УХВАЛА

26 травня 2015 року Справа № 913/41/15

Провадження № 24пд/913/41/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Променергоавтоматика", м. Київ

до Сєвєродонецької міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2004 та визнання недійсною додаткової угоди

Суддя Рябцева О.В.

Секретар судового засідання Антонова І.В.

у засіданні брали участь:

від позивача - Сутковий А.М. - предст. за дов. від 25.09.2014 № 02-81;

від відповідача - не прибув.

Позивачем заявлені вимоги про:

- внесення змін до договору оренди землі від 01.06.2004 змінивши в преамбулі та розділі "Реквізити сторін" слова закрите акціонерне товариство "Променергоавтоматика" на слова публічне акціонерне товариство "Променергоавтоматика";

- визнання недійсною додаткової угоди без номера та дати (дата державної реєстрації - 07.11.2011) до договору оренди землі від 01.06.2004 № 152 з моменту її укладення.

На обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що на зборах акціонерів товариства, які відбулись 23.03.2012, прийнято рішення про перейменування товариства з закритого акціонерного на публічне акціонерне. 03.03.2015 позивач звернувся до міської ради з клопотаннями № 29/356 та № 30/357 щодо внесення відповідних змін до договору оренди землі. Відповідач листами від 20.03.2015 № 12-ЦНАП та № 13-ЦНАП відмовив у внесенні змін. Крім того, у 2011 році між сторонами у справі укладено додаткову угоду до договору оренди землі без номеру та дати, якою змінено нормативну грошову оцінку землі та відповідно розмір орендної плати. Оспорювана додаткова угода підписана сторонами на виконання рішення двадцятої (чергової) сесії шостого скликання Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка", яке в подальшому було скасовано постановою Сєвєродонецького міського суду від 03.08.2012 у справі № 2а/1227/3807/2012, та залишено без змін постановою Вищого адміністративного суду України від 01.04.2014. Також вказаними судовими рішеннями скасовується дія технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка, тобто відновлюється дія попередньої технічної документації з нормативної грошової оцінки землі. Таким чином, на час укладення спірної додаткової угоди та її державної реєстрації позивач не знав і не міг знати, про те, що рішення Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 прийнято з порушенням встановленої процедури, норм податкового і бюджетного законодавства, прав землекористувачів. Зазначені обставини, що існували на момент укладення та державної реєстрації спірної додаткової угоди були встановлені лише в ході судового розгляду відповідної адміністративної справи і стали підставою для визнання протиправним та скасування в судовому порядку рішення від 29.03.2011, на виконання якого було укладено спірну додаткову угоду.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує.

Зокрема, щодо внесення змін до договору оренди землі, відповідач вказує, що орендар не дотримався вимог ст.ст. 14, 30 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 207, 638, 653 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України і не надав відповідного проекту договору. Орендарю надано відповідь з пропозицією звернутись до міської ради з належно оформленим проектом угоди про внесення змін до договору оренди землі.

Стосовно визнання недійсною додаткової угоди відповідач вказує, що на момент укладання спірної додаткової угоди рішення Сєвєродонецької міської ради від 29.03.2011 № 431 було чинним і діяло в часі з 01.07.2011 по 01.04.2014. В пункті 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" у розгляді позовів про визнання недійсними правочинів, при вчиненні яких було застосовано нормативно-правові акти державних та інших органів, у подальшому скасовані (визнані нечинними або недійсними) згідно з судовими рішеннями, що набрали законної сили, господарським судам необхідно виходити з того, що сам лише факт такого скасування (визнання нечинним або недійсним) не може вважатися достатньою підставою для задоволення відповідних позовів без належного дослідження господарським судом обставин, пов'язаних з моментом вчинення правочину та з його можливою зміною сторонами з метою приведення у відповідність із законодавством. Отже при укладанні додаткової угоди не було жодних суб'єктивних чи об'єктивних факторів, які станом на день укладання додаткової угоди вказували на те, що рішення ради від 29.03.2011 № 431 оскаржується в судовому порядку та буде скасоване судом.

Відповідач зазначає, що господарський суд повинен враховувати приписи ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій визначено, що резолютивна частина постанови суду адміністративної юрисдикції повинна містити висновок суду по суті вимог та правові наслідки ухваленого рішення.

Згідно ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, Вищий адміністративний суд України в Інформаційному листі від 02.08.2010 № 1172/11/13-10 "Щодо анулювання реєстрації платників податку на додану вартість" визначав, що рішення суб'єкта владних повноважень є скасованими з моменту набрання постановою законної сили, тобто лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти, оскільки інакше буде заподіяно значно більшої шкоди суб'єктам правовідносин порівняно з відвернутою. В Інформаційному листі від 27.07.2010 № 1145/11/13-10 також наголошується, що скасування акта суб'єкта владних повноважень означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

В порядку адміністративного судочинства рішення ради визнано протиправним та скасовано, а отже припиняє свою дію на майбутнє.

Проте в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" зазначено, що скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта, а отже, Сєвєродонецький міський суд не міг, приймаючи постанову від 03.08.2012 у адміністративній справі № 1227/3807/2012, враховувати позицію, викладену у вищевказаній постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України. Таким чином, рішення ради є скасованим з дати набрання судовим рішенням законної сили, тобто з 01.04.2014.

Крім того, позивач звернувся за захистом свого порушеного права з пропуском 3-річного строку позовної давності.

Представник відповідача вдруге не прибув у судове засідання та заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради.

Представником позивача надано заперечення на відзив відповідача.

Враховуючи необхідність витребування додаткових пояснень у сторін, вирішити спір по суті у даному судовому засіданні не вбачається можливим, тому розгляд справи слід відкласти.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 86 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1.Розгляд справи відкласти на 09.06.2015 о 10 год. 00 хв.

2.Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м. Харків, проспект Леніна, 5 (кабінет № 219).

3.Зобов'язати відповідача - надати пояснення і документальне обґрунтування щодо доцільності припинення правовідносин на майбутнє, докази вжиття заходів з метою приведення договірних відносин у відповідність із законодавством.

4.Представники сторін повинні мати паспорт, довіреність (оригінал - для огляду, копію - для залучення в матеріали справи), а в необхідних випадках - документ, що посвідчує службове становище.

Суд попереджає, що за ненадання витребуваних судом документів і за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, на підставі п. 5 ст. 83 ГПК України може бути стягнутий штраф у сумі до 1700 грн.

Суддя О.В.Рябцева