cаме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В заяві № без номера від 01.04.2015 року про забезпечення позову позивач зазначає, зокрема, що на переконання позивача невжиття заходів до забезпечення позову до відповідача може утруднити виконання останнім рішення по суті позовних вимог, оскільки строки здійснення ліквідаційної процедури обмежені в часі та можуть бути коротшими від судового розгляду цієї справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Разом з тим, доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування обраного позивачем виду заходу до забезпечення позову позивач не подав, а також не надав доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення вимог позивача .

В заяві № без номера від 01.01.2015 року про забезпечення позову позивачем не наведено достатнього обґрунтування необхідності вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, в межах суми позову в розмірі 1 529 757 грн. 15 коп., які належать та знаходяться на поточному рахунку №0108 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІНА ЛТД" або будь-яких інших рахунках Товариства.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що подана заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.43,49, 82,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІНА ЛТД", вул. Подільська, 37 А, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 14056286 на користь Публічного акціонерного товариства "ГРІН БАНК", вул. Багговутівська, 17-21,Київ, адреса для листування: вул. Констянтинівська, 10, м. Київ , ідентифікаційний код 13550848:

- 1406466 грн. 54 коп. заборгованості по кредиту;

- 116213 грн.36 коп. - заборгованості по відсотках за користування кредитом;

- 1257 грн. 53 коп. - пені на суму боргу по кредиту;

- 3301 грн. 17 коп. - пені на суму боргу зі сплати процентів ;

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІНА ЛТД", вул. Подільська, 37 А, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 14056286:

- 30544 грн. 76 коп. судового збору в доход Державного бюджету України.

4. В решті позову відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 25 травня 2015 року

Суддя С.О. Хома