ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 925/771/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «БАО», юридична адреса: м. Донецьк, вул. Артема, 90 (фактична адреса: м. Донецьк, вул. Брюсова, 2-Б; поштова адреса: м. Одеса, вул. Балківська, 33, к. 116)

до фізичної особи-підприємця Моловата Аурел Петровича, Черкаська область, Чорнобаївський район, с. Кліщинці

про стягнення 403 287,37 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Завальнюк Д.Ю. - за довіреністю,

від відповідача: не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «БАО» звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця Моловата Аурел Петровича про стягнення заборгованості за поставлену книжкову продукцію вітчизняного виробництва згідно договору поставки від 01.04.2013р. №30 в розмірі 403 287,37 грн., в тому числі: 274 964,00 грн. основного боргу, 105 873,25 грн. пені, 8 701,85 грн. 3% річних, 13 748,27 грн. штрафу та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, письмовий відзив не подав, представника у судове засідання не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду від 07.05.2015р. про порушення провадження у справі повернулась до суду з відміткою працівника пошти «за зазначеною адресою не проживає».

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та нез'явлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності відповідачем відповідає адресі, вказаній в реєстраційних документах відповідача та у витягу з ЄДР.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

01.04.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «БАО» (Постачальником - Позивач по справі), в особі директора Ігорькова Віктора Анатолійовича, що діє на підставі Статуту, та фізичною особою-підприємцем Моловата Аурел Петровичем (Покупцем - Відповідач по справі), який зареєстрований у ЄДР 16.06.2001p., номер запису №2 000374, було укладено договір поставки №30 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язується поставляти в обумовлений термін книжкову продукцію вітчизняного виробництва, без ПДВ згідно ст. 197.1.25 Податкового кодексу України (надалі - товар), а Покупець зобов'язується приймати й оплачувати зазначений товар на умовах та в строки, передбачені даним Договором. Товар постачається окремими партіями відповідно до видаткових і податкових накладних, що є додатками до цього Договору, і визначають асортимент, назву, кількість, відпускну ціну, загальну вартість продукції і термін розрахунків (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договору даний договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін.

Відповідно до п. 8.2 Договору термін дії цього договору закінчується 31 грудня 2013р. Закінчення терміну дії Договору не звільняє сторони від повного виконання взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до п. 3.1 Договору Постачальник відвантажує товар Покупцеві за цінами, що вказуються у видаткових накладних.

Відповідно до п. 3.2 Договору термін на розрахунок за поставлений товар складає 120 календарних днів, починаючи від дати, зазначеної у видатковій накладній, якщо інше не вказано у видаткових накладних або Додатковій угоді до Договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору Покупець здійснює оплату в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

На виконання умов Договору Постачальник в період з 13.05.2013р. по 14.03.2014р. здійснив поставку, а Покупець прийняв товар - книжкову продукцію вітчизняного виробництва на загальну суму 324 883 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 40-46):

- видаткова накладна №1295 від 13.05.2013р. на суму 77 675,00 грн.;

- видаткова накладна №5 від 09.01.2014р. на суму 117 862,50 грн.;

- видаткова накладна №41 від 13.01.2014р. на суму 4 800,00 грн.;

- видаткова накладна №478 від 07.02.2014р. на суму 4 200,00 грн.;

- видаткова накладна №554 від 13.02.2014р. на суму 11 200,00 грн.;

- видаткова накладна №957 від 14.03.2014р. на суму 70 113,50 грн.;

- видаткова накладна №958 від 14.03.2014р. на суму 39 032,00 грн.

Станом на 28.04.2015р. Покупець розрахувався частково та заборгував за поставлений товар (книжкова продукція) Постачальнику 274 964 грн. (без ПДВ).

Невиконання Покупцем взятих на себе зобов'язань стало підставою для звернення Постачальника до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Відповідач вимоги не заперечив, доказів погашення боргу не подав. Суд враховує відсутність заяв відповідача суду про об'єктивну неможливість подати суду заперечення проти позову. Доказів погашення однорідних вимог сторонами - не подано.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має грунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб'єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

За правовою природою договір поставки від 01.04.2013р. №30 є договором поставки і відповідає вимогам статті 712 ЦК України, якою передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки від 01.04.2013р. №30 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Згідно п. 3.1 Договору Постачальник відвантажує товар Покупцеві за цінами, що вказуються у видаткових накладних.

Позивач в період з 13.05.2013р. по 14.03.2014р. здійснив поставку, а Відповідач прийняв товар - книжкову продукцію вітчизняного виробництва на загальну суму 274 964,00 грн., що підтверджується видатковими накладними та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості та асортименту отриманої продукції не заявлено.

Факт наявності заборгованості підтверджується копією Договору, копіями видаткових накладних. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриману книжкову продукцію вітчизняного виробництва, в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, відповідач суду не подав. Заперечень проти отримання продукції відповідач не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар, який визначений п. 3.2 Договору - термін на розрахунок за поставлений товар складає 120 календарних днів, починаючи від дати, зазначеної у видатковій накладній, якщо інше не вказано у видаткових накладних або Додатковій угоді до Договору.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобов'язання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 274 964,00 грн. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.6.1. Договору у випадку порушення Покупцем термінів на розрахунок за постачений товар, останній сплачує Постачальнику штрафні санкції (пеню) у розмірі 0,1% від простроченої до сплати суми за кожний день прострочення. Пеня нараховується весь період часу, протягом якого Покупець порушує термін на розрахунок. В даному випадку діє пріоритет договору.

Відповідно до п.6.3. Договору у випадку, якщо термін на розрахунок за поставлений товар порушений більш ніж на 45 календарних днів, крім пені, Покупцеві нараховується штраф у розмірі 5% від простроченої до оплати суми.

У відповідності до п. 6.1 Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу:

35442,49 грн. пені за період прострочення з 13.05.2013р. по 10.09.2013р.; 33563,55 грн. пені за період з 09.01.2014р. по 09.05.2014р.;

1641,60 грн. пені за період з 13.01.2014р. по 13.05.2014р.;

1331,40 грн. пені за період з 07.02.2014р. по 07.06.2014р.;

3483,20 грн. пені за період з 13.02.2014р. по 13.06.2014р.;

19403,99 грн. пені за період з 14.03.2014р. по 12.07.2014р.;

11007,02 грн. пені за період з 14.03.2014р. по 12.07.2014р., з мотивів

прострочення оплати. Загальна сума пені складає 105873,25 грн.

Позивач також нараховує відповідачу:

2495,95 грн. штрафу за період прострочення з 13.05.2013р. по 10.09.2013р.;

4850,23 грн. штрафу за період з 09.01.2014р. по 09.05.2014р.;

240,00 грн. штрафу за період з 13.01.2014р. по 13.05.2014р.;

210,00 грн. штрафу за період з 07.02.2014р. по 07.06.2014р.;

560,00 грн. штрафу за період з 13.02.2014р. по 13.06.2014р.;

3440,49 грн. штрафу за період з 14.03.2014р. по 12.07.2014р.;

1951,60 грн. штрафу за період з 14.03.2014р. по 12.07.2014р. в розмірі 5% від простроченої до оплати суми. Загальна сума штрафу складає 13748,27 грн.

Вимоги обґрунтовані. Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон» з урахуванням строку прострочення оплати партії поставки, ставки 0,1% за кожен день за період прострочення - від суми боргу. Одночасне стягнення пені та штрафу передбачено договором, має різну природу санкцій за невиконання договору та не протирічить суті забезпечення виконання зобов'язання. Розрахунок вимоги виконано вірно. 105873,25 грн. пені та 13748,27 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі наявного грошового зобов'язання Позивачем нараховано Відповідачу 8701,85 грн. - 3% річних, які просить стягнути з відповідача. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Розрахунок виконано вірно. Стягненню підлягає 8701,85 грн. - 3% річних на користь позивача.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 8 065,74 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Моловата Аурел Петровича, Черкаська область, Чорнобаївський район, с. Кліщинці, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків , номер рахунку в банку невідомий

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «БАО», юридична адреса: м. Донецьк, вул. Артема, 90 (поштова адреса: м. Одеса, вул. Балківська, 33, к. 116), ідентифікаційний код 13529668, номер рахунку в банку невідомий

274 964,00 грн. основного боргу, 105 873,25 грн. пені, 8 701,85 грн. 3% річних, 13 748,27 грн. штрафу та 8 065,74 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 27.05.2015р.

Суддя Г.М. Скиба