ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2015 р.Справа № 922/2511/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом ДП "Ковельське лісове господарство ", м. Ковель
до ТОВ "ТД Метпостач", м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

позивача - Максимук Т.В. - за дов.;

відповідача - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДП "Ковельське лісове господарство" звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, ТОВ "ТД Метпостач" суму попередньої оплати в розмірі 115 046,10 грн.

Представник позивача в призначене судове засідання з'явився, підтримує свої позовні вимоги.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

04.03.2015 р. між ТОВ "ТД Метпостач" (постачальником) та ДП "Ковельське лісове господарство" (покупцем) був укладений договір поставки № 04-03/15, згідно умов якого постачальник зобов"язується передати у власність покупця товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в рахунках-фактури, а покупець зобов"язується прийняти цей товар та провести його оплату на умовах та в порядку, визначених даним договором.

П. 3.1. договору передбачено, що постачальник здійснює поставку товару покупцю згідно усних замовлень покупця протягом 10 робочих днів з моменту отримання відповідного замовлення.

Так, згідно договору поставки, рахунку на оплату від 04.03.2015 р. № 4/03, платіжного доручення від 05.03.2015 р. та акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.03.2015 р. - 17.03.2015 р., ДП "Ковельське лісове господарство" перераховано грошові кошти в розмір 115046,10 грн. за товар -катанку d-6,5 мм (ГОСТ 30136-95).

Після того, як оплечений товар позивач не отримав, він звернувся до відповідача з листом-зверненням з проханням повернути кошти, але замовлений та оплачений товар позивачу не поставлений, сума попередньої оплати не повернута.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обов'язку в натурі (присудження до виконання обов'язку в натурі).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, позивач на адресу відповідача направив претензію № 138 від 16.03.2015 р., яку отримано директором підприємства відповідача, але відповідач ніяким чином на неї не відреагував, грошові кошти, отримані у якості попередньої оплати, не перерахував та товар не поставив.

Враховуючи, що відповідачем сума отриманої попередньої оплати не оспорена, відповідач не надав суду доказів про поставку товару за договором або повернення суми попередньої оплати, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою від повідальністю "ТД Метпостач" (61204, м. Харків, просп. Людвига Свободи, 50В, Код , р/р 3900 у АКІМ "Укрсіббанк", м. Харків, МФО 351005) на користь державного підприємства "Ковельське лісове господарство" (45006, Волинська область, м. Ковель, вул. Холмська, 46, Код , р/р 4805 у відділенні ВГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Луцьк, МФО 303440) попередню оплату в розмірі 115046,10 грн. та судовий збір в сумі 2300,93 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.05.2015 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа № 922/2511/15