УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25 травня 2015 року Справа № 913/160/15

Провадження №33в/913/160/15

Господарський суд Луганської області у складі судді Драгнєвіч О.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брянківське управління шахтобудмеханізації", м.Харків

до Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації, м.Сєверодонецьк Луганської області

про стягнення 349164 грн 17 коп.,

В С Т А Н О В И В:

25.05.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Брянківське управління шахтобудмеханізації" звернулося до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації заборгованості в сумі 349164 грн 17 коп. за договором №199п від 15.11.2012.

Відповідно до приписів Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна відповідати формі та змісту, встановлених розділом VІІІ цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до абзацу 1 пп. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

Крім того, за змістом пункту 4.4 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що документи, які складаються в організації, повинні мати серед інших і такий обов'язковий реквізит, як підпис посадової особи.

В порушення вказаних приписів законодавства позовна заява від 20.05.2015 №82 директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Брянківське управління шахтобудмеханізації" Фоміним А.В. не підписана, що є підставою для повернення її без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому відношенні до ціни позову та у фіксовану розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Частиною другою вказаної статті передбачено, що ставки судового збору встановлюються в таких розмірах: із позовної заяви майнового характеру сплачується 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; із позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2015 рік", яким мінімальна заробітна плата з 01 січня 2015 року встановлена у розмірі 1218 грн 00 коп.

Оскільки позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення суми боргу в розмірі 349164 грн 17 коп., то відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір повинен бути сплачений в сумі 6983 грн 28 коп.

В порушення приписів п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору лише в сумі 595 грн 00 коп. (квитанція №G7-195 від 25.05.2015), тобто у розмірі на 6388 грн 28 коп. меншому ніж належить.

Зазначена обставина є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

До позовної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "Брянківське управління шахтобудмеханізації" додані письмові пояснення від 25.05.2015, в яких позивач зазначає, що при сплаті судового збору у інших справах №913/1058/14, №913/1073/14, №913/1079/14, №913/1072/14 було здійснено переплату судового збору на загальну суму 14510 грн 00 коп., що підтверджується, як вказує позивач, ухвалами за позовами №913/1058/14, №913/1073/14, №913/1079/14 та рішенням №913/1072/14.

В письмових поясненнях позивач просить з цієї суми переплати по інших справах здійснити зарахування 6358 грн 00 коп. в якості сплати судового збору у даній справі за позовом про стягнення заборгованості за договором №199.

Господарський суд звертає увагу на те, що в письмових поясненнях позивачем в якості додатків вказані зазначені процесуальні документи, які за твердженням останнього є підтвердженням наявної переплати судового збору. Однак, як встановлено судом під час розгляду позовних матеріалів, відповідні процесуальні документи відсутні, і до письмових пояснень долучені позивачем не були. Докази не здійснення повернення позивачем суми переплат судового збору з Державного бюджету України в матеріалах також відсутні.

Господарський суд роз'яснює позивачу, що положення спеціального Закону України "Про судовий збір" закріплює процесуальні гарантії щодо повернення надмірно сплаченого судового збору, можливість надання судом відстрочки/розстрочки, зменшення або звільнення від сплати судового збору у разі наявності відповідних підстав.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Повернення переплати судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Частиною 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що рішення про стягнення коштів, зокрема з Державного бюджету України, виконуються органами Державного казначейства України в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011 (із наступними змінами) затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевого бюджетів або боржників.

З огляду на викладене, позивач не позбавлений можливості звернутися до органів державної казначейської служби з відповідними заяви про повернення зайве сплачених сум судового збору в справах №913/1058/14, №913/1073/14, №913/1079/14, №913/1072/14 у відповідності до встановленого порядку.

Суд звертає увагу позивача на те, що а ні положення Господарського процесуального кодексу України, а ні Законому України "Про судовий збір" не передбачають можливості здійснення судом зарахування переплати судового збору наявного в зв'язку з розглядом судом інших справ, як того просить позивач, в рахунок оплати судового збору за розгляд нової позовної заяви.

Враховуючи зазначене, у задоволенні вказаного клопотання, яке викладене в письмових поясненні від 25.05.2015, слід відмовити за необґрунтованістю.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення та фіскальний чек органу поштового зв'язку.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарським судом досліджено, що в додатку до позовної заяви позивач зазначив, що ним надається оригінал квитанції про відправлення копії позовної заяви відповідачу, але вказаного документа у додатку не міститься, про що канцелярією господарського суду Луганської області складено відповідний акт від 25.05.2015.

Натомність на останньому аркуші поданої позивачем позовної заяви проставлений напис "получено заступник директора Департамента Л.І.Діденко 22.05.2005" та міститься підпис вказаної особи.

Суд не може прийняти зазначений напис у якості належного доказу про вручення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки позивачем не надано підтвердження повноважень, зокрема те, що Л.І. Діденко є заступником директора Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації, підпис особи не скріплений печаткою підприємства, штамп підприємства із реєстраційними реквізитами отримання вхідної кореспонденції також відсутній, з відмітки (за відсутності опису) не вбачається чи були отримані відповідачем окрім позовної заяви також копії доданих до неї документів як того вимагає ст.57 Господарського процесуального кодексу України.

Вищевказана обставина є суттєвою, оскільки приписами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач за відсутності направлення/вручення йому копії позовної заяви зі всіма доданими до неї документами, може бути позбавлений можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахування всіх обставин, на які посилається позивач, звертаючись до суду.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим господарським судом України в постанові від 18.12.2013 по справі №910/15306/13.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України надає можливість судді витребувати від сторін лише ті документи, які можуть бути необхідні саме для вирішення спору.

Як зазначено у ст.38 Господарського процесуального кодексу України, суд обмежений у праві самостійного витребування доказів. Тому суд у разі порушення позивачем ст.57 Господарського процесуального кодексу України не має права скористатися приписами ст.ст. 38, 65 Господарського процесуального кодексу України, а навпаки є зобов'язаним виконати вимоги ст. 63 зазначеного Кодексу України.

Господарський суд також вважає за необхідне звернути увагу Товариства з обмеженою відповідальністю "Брянківське управління шахтобудмеханізації" на необхідність дотримання вимог ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України про подання письмового доказу в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Крім того, пунктом 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Натомість, як вбачається з позовних матеріалів, позивачем додані копії, які належним чином не посвідчені (на аркушах копій доданих документів міститься лише підпис невстановленої особи), без відмітки "Згідно з оригіналом", зазначення ініціалів та прізвища особи, посади та дати засвідчення.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлені господарським судом обставини, а також враховуючи приписи ст.ст. 56, 57, п.п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню позивачу без розгляду.

За приписами ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 1, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В :

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Брянківське управління шахтобудмеханізації" позовну заяву від 20.05.2015 №82 та додані до неї документи без розгляду.

Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Брянківське управління шахтобудмеханізації", що повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток (тільки позивачу): на "33" аркушах, в т.ч. оригінал квитанції №G7-195 від 25.05.2015 про сплату судового збору в сумі 595 грн 00 коп. та акт господарського суду Луганської області від 25.05.2015.

Суддя О.В. Драгнєвіч