номер провадження справи 30/88/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 Справа № 922/2413/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибоконсервний комбінат" (01001, м. Київ, вул. А.Городецького, 11; адреса для листування: 03179, м. Київ, пр. Палладіна, 44, корпус 8)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (84307, АДРЕСА_1)

про стягнення 54246,08 грн.,

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - Дараган О.Ю., довіреність № б/н від 06.01.2015 р.

від відповідача - не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибоконсервний комбінат" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 54246,08 грн. заборгованості за договором поставки продовольчих товарів № 1 від 16.01.2014 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.04.2015 р. у справі №922/2413/15 матеріали справи передано для розгляду за територіальною підсудністю до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., Довідкою про автоматичний розподіл справ між суддями від 20.04.2015 р., справу №922/2413/15 призначено до розгляду судді Кагітіній Л.П.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.04.2015 р. у справі № 922/2413/15 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження №30/88/15. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті. Судове засідання призначене на 28.05.2015 року.

За письмовим клопотанням представника позивача фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав додаткові пояснення та докази по суті спору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на норми ст.ст. 530, 610-625 ЦК України, ст.ст. 193, 229, 230 ГК України та умови укладено між сторонами договору. При цьому вказує, що відповідачу на виконання умов Договору №1 від 16.01.2014 року було поставлено товар, зобов'язання щодо оплати якого відповідачем належним чином не виконане, станом на дату подання позовної заяви до суду за відповідачем існує заборгованість за зазначеним Договором в розмірі 54246,08 грн.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Станом на дату прийняття рішення по даній справі, ухвали господарського суду направлялись учасникам судового процесу за визначеними у позовній заяві та в правовстановлюючих документах адресами, відповідачу на адресу: 84307, АДРЕСА_2, що співпадає з адресою місцезнаходження відповідача, визначеній у ЄДР (Витяг з ЄДР станом на 23.04.2015р.). Направлена на адресу відповідача ухвала від 20.04.2015 р. про порушення провадження у справі до господарського суду не поверталася. Таким чином, про час та місце слухання даної справи відповідач був повідомлений належним чином.

Згідно з листом Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 30.03.2015 р. №04-16-416, який видано відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 р. №875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», м. Краматорськ не входить до переліку населених пунктів, на території яких не здійснюється пересилання поштових відправлень.

Крім того, судом прийнято до уваги положення: інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.14 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції" та інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.14 № 01-06/2051/14 "Про внесення змін і доповнень до інформаційного листа ВГСУ від 12.09.14 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції" згідно з якими: учасник судового процесу (п. 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.14 №01-06/2051/14), який знаходиться на території проведення АТО, вважається належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому (…) згідно із ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

В пункті 15 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/675 від 14.08.2007 р. «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» (із змінами та доповненнями) зазначено, що у разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

В даному випадку суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.

Враховуючи вказане, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 28.05.2015 р. справу розглянуто по суті спірних правовідносин за наявними матеріалами, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16.01.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чорноморський рибоконсервний комбінат" (Продавцем, позивачем у справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупцем, відповідачем у справі) було укладено Договір поставки продовольчих товарів № 1 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник поставляє, а Покупець купує продовольчі товари, на умовах даного договору. Найменування, асортимент, номенклатура, кількість, зазначається в Специфікації. Специфікація являється невід'ємною частиною даного Договору (п. 1.1 Договору).

Згідно з пунктами 2.2.1 та 2.2.2 Договору Покупець зобов'язався прийняти товар по накладеним, згідно умов даного договору по якості, кількості та маркуванню; оплатити товар в строки, обумовлені в цьому Договорі.

За визначенням п. 3.2 Договору, розрахунки за цим Договором здійснюються в безготівковій формі в гривнях з відстрочкою платежу до 30 календарних днів з дати отримання Покупцем товару (партії товару) від Постачальника.

Пунктом 3.4 Договору визначено, що загальна ціна Договору - дорівнює загальній ціні всіх накладних на товар, які підписуються сторонами до даного Договору.

Відповідно до п.п. 11.1, 11.2 Договору договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення їх печатками. Договір дійсний до 31 грудня 2014 р. В тому випадку, коли зобов'язання по Договору будуть не виконані Сторонами чи однією із Сторін, то строк дії договору продовжується до повного виконання зобов'язань по даному договору.

Обставини справи свідчать, що позивачем на виконання умов Договору було передано відповідачу товар на загальну суму 187871,28 грн. за видатковими накладними: №85 від 28.01.2014 р., №404 від 14.03.2014 р., № 577 від 08.04.2015 р., № 936 від 06.06.2014 р., №989 від 13.06.2014 р., №1147 від 04.07.2014 р.

За доводами позивача, в порушення умов Договору, відповідачем взяте на себе зобов'язання щодо своєчасного здійснення оплати не виконано належним чином, що призвело до утворення у останнього заборгованості за Договором в сумі 54246,08 грн.

09.10.2014 р. позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про сплату боргу в розмірі 54246,08 грн. Вимогу про сплату заборгованості залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за поставлений товар по договору № 1 від 16.01.2014 р. в сумі 54246,08 грн. є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з якою господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на Договорі поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обов'язки: обов'язком позивача стало передання товару відповідачу, а обов'язком відповідача - прийняття товару і оплата його вартості на умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи копій видаткових накладних №85 від 28.01.2014 р., №404 від 14.03.2014 р., № 577 від 08.04.2015 р., № 936 від 06.06.2014 р., №989 від 13.06.2014 р., №1147 від 04.07.2014 р., позивач на виконання своїх договірних зобов'язань поставив відповідачу товар на загальну суму 187871,28 грн. Отримання відповідачем товару на вказану суму за зазначеними накладними підтверджується підписом та печаткою покупця на цих накладних, а також довіреностями на отримання продукції.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з приписами ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Умови здійснення розрахунків між Сторонами, узгоджено в п. 3.2 Договору, за змістом якого, відповідач зобов'язаний оплатити вартість товару протягом 30-ти календарних днів з дня його отримання.

В даному випадку граничним строком повного та остаточного розрахунку за Товар за останньою поставкою є: 04.08.2014 р.

09.10.2014 р. позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про сплату боргу в розмірі 54246,08 грн., відправлення якої підтверджується Списком № 595 поштових відправлень рекомендованих листів від 09.10.2014 р. (а.с. 29).

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого Товару, всупереч умов Договору та вимог закону належним чином не виконав, у зв'язку з чим, у останнього утворилася заборгованість за Договором в сумі 54246,08 грн.

Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов'язання, та факт несплати відповідачем у визначений зобов'язанням термін вартості отриманого товару суд вважає доведеним. Доказів погашення суми боргу відповідачем суду не надано.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно якої зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд вважає правомірними позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 54246,08 грн. основного боргу за договором і задовольняє їх в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обов'язок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку відповідач не скористався наданим йому законом правом відповідно до ст. 33 ГПК України, не надав до суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання зобов'язань за договором поставки щодо оплати отриманого від позивача товару.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибоконсервний комбінат» (м. Київ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м.Краматорськ Донецької області) задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (84307, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, розрахункові рахунки в установах банку не відомі) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморський рибоконсервний комбінат» (01001, м. Київ, вул. А.Городецького, 11; адреса для листування: 03179, м. Київ, пр. Палладіна, 44, корпус 8; , р/р 0830 у АТ «Сбербанку Росії» м. Київ, МФО 320627) 54246 (п'ятдесят чотири тисячі двісті сорок шість) грн. 08 коп. основного боргу та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 02.06.2015 р.