ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" травня 2015 р.Справа № 922/1545/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс", м. Антрацит
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

від позивача - Гладкіх Т.А. (дов. № 1771/13-Н від 26.12.2013 року);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс" (відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 48729,75 дол. США та 1200,00 грн. з яких: 44194,86 дол. США - заборгованість по тілу кредиту, 4162,19 дол. США - заборгованість по відсоткам, 372,70 дол. США - пеня, 600, 00 грн. - штраф за ненадання фінансової звітності, 600, 00 грн. - штраф за ненадання довідок про заборгованість в інших банках та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 010/54-00/31ГУ/3 від 27.06.2008 року.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, витребувані судом документи не надав, про причину неявки на час розгляду справи суд не повідомив, про час та місце розгляду справи відповідно до пункту 3.9.1. Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Представник позивача у судовому засіданні 18.05.2015 року надав клопотання про долучення документів до матеріалів справи та про продовження строків вирішення спору визначеними ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи клопотання представників позивача про продовження строків вирішення спору, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Згідно ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Обставини справи свідчать про те, що задоволення вказаного клопотання не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін, тому, з урахуванням необхідності додаткового часу для повного і об'єктивного дослідження обставин справи і правильного вирішення спору по суті це клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем 18.05.2015 року через канцелярію суду подано заяву про зміну предмету позову (вх.№19846), у якій останній просить суд пункт 4 позовних вимог, викладених у позовній заяві від 16.03.2015 року №140-11-4-00/8/202 викласти у наступній редакції:

"Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Плюс" (місце реєстрації: Луганська обл., м.Антрацит, вул. Луганська, буд. 44, , р/р в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 304007) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (рахунок 290955437, МФО 300335, ОКПО 14305909, отримувач: "АТ Райффайзен Банка Аваль") заборгованість за кредитним договором №010/54-00/31ГУ/3 від 27.06.2008 року в сумі 478357,05 дол. США та 10 554,45 грн., з них:

44 194,86 дол. США - заборгованість по тілу кредиту;

4 162,19 дол. США - заборгованість по відсоткам;

9 354,45 грн. - пеня;

600,00 грн. - штраф за ненадання фінансової звітності;

600,00 грн. - штраф за ненадання довідок про заборгованість в інших банках."

Суд, вирішуючи питання про прийняття заяви про зміну предмету позову до розгляду, виходить з наступного.

Положеннями ч. 4 ст. 22 ГПК України визначено право позивача до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст. 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п. 3.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК України, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Дослідивши надану позивачем заяву про зміну предмету позову, судом встановлено, що до неї не додано доказів відправлення відповідачеві копії заяви та доданих до неї документів, що є підставою для її повернення на підставі ч. 1 п.6 статті 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява позивача про зміну предмет позову, підлягає залишенню без розгляду, як така, що не відповідає вимогам статті 57 згаданої ГПК України.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення грошових коштів в іноземній валюті у розмірі 48 729,75 дол. США.

Статтею 192 ЦК України передбачено, що 1. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Положеннями п. 14 Постанови Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Враховуючи викладене, з метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження усіх матеріалів справи та фактичних обставин спору, суд вважає за необхідне провести конвертацію позовних вимог у національну валюту України за курсом Національним банком України на день ухвалення рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін; неподання ними витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів та інше.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне розгляд справи відкласти у зв'язку із необхідністю повторного виклику відповідача у судове засідання та витребування документів по справі.

Керуючись статтями 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк розгляду вирішення спору встановленого ч. 1 ст. 69 ГПК України на 15 днів з 18.05.2015 року по 02.06.2015 року.

1. Розгляд справи відкласти на "25" травня 2015 р. о 10:45

2. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й під'їзд, 2-й поверх, кабінет № 201.

3. Зобов'язати сторони не менш ніж за три дні до початку судового засідання (через канцелярію) надати до суду:

Позивача:

- повідомити відповідача усіма можливими способами про час та місце розгляду справи(докази повідомлення надати до суду);

- виконати у повному обсязі вимоги ухвал суду від 20.03.2015 року та від 07.04.2015 року.

- детальний розрахунок позовних вимог з переведенням іноземної валюти в Українську за курсом, встановленим Національним банком України на день судового засідання;

- довідку щодо офіційного курсу валют Національного банку України станом на дату проведення судового засідання.

Відповідача:

- відзив на позовну заяву з документами в його обґрунтування;

- докази повного або часткового виконання зобов'язань відповідачем (банківські виписки про рух коштів на поточному рахунку відповідача, копії платіжних доручень відповідача, квитанцій, прибуткових касових ордерів тощо);

- контррозрахунок суми боргу та штрафних санкцій;

- довідку про номери поточних рахунків, відкритих в установах банків;

- забезпечити проведення звірки взаєморозрахунків.

Сторонам:

- документи, що посвідчують правовий статус;

- довіреність на представника (засвідчену копію до справи);

- представники сторін повинні мати паспорт, а в необхідних випадках документ, що посвідчує їх службове становище.

4. Явку представників сторін у судове засідання визнати обов'язковою.

Звернути увагу сторін, що у разі неявки їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами або залишити позов без розгляду.

5. Суд зазначає, що згідно приписів ч. 1, 2 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд виносить окрему ухвалу. Також зазначає, що невжиття заходів щодо окремої ухвали суду тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену статтею 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя О.О. Ємельянова