Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" травня 2015 р. Справа № 906/691/14.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Лозинської І.В., розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ) на дії та постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у справі № 906177/13

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

до: Комунального підприємства теплозабезпечення (м. Коростень)

про стягнення 7051364,44 грн

за участю представників сторін:

- від скаржника (стягувача): не прибув

- від боржника: Грищенко О.М. - представник за дов. від 05.01.2015

- від органу ДВС: не прибув

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 05.08.2014 у справі № 906/691/14 господарський суд Житомирської області стягнув з Комунального підприємства теплозабезпечення (м. Коростень) на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3550017,00 грн основного боргу; 136685,09 грн інфляційних; 259883,75 грн 3% річних; 550241,55 грн пені; 50433,60 грн судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.09.2014, залишеною в силі згідно з ухвалою Вищого господарського суду України від 24.11.2014, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

17.10.2014 на примусове виконання рішення суду першої та апеляційної інстанцій було видано наказ (а. с. 208 у т. 1).

14.04.2015 до господарського суду від ПАТ "НАК"Нафтогаз України" (м. Київ) надійшла скарга на дії та постанову державного виконавця про зупинення виконавчого провадження у справі № 906/691/14 за вих. № 14/2-600 від 07.04.2015 (а. с. 1 - 6 у т. 2), відповідно до якої скаржник (стягувач) просить визнати дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Житомирській області, а також постанову про зупинення виконавчого провадження від 01.04.2015 у справі № 906/691/14 неправомірними; зобов'язати Відділ примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Житомирській області відновити виконавче провадження ВП № 45934465 з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області від 17.10.2013 у справі № 906/691/14 (а. с. 1 - 6 у т. 2).

В обґрунтування поданої скарги зазначено, що за Рішенням Конституційного суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 у справі № 1-26/2012 обов'язкове зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень, на підставі положень п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу" (далі - Закон № 2711). Пунктом 1.4 ст. 1 Закону № 2711 встановлено що заборгованість - це підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена.

Як зазначено скаржником, загальна сума боргу, стягнутого за судовим рішенням у справі № 906/691/14 не була підтверджена учасниками розрахунків - стягувачем та боржником станом на 01.01.2013, а утворилась після встановленої законодавцем розрахункової дати; до того ж вона складається із сум боргу (інфляційні, 3 % річних, судовий збір), яка не віднесена до заборгованості за енергоносії та не визначена Законом № 2711 як фінансові санкції.

З огляну на викладене, зазначені обставини, на думку скаржника, ставлять під сумнів неупередженість державного виконавця та законність його дій при прийнятті оскаржуваної постанови, а також свідчать про те, що постанова про зупинення виконавчого провадження від 01.04.2015 ВП № 45934465 є безпідставною та порушує права і законні інтереси стягувача.

Ухвалою від 16.04.2015 господарський суд призначив засідання суду для розгляду вищевказаної скарги стягувача на дії та постанову державного виконавця.

Ухвалою від 12.05.2015 господарський суд розгляд скарги відклав.

Представник скаржника (стягувача) в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. В засіданні суду 12.05.2015 представник скаржника скаргу підтримав в повному обсязі з підстав викладеній у ній.

Представник боржника проти задоволення скарги на дії органу ДВС заперечив з підстав викладених у відзиві від 12.05.2015, вих. №658 (а. с. 16 - 18 у т. 2), згідно з яким зазначено, що Закон № 2711 не ставить зупинення виконавчого провадження у залежність від характеру заборгованості, строку та підстав її виникнення; внесення підприємства ПЕК до Реєстру підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості є самостійною безумовною підставою зупинення виконавчого провадження.

В засіданні суду представник боржника надала клопотання про долучення до матеріалів справи копій спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання №№ 1785, 1786 від 12.09.2014 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, з метою погашення заборгованості за природний газ, яка виникла у КП теплопостачання за договором від 28.12.2012 № 13/2660-ТЕ-10.

Представник органу ДВС в засідання суду не прибув. Згідно з надісланим до суду відзивом на скаргу за вих. № 3.4/6095 від 05.05.2015 (а. С. 19 - 21 у т. 2), управління ДВС ГУЮ у Житомирській області зазначило, що до обов'язків державного виконавця не входить перевіряти суть боргу, а лише сам факт віднесення боржника до реєстру підприємств ПЕК вже є підставою для обов'язкового зупинення виконавчого провадження по п. 15 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"; окрім того, вказаний Закон не пов'язує факт включення підприємств ПЕК у Реєстр підприємств ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, з моментом та підставами виникнення боргу цього підприємства, стягнення якого відбувається у період, протягом якого підприємство перебуває у даному Реєстрі.

Заслухавши пояснення представник боржника, розглянувши питання щодо обґрунтованості скарги стягувача, суд враховує таке.

За змістом ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Частиною 1 ст. 6 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 82 Закону боржник має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

В п. 2 ч. 3 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 № 14 зазначено, що стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції. Враховуючи, що примусове виконання судових рішень, постановлених господарськими судами здійснюють державні виконавці, скарги на дії чи бездіяльність останніх розглядаються господарськими судами за правилами ст. 121-2 ГПК України.

Вказане кореспондується з ч. 3 ст. 83 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно із ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З аналізу вище вказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв'язку з та щодо примусового виконання останніми рішень господарських судів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 17.10.2014 господарським судом Житомирської області виданий наказ на примусове виконання рішення суду від 05.08.2014 у справі № 906/691/14 про стягнення з КП Теплозабезпечення на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України":

- 3550017,00 грн основного боргу за фактично спожиті обсяги природного газу та послуги з його транспортування по договору від 28.12.2012 № 13/2660-ТЕ-10 за період з січня по грудень 2013 року включно, який підлягає оплаті до 14 числа місяця наступного за місяцем поставки газу;

- 136685,09 грн інфляційних втрат за зобов'язаннями лютого - квітня, жовтня - грудня 2013 року;

- 259883,75 грн 3% річних за зобов'язаннями січня 2013 року (з 14.02.2013 по 19.04.2013), лютого 2013 року (з 14.03.2013 по 20.12.2013), березня 2013 року (з 14.04.2013 по 25.02.2014), квітня 2013 року (з 14.05.2013 по 13.03.2014), жовтня 2013 року (з 14.11.2013 по 21.03.2014), листопада 2013 року (з 14.12.2013 по 02.04.2014), грудня 2013 року (з 14.01.2014 по 02.04.2014);

- 550241,55 грн пені за вказані вище періоди прострочення виконання зобов'язання;

- 50433,60 грн витрат по оплаті судового збору.

Заборгованість, що стягується по справі № 906/691/14, виникла внаслідок неповних розрахунків відповідача за отриманий природній газ, тобто, за енергоносії. Пеня, інфляційні втрати, 3% річних та судовий збір, які стягуються з боржника, також пов'язані з наявністю основного боргу, який у свою чергу виник внаслідок неповних розрахунків за енергоносії

Стягнута судом сума основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3% річних складається з сум, які нараховані після 01.01.2013.

29.12.2014, на підставі заяви стягувача від 18.12.2014. вих. № 14/2-92в (а. с. 23 у т. 2), державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Житомирській області було відкрито виконавче провадження № 45934465 за наказом господарського суду Житомирської області № 906/691/14 від 17.10.2014 (а. с. 26 у т. 2). Одночасно з прийнятою постановою, державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (а. с. 30 у т. 2).

09.01.2015 боржник звернувся до органу ДВС листом вих. № 15, згідно з яким просив зупинити виконавче провадження щодо стягнення на користь стягувача коштів на весь період участі підприємства - боржника у процедурі погашення заборгованості згідно із Законом № 2711 (а. с. 33 у т. 2).

В якості додатків до листа боржником було додано:

- копію наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 648 від 05.09.2013, відповідно до п. 1 якого Комунальне підприємство теплозабезпечення () внесено до Переліку підприємств паливно - енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону № 2711 (а. с. 35 у т. 2);

- копію виписки з реєстру підприємств паливно - енергетичного комплексу від 27.11.2014 вих. № 205/302 (а. с. 94 у т. 2).

01.04.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Житомирської області № 906/691/14 від 17.10.2014 до виключення боржника з реєстру підприємств ПЕК (а. с. 38 у т. 2).

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, зокрема, у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону № 2711.

В силу вимог ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець.

Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1 - 17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини, а з підстави, передбаченої пунктом 18 частини першої статті 37 цього Закону, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

Постанова про зупинення виконавчого провадження може бути оскаржена у десятиденний строк в порядку, встановленому цим Законом. Строки зупинення виконавчого провадження можуть бути скорочені судом.

Протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Нормами п. 3.7 ст. Закону № 2711 встановлено, що, на строк участі підприємства паливно - енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 01.01.2013, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", крім рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у зв'язку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, яка виникла до 01.01.2011, і боргу із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України.

Конституційним судом України у рішенні від 13.12.2012 № 18-рп/2012 (справа № 1-26/2012) дано роз'яснення п. 15 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у взаємозв'язку з положеннями ч. 1 ст. 41, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 115 ГПК України, п. п. 1.3, 1.4 ст. 1, ч. 2 ст. 2, абз. 6 п. 3.7 ст. 3 Закону № 2711 та зауважено, що обов'язкове зупинення виконавчого провадження і заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом № 2711.

Беручи до уваги приписи п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", п. п. 1.3, 1.4 ст. 1, ч. 2 ст. 2, абз. 6 п. 3.7 ст. 3 Закону № 2711 враховуючи рішення Конституційним судом України від 13.12.2012 № 18-рп/2012 суд зазначає, що для зупинення виконавчого провадження необхідно дві умови:

1) включення боржника до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу";

2) стягнення заборгованості, яка виникла у зв'язку з неповними розрахунками за енергоносії.

При цьому, п. 1.4 ст. 1 Закону № 2711 визначено, що заборгованість - це підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка підлягає сплаті за товари, роботи (послуги), спожиті у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена.

Судом встановлено, що станом на 27.11.2014 боржника внесено до реєстру підприємств паливно - енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону № 2711, доказом чого є виписка № 205/302 від 27.11.2014. Крім того, заборгованість, що стягується по справі № 906/691/14, виникла внаслідок неповних розрахунків боржника за отриманий природній газ, тобто, за енергоносії. Пеня, інфляційні втрати, 3% річних та судовий збір, які стягуються з боржника, також пов'язані з наявністю основного боргу, який у свою чергу виник внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

У своїй скарзі скаржник, зокрема, наголошує на тому, що на заборгованість, штрафні санкції, інфляційні та 3% річних, що нараховані на суму основного боргу, а також судовий збір у даній справі не можуть розповсюджуватися вимоги п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки абз. 6 п. 3.7 ст. 3 Закону № 2711 встановлено, що на строк участі підприємства паливно -енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року. Скаржник вважає, що виконавче провадження відносно заборгованості у даній справі, що виникла після 01.01.2013 року не може бути зупинене.

З огляду на викладене, жодним нормативно - правовим актом чинного законодавства України, яким регулюються умови і порядок виконання судових рішень та основи організації і діяльності державної виконавчої служби, обов'язку тлумачення судових рішень в контексті правової природи боргу, що підлягає стягненню в порядку Закону України "Про виконавче провадження", надання оцінки підставам і часу виникнення цього боргу на органи ДВС, або ж безпосередньо державних виконавців не покладені та, відповідно, до їх компетенції не належать.

Таким чином, доводи скаржника про те, що судами неправильно застосовано приписи п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", п. 3.7 ст. 3 Закону № 2711 не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду скарги.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги стягувача про визнання незаконними дій відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Житомирській області щодо винесення постанови від 01.04.2015 про зупинення виконавчого провадження № 45934465.

Дії державної виконавчої служби ГУЮ у Житомирській області щодо винесення оскаржуваної постанови від 01.04.2015 відповідають нормам п. 15 ч. 1 ст. 37, ч. 3 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 3.4, п. 3.7 ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу".

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ) від 07.04.2015, вих. № 14/2-600 відмовити.

Суддя Лозинська І.В.

1 - в справу

2 - стягувачу - рек., 3 - боржнику

4 - УДВС ГУЮ у Житомирській області, 10014, м. Житомир, майдан Соборний, 1