ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2015 р. Справа № 923/47/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу порушену

за позовом Херсонського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Голопристанської райдержадміністрації м. Гола Пристань, Херсонської області

до Відповідача-1: Бехтерської сільської ради с. Бехтери, Голопристанського району, Херсонської області

Відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Херсонрибгосп" м. Херсон,

про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею І-ХС № 000067 від 17.03.1998р.

за участю представників сторін:

- Серебрянський П.В. посвідчення № 024545 від 08.02.2014р.- прокурор відділу прокуратури Херсонської області

від позивача Голопристанської РДА - не прибув

від відповідача-1: Коваленко А.І. довіреність № 628 від 01.12.2014 р.

від відповідача-2: не прибули

Відповідно до ч.3 ст. 4-4 Господарського процесуального кодексу України судовий процес фіксується технічними засобами та відображається у протоколі судового засідання.

в с т а н о в и в:

Херсонський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Голопристанської райдержадміністрації м. Гола Пристань, Херсонської області звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до Відповідача-1: Бехтерської сільської ради с.Бехтери, Голопристанського району, Херсонської області та Відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Херсонрибгосп" м. Херсон, про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею І-ХС № 000067 від 17.03.1998р.

Ухвалою від 17.01.2015р. суд прийняв позовну заяву, порушив провадження у справі та призначити справу до розгляду.

Цією ж ухвалою суд зобов'язав відповідачів 1 та 2 надати відзив по суті позову з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин. ПАТ "Херсонрибгосп" надати чинний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Ухвалою від 17.02.2015р. (т.1, а.с.52-53) суд відклав розгляд справи на 04.03.2015р. у зв'язку з неявкою позивача Голопристанської районної державної адміністрації та для надання прокурором матеріалів перевірки, за клопотанням відповідача-2.

Ухвалою від 04.03.2015р. (т.2, а.с.65-66) суд відклав розгляд справи на 20.03.2015р., оскільки відповідач-2 заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою представника. Цією ж ухвалою суд задовольнив заяву представника відповідача-1 про продовження строку розгляду спору в межах ст.69 ГПК України на п'ятнадцять днів до 31.03.2015р. та зобов'язав Херсонського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері надати документи на підтвердження повноважень для звернення до суду з відповідним позовом, а також документи здійсненої перевірки.

Після судового засідання 04.03.2015р. до суду надійшла заява прокурора Херсонської області про відмову від позову (т.1, а.с.67).

19.03.2015р. (т.2, а.с.1) прокурор Херсонської області подав заяву про відкликання заяви про відмову від позову, якою просить продовжити розгляд справи по суті.

Представник прокурора Херсонської області подав до суду документи про наступне.

У зв'язку з прийняттям Закону України від 14.10.2014р. № 1297- VII "Про прокуратуру", з метою удосконалення організації роботи органів прокуратури Херсонської області Генеральним прокурором України видано наказ від 05.12.2014р. № 158 ш (т.2, а.с.10, а.с.13-16), яким ліквідовано у структурі та штатному розписі прокуратури Херсонської області Херсонську прокуратуру з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері та Херсонську міжрайонну прокуратуру з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері.

Відповідно до п.2 цього ж наказу у штатному розписі прокуратури Херсонської області встановлено посади з аналогічними функціями та обсягом повноважень.

Ухвалою від 20.03.2015р. (т.2, а.с. 7-8) суд відклав розгляд справи на 30.03.2015р. у зв'язку з поданням прокурором заяви про зупинення провадження у справі (т.2, а.с.2) без надання належних доказів на обґрунтування необхідності зупинення провадження та неявкою в судове засідання представника позивача.

Ухвалою від 30 березня 2015р. суд визначив здійснити розгляд справи у розумні строки, з урахуванням приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Європейської конвенції з прав людини).

Цією ж ухвалою розгляд справи відкладено на 14 квітня 2015р. , явку в засідання представників сторін з доказами про повноваження, визначеними ст. 28 ГПК України, визнано обов'язковою.

Відповідно до п.4 ухвали від 30 березня 2015р. суд зобов'язав сторони надати суду

- прокуратуру Херсонської області - матеріали прокурорської перевірки, що стали підставою для заявлення позову.

- Голопристанську РДА - письмово повідомити про підтримання / не підтримання позову, з доданням належних та допустимих доказів згідно ст.ст. 32 - 34 ГПК України.

Прокурор надав до суду матеріали прокурорської перевірки, які стали підставою для заявлення даного позову - постанову про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів від 12.08.2014р. № 45/47вих.14 - т.2, а.с.22-45) з додатками.

В судовому засіданні 14.04.2015р. судді Пінтеліній Т.Г. представником відповідача-1 було заявлено відвід. (т.2, а.с.46-48) Для розгляду заяви про відвід в судовому засіданні оголошено перерву до 15.04.2015р.

Ухвалою від 15.04.2015р. заяву Бехтерської сільської ради про відвід судді відхилено (т.2, а.с. 53-54).

Ухвалою від 15.04.2015р. (т.2, а.с.55-56) розгляд справи відкладено на 05.05.2015р. (перебування судді у щорічній додатковій відпустці з 16.04.2015р. до 05.05.2015р.) у зв'язку з неявкою в судові засідання позивача.

В судовому засіданні 05.05.2015р. суд зазначив, що станом на 05 травня 2015р. позивач Голопристанська РДА не виконала вимог суду та не повідомила про підтримання / не підтримання позову, з доданням належних та допустимих доказів згідно ст.ст. 32 - 34 ГПК України. Аналогічні вимоги суду містились також у попередніх ухвалах по справі, проте також не виконані позивачем. Вказані вище факти свідчать про наявність суттєвих недоліків в діяльності державного органу Голопристанської районної державної адміністрації.

Відповідно до частини 1 статті 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Тривалий розгляд даної справи обумовлений, зокрема, ставленням та процесуальною поведінкою позивача - Голопристанської районної державної адміністрації, яка не направляє свого представника для участі у справі, не виконує вимог суду.

За таких обставин суд виніс окрему ухвалу (т.2, а.с.60) та направив її до Голопристанської районної державної адміністрації .

Ухвалою від 05.05.2015р. розгляд справи відкладено на 13.05.2015р. В судовому засіданні 13.05.2015р. оголошено перерву до 15.05.2015р. на клопотання прокурора про ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні 15.05.2015р. оголошено перерву до 25.05.2015р. у зв'язку з наданням прокурором додаткових обґрунтувань позовних вимог (т.2, а.с.66-68) та додаткових пояснень відповідача-1 Бехтерської сільської ради.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши представників прокурора та відповідачів суд встановив наступне.

Херсонський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі Голопристанської райдержадміністрації звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до Відповідача-1: Бехтерської сільської ради та Відповідача-2: ПАТ "Херсонрибгосп" про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею І-ХС № 000067 від 17.03.1998р. обґрунтовуючи позовні вимоги наступним.

Згідно зі ст. 121 Конституції України, ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону 1991р. ) на органи прокуратури України, які становлять єдину систему, покладаються функції з представництва інтересів держави в суді, по полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави.

Херсонською міжрайонною прокуратурою з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в ході проведеної перевірки встановлено, що державним актом на право постійного користування землею І-ХС № 000067 від 17 березня 1998 року, виданого начебто на підставі рішення Бехтерської сільської ради народних депутатів від 10 березня 1998 року № 23 посвідчено право Херсонського обласного державного сільськогосподарського рибоводного підприємства, правонаступником якого є відповідач-1 - Публічне акціонерне товариство "Херсонрибгосп", на постійне користування земельною ділянкою площею 145,8 га на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Відповідно до Публічної кадастрової карти зазначена земельна ділянка обліковується як землі державної власності.

В той же час, вищевказаний державний акт на право постійного користування землею має бути визнаним недійсним з наступних підстав.

Як зазначено у п. 2.3. Постанови Пленуму ВГСУ від 17.05.2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Разом з тим право, посвідчене державними актами, є похідним від відповідного рішення органу державної влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи в користування, а тому з огляду на приписи частини першої статті 16 ЦК України та статті 152 ЗК України захист прав осіб на земельні ділянки не може здійснюватися лише шляхом визнання відповідного державного акта недійсним, якщо рішення, на підставі якого видано цей державний акт, не визнано недійсним у встановленому порядку.

Як було встановлено за результатами прокурорської перевірки, рішення № 23 від 10 березня 1998 року про надання Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству, правонаступником якого є ПАТ "Херсонрибгосп", Бехтерською сільською радою народних депутатів не приймалося.

Так, на запити Херсонського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері з Архівного відділу Голопристанської районної державної адміністрації отримано переліки рішень сесій Бехтерської сільської ради за період з 01.01.1998 по 01.04.1998 р., з яких вбачається, що питання про надання Херсонському бласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству в постійне користування земельної ділянки площею 145,8 га на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області на сесійному засіданні ради не розглядалося, а за № 23 від 10.03.1998 року було прийнято рішення виконавчого комітету Бехтерської сільської ради "Про відміну рішення за № 6 від 13.01.1998 року "Про виплату компенсації за використання особистого легкового автотранспорту голові сільської ради Позднякову В.З.".

За статтями 142, 144 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 45 Цивільного кодексу України від 18.07.1963 р. (в редакції чинній на 1998 рік) передбачено, що недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Відповідно до ст. 48 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. (в редакції чинній на 1998 рік) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемляє особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 р. (в редакції чинній на 1998 рік), розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 р. ( в редакції чинній на 1998 рік) сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Крім того, ст. 19 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 р. (в редакції чинній на 1998 рік) передбачено, що підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних Депутатів, яка має право надавати земельні ділянки. Клопотання про відведення ділянок, що надаються Верховною Радою України, подаються до обласної, Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів.

До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали.

Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до ст. 25, пункту 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на 1998 рік) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Враховуючи відсутність землевпорядної документації (проекту відведення земельної ділянки), що підтверджується відповідними відомостями Держкомзему, відсутність рішення відповідного органу місцевого самоврядування про надання в постійне користування земельної ділянки площею 145,8 га на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству, останнє не набуло відповідного права, а отже, державний акт № I-ХС № 000067 від 17 березня 1998 року має бути визнаний недійсним, як такий, що суперечить положенням ст. ст. З, 19 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990р. (в редакції чинній на 1998 рік), ст. 25, пункту 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на 1998 рік).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Порушення інтересів держави полягає в тому, що внаслідок порушення вимог земельного законодавства України органом місцевого самоврядування (Бехтерською сільською радою) Херсонське обласне державне сільськогосподарське рибоводне підприємство, правонаступником якого є ПАТ "Херсонрибгосп", отримало безпідставно у постійне користування земельну ділянку площею 145,8 га, чим завдано шкоду державним інтересам.

Як зазначено в Постанові Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 № 7 «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. № З-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України) під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст.ст. 13, 19 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи виконавчої влади в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. п. «а» ч. І ст. 17 Земельного України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства.

Таким чином, позовна заява заявлена в інтересах Голопристанської районної державної адміністрації, оскільки на теперішній час саме вказаний орган, уповноважений здійснювати розпорядження зазначеною земельною ділянкою, а наявність державного акту № І-ХС 000067 від 17 березня 1998 року унеможливлює вирішення районною адміністрацією питань пов'язаних з розпорядженням земельною ділянкою державної власності.

Відповідач-1 Бехтерська сільська рада надала відзив по суті позовних вимог та повністю визнає позовні вимоги, вважає позовну заяву такою , що підлягає задоволенню.

Як було встановлено за результатами прокурорської перевірки, рішення № 23 від 10 березня 1998 року про надання Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству, правонаступником якого є ПАТ "Херсонрибгосп", Бехтерською сільською радою народних депутатів не приймалось. Додатки знаходяться у позовній заяві.

За статтями 142,144 Конституції України, до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органам місцевого самоврядування з межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Статтею 45 Цивільного кодексу України від 18.07.1963 року ( в редакції чинній на 1998 рік) передбачено, що недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Відповідно до ст.. 48 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року ( в редакції чинній на 1998 рік) недійсною є та угода , що не відповідає вимогам закону.

Крім того ст. З Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 року ( в редакції чинній на 1998 рік) передбачено розпорядження землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх.

Відповідно до ст.19 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 року ( в редакції чинній на 1998 рік) розпорядниками земель лісового і водного фонду є районні , міські ради народних депутатів, за межами населених пунктів. Дана земельна ділянка є водним фондом місцевого значення і знаходиться за межами населених пунктів .

Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів у межах своєї компетенції. Виключно на планерних засіданнях вирішуються питання регулювання земельних відносин .

Враховуючи відсутність землевпорядної документації ( проекту відведення земельної ділянки), що підтверджується відповідними відомостями Держземагенства , відсутність рішення відповідного органу про надання у постійне користування земельної ділянки площею 145.8 га на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству , останнє не набуло відповідно права на спірну земельну ділянку.

На підставі представлених доказів ( архівних довідок) зазначене рішення № 23 від 10 березня 1998 року про надання Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству є незаконним та підробленим, а отже, державний акт 1-ХС № 000067 від 17 березня 1998 року має бути визнаний недійсним .

Відповідач-2 ПАТ "Херсонрибгосп" позов не визнає, оскільки позовна заява не містить посилань на чинні правові норми, а саме - норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, на підставі яких суд повинен визнати акт органу місцевого самоврядування недійсним, а ПАТ "Херсонрибгосп" повинен повернути по акту прийому-передачі земельну ділянку Голопристанській райдержадміністрації Херсонської області.

Суд зазначає, що предметом спору у даній справі є визнання недійсним не акт органу місцевого самоврядування, а державний акт 1-ХС № 000067 від 17 березня 1998 року на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідач-2 вважає, що не відповідає дійсності твердження у позовній заяві про відсутність у ПАТ" Херсонрибгосп" правових підстав користування спірною земельною ділянкою.

Відповідно до норм діючого законодавства у грудні 1998 року була здійснена зміна організаційно - правової форми юридичної особи шляхом перетворення державного підприємства - Херсонського обласного державного сільськогосподарського рибоводного підприємства у господарське товариство - відкрите акціонерне товариство "Херсонрибгосп", до якого перейшли усі права, обов'язки, майнові і виробничі активи, право власності та інші речові права - володіння, користування, господарського відання, оперативного управління попередньої юридичної особи.

Відкрите акціонерне товариство «Херсонрибгосп» було засновано компетентним та повноважним органом державної влади відповідно до положень Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 р. № 2163-ХП ( в ред. від 19.02.1997 р. № 89/97-ВР), Закону України «Про особливості приватизації в агропромисловому комплексі» від 10.06.1996 р. № 290/96-ВР, постанови Кабінету Міністрів України № 1099 від 11.09.1996 р. «Про затвердження порядку перетворення в процесі приватизації державних, орендних підприємств і підприємств із змішаною формою власності у відкриті акціонерна товариства», постанови Кабінету Міністрів України № 755 від 19.07.1996 р. «Про прискорення приватизації майна в агропромисловому комплексі та спрощення процедури її проведення».

При цьому були враховані специфічні особливості приватизації майна рибоводних підприємств, врегульовані Положенням про порядок приватизації майна підприємств і організацій рибної галузі, затвердженим спільним наказом Фонду держаного майна України та Міністерства рибного господарства України від 11.10.1996 р. №1218/174 (із змінами та доповненнями), щодо збереження профільності, технологічної єдності виробництва та цілісності майнового комплексу.

План приватизації цілісного майнового комплексу Херсонського обласного державного сільськогосподарського рибоводного підприємства і його умови погоджено з Фондом держаного майна України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.1998 р. № 803 «Про внесення змін і доповнень до порядку погоджень з Кабінетом Міністрів України приватизації об'єктів державної масності» (лист №10-30-1228 від 18.12.1998 р.).

Цей приватизаційний план затверджено наказом регіонального відділення Фонду держаного майна України по Херсонській області №1115 від 28.12.1998 р. «Про створення ВАТ "Херсонрибгосп" шляхом приватизації та перетворення Херсонського обласного державного сільськогосподарського рибоводного підприємства у відкрите акціонерне товариство», у відповідності до пункту 4 якого ВАТ "Херсонрибгосп" визначено правонаступником ХОДСРП, з передачею йому державного майна цілісного майнового комплексу для створення статутного фонду та в управління, обслуговування і використання за призначенням.

Вищенаведене повністю співпадає із положеннями ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна», ст. 191 ЦК України, яким визначено, що підприємства приватизуються лише як єдині майнові комплекси, до складу яких входять всі види майна, призначені для їх діяльності, включаючи земельні ділянки та законодавчо є нерухомістю.

При утворення ВАТ "Херсонрибгосп" його засновником, яким є регіональне відділення Фонду держаного майна України по Херсонській області, господарському товариству у складу цілісного майнового комплексу серед іншого нерухомого майна був переданий водогосподарський об'єкт з відтворення рибних запасів, яким є Новочорноморська рибоводно-меліоративна станція, розташована поряд с селом Новочорномор'я в адміністративних межах території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Відповідач-2 вважає, що у складі Новочорноморської РМС ВАТ "Херсонрибгосп" отримало озеро Кругле площею 143,56 га та земельну ділянку площею 2,24 га, з розташованими на ній будівлями і спорудами господарського призначення, які у подальшому у вигляді об'єктів нерухомості увійшли до складу статутних фондів ЗАТ "Херсонрибгосп" та ПАТ "Херсонрибгосп". Розмір статутного капіталу акціонерного товариства з 1998 року є незмінним та у грошовому еквіваленті складає 1509100,00 грн.

Факт отримання господарським товариством у 1998 році земельної ділянки площею 145,8 га з розміщеною на ній Новочорноморської рибоводно-меліоративної станції, на переконання відповідча-2, підтверджується Планом приватизації цілісного майнового комплексу Херсонського обласного державного сільськогосподарського рибоводного підприємства (підпункт 2 пункту 3.16.) та Переліком нерухомого майна переданого у власність відкритому акціонерному товариству (інв. №6001, 6002, 6006, 6007, 6008, 6009, 6011).

Вказана земельна ділянка загальною площею 145,8 га раніше, відповідно до рішення Бехтерської сільської Ради народних депутатів Голопристанського району Херсонської області від 10.03.1998 р. №23 згідно з планом землекористування була надана в постійне користування Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству саме під розміщення рибної ділянки Новочорноморської рибоводно-меліоративної станції, що засвідчено державним актом на право постійного користування землею серії І-ХС №000067, виданим зазначеним вище органом місцевого самоврядування 17 березня 1998 року, відповідно до положень ст. 19 Земельного кодексу УРСР від 18.12.1990 р. про повноваження у наданні земельних ділянок сільськими радами за межами сіл для сільськогосподарського використання державному підприємству - виробнику сільськогосподарської продукції.

При цьому відповідач-2 зазначає, що з 1998 р. по 2008 р. в управлінні відкритим акціонерним товариством "Херсонрибгосп" та розпорядженні його майновими активами, включаючи об'єкти нерухомості Новочорноморської РМС і земельну ділянку під цим відокремленим структурним підрозділом, безпосередньо брав участь уповноважений орган державної влади в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, як засновник господарського товариства та власник пакету акцій у розмірі 1515200 штук на загальну суму 378800,00 грн. що складає 25,1% статутного фонду цього підприємства.

Зазначені доводи відповідч-2 не приймаються до уваги судом, виходячи з наступного.

Факт правонаступництва ПАТ "Херсонрибгосп" прав та обов'язків ВАТ "Херсонрибгосп" та Херсонського обласного державного сільськогосподарського рибоводного підприємства є доведеним наданими відповідачем-2 статутними документами, іншими сторонами не оспорюється і не є предметом спору у справі.

Право власності або користування будь-якими землями державної або комунальної власності набувається лише в межах та на підставах і в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Таке право користування земельною ділянкою державної власності не могло бути надано відповідачу-2 у процесі приватизації, і не може посвідчуватись планом приватизації або іншими приватизаційними документами.

Крім того, жоден з наданих відповідачем-2 документів про приватизацію цілісного майнового комплексу Херсонського обласного державного сільськогосподарського рибоводного підприємства не містить посилання на державний акт на право постійного користування землею І-ХС № 000067 від 17.03.1998.

Прокурор додатково обґрунтовує позовні вимоги наступним. При поданні позовної заяви вимоги обґрунтовано тим, що Бехтерською сільською радою народних депутатів рішення № 23 від 10.03.1998 про надання у постійне користування земельної ділянки площею 145,8 га на території Бехтерської сільської ради Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству, правонаступником якого є відповідач - 2 ПАТ "Херсонрибгосп", не приймалось. Відповідно державний акт на право постійного користування землею І-ХС №000067 від 17.03.1998 є незаконним, оскільки відсутня правова підстава для його видачі.

Відповідно до листа відділу Держземагентства у Голопристанському районі № 01-10/2737 від 16.10.2014р., вказана земельна ділянка площею 145,8 га розташована в адміністративних межах Бехтерської сільської ради та відноситься до земель водного фонду.

Разом з цим, згідно ст. 19 Земельного кодексу України (в редакції чинній на 1998 рік) сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. Міська Рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста.

Районні, міські, в адміністративному підпорядкуванні яких є район, Ради народних депутатів надають земельні ділянки за межами населених пунктів:

- із земель запасу для сільськогосподарського використання;

- із земель лісового і водного фонду у випадках, передбачених статтями 77 і 79 цього Кодексу;

- для ведення селянського (фермерського) господарства, у разі відмови в наданні земельної ділянки сільською, селищною Радою народних депутатів.

У відповідності до ст. 79 Земельного кодексу України ( в редакції чинній на 1998 рік) землі водного фонду, що є в користуванні водогосподарських підприємств і організацій, можуть надаватися за рішенням районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів у тимчасове користування для сінокосіння і риборозведення.

Виходячи з наведеного, законом, визначається, що набуття права постійного користування землями водного фонду відноситься до виключної компетенції районних, міських рад народних депутатів.

Таким чином, Бехтерська сільська рада не тільки не приймала рішення № 23 від 10.03.1998 про надання у постійне користування земельної ділянки площею 145,8 га на території Бехтерської сільської ради Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству, правонаступником якого є відповідач-2 ПАТ "Херсонрибгосп", а й у відповідності до норм ст.ст. 19,77,79 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на 1998рік) не мала відповідного права.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України, ( в редакції Закону від 18 грудня 1990 року № 561-XII, введеного в дію Постановою ВР № 562-XII від 18.12.90р.) сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Міська Рада народних депутатів надає земельні ділянки (крім ріллі і земельних ділянок, зайнятих багаторічними насадженнями) для будь-яких потреб у межах міста.

Районні, міські, в адміністративному підпорядкуванні яких є район, Ради народних депутатів надають земельні ділянки за межами населених пунктів:

із земель запасу для сільськогосподарського використання;

із земель лісового і водного фонду у випадках, передбачених статтями 77 і 79 цього Кодексу;

для ведення селянського (фермерського) господарства, у разі відмови в наданні земельної ділянки сільською, селищною Радою народних депутатів.

Обласні Ради народних депутатів надають земельні ділянки: із земель усіх категорій за межами населених пунктів для будівництва шляхів, ліній електропередачі та зв'язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів та інших лінійних споруд; в усіх інших випадках, крім передбачених частинами першою, другою, третьою і п'ятою цієї статті.

Верховна Рада України надає земельні ділянки у разі, коли для вилучення цих земель установлено особливий порядок (стаття 32).

Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 цього Кодексу.

Надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок.

Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натуру (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації.

Замовниками виконання вказаних робіт є відповідні місцеві Ради народних депутатів, підприємства, установи і організації.

Відведення земельних ділянок для потреб громадян провадиться за кошти державного, республіканського (Республіки Крим) та місцевих бюджетів на замовлення сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки.

Умови і строки розробки проектів відведення земельних ділянок і перенесення їх меж у натуру (на місцевість) визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт.

Підприємство, установа, організація та громадяни, заінтересовані в одержанні земельних ділянок, звертаються з відповідним клопотанням (громадянин з заявою) до місцевої Ради народних депутатів, яка має право надавати земельні ділянки.

Клопотання про відведення ділянок, що надаються Верховною Радою України, подаються до обласної, Київської, Севастопольської міської Ради народних депутатів.

До клопотання додаються: копія генерального плану будівництва або інші графічні матеріали, що обґрунтовують розмір намічуваної для відведення площі, титульний список або довідка про фінансування будівництва, проект рекультивації земель, інші матеріали.

У заяві громадянина про надання земельної ділянки вказуються бажані її розмір і місце розташування, мета використання.

Відповідна місцева Рада народних депутатів розглядає клопотання (заяву) у строк не більше місяця, дає дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки і одночасно повідомляє про це Раду народних депутатів, на території якої розташована намічувана для відведення земельна ділянка.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель.

Якщо надання земельної ділянки провадиться районною, обласною Радою народних депутатів або Верховною Радою України, сільська, селищна, міська Рада народних депутатів свій висновок подає до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Ради народних депутатів.

Районна (міська) Рада народних депутатів приймає у місячний строк рішення про надання земельної ділянки, а по проекту, за яким надання ділянки провадиться обласною Радою народних депутатів або Верховною Радою України, подає свій висновок до обласної Ради народних депутатів.

Обласна, Київська, Севастопольська міська Рада народних депутатів вирішує у місячний строк питання про надання земельної ділянки, а по проекту, за яким надання земель провадиться Верховною Радою України, подає проектні матеріали і свій висновок до Кабінету Міністрів України, який розглядає ці матеріали і вносить у місячний строк свої пропозиції до Верховної Ради України.

Спірна земельна ділянка площею 145,8 га на території Бехтерської сільської ради, знаходиться за межами села і відноситься до категорії земель водного фонду. Отже, прийняття рішення про надання зазначеної земельної ділянки у користування було віднесено до компетенції Голопристанської районної ради, а не Бехтерської сільської ради.

Відповідач-2 не надав до суду будь-яких документів, які б свідчили про дотримання ним встановленого ст. 19 Земельного кодексу України порядку отримання земельної ділянки у користування - заяви, проекту відведення земельної ділянки, погодження проекту відведення тощо.

Відповідач-1 Бехтерська сільська рада стверджує, що такі документи до сільради не подавались, рішення про погодження проекту відведення земельної ділянки відповідачу-2 Бехтерською сільською радою також не приймалось.

Відповідно до статті 22 Земельного кодексу України, що діяв на момент спірних правовідносин, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Проте протягом строку розгляду справи відповідач-2 не надав до суду акту встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до листа Бехтерської сільської ради від 22.09.2011р. № 02-13/459 (т.1, а.с.17), землевпорядна документація щодо надання земельної ділянки загальною площею 145,8 га у постійне користування Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству відсутня.

Відповідно до архівної довідки Голопристанської РДА від 10.01.2014р. № 01-52/Б-2 (т.1, а.с.19) в протоколах сесії архівного фонду Бехтерської сільської ради рішення «Про вилучення та надання земельних ділянок» від 10.03.1998р. № 23 відсутнє.

Листом від 16.10.2014р. № 01-10/2737 відділ Держземагентства у Голопристанському р-ні Херсонської області зазначено, що технічна документація щодо відведення земельної ділянки загальною площею 145,8 га у користування ПАТ "Херсонрибгосп" не передавалась.

У наданих суду Переліках рішень сесії та виконкому Бехтерської сільської ради (т.1, а.с.24-34) за 1998р. відсутні питання щодо відведення, погодження проекту відведення або надання у постійне користування земель державної власності Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству відсутня.

Відповідач-2 не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень в частині дійсного дотримання ним порядку отримання у постійне користування земельної ділянки загальною площею 145,8 га із земель водного фонду за межами с. Бехтери .

Вищевикладене свідчить про те, що позовні вимоги прокурора про визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею № І-ХС 000067 від 17.03.1998 р., виданий Херсонському обласному державному сільськогосподарському рибоводному підприємству підлягають задоволенню.

Стосовно клопотання відповідача-2 про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску заявником строку позовної давності суд зазначає наступне. Провадження у справі порушено ухвалою суду від 27.02.2015. Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (стаття 3 Господарського кодексу України, далі - ГК України).

З урахуванням приписів частини другої статті 1 ЦК України правила позовної давності, передбачені цим Кодексом, не застосовуються (якщо інше не встановлено законом) до правовідносин, які виникають у зв'язку із застосуванням державними органами щодо підприємств, установ, організацій та громадян-суб'єктів підприємницької діяльності встановленої законодавством відповідальності за вчинення протиправних дій, у тому числі за порушення правил здійснення підприємницької діяльності (зокрема, й вимог конкурентного законодавства).

Водночас необхідно мати на увазі, що, оскільки закон (пункт 10 частини другої статті 16, стаття 21 ЦК України, абзац третій частини другої статті 20 ГК України) визначає визнання недійсними актів державних та інших органів, що суперечать законодавству і порушують права та законні інтереси осіб, як спосіб захисту цивільних прав, то до позовних заяв юридичних осіб і зазначених громадян про визнання недійсними таких актів застосовується загальна позовна давність (з урахуванням, водночас, викладеного в підпункті 3 пункту 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 № 4176-VI).

Крім того, якщо відносини, які виникають між юридичними або фізичними особами з одного боку і державними та іншими органами - з іншого, мають цивільно-правовий або господарсько-правовий характер, в яких ці органи виступають на рівних засадах з іншими учасниками відповідних відносин (наприклад, у зв'язку з виконанням цивільно-правових чи господарсько-правових договорів, відшкодуванням матеріальної або моральної шкоди, із зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави тощо), то у вирішенні відповідних спорів також застосовується позовна давність - загальна або спеціальна, у залежності від змісту позовних вимог.

За змістом пункту 6 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України правила цього Кодексу щодо позовної давності стосуються тільки тих позовів, строк пред'явлення яких, встановлений попереднім законодавством, не сплив до 1 січня 2004 року. Якщо ж строк позовної давності закінчився до зазначеної дати, то до відповідних відносин застосовуються правила про позовну давність, передбачені Цивільним кодексом Української РСР 1963 року.

У статті 268 ЦК України наведено невичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. У частині другій цієї статті передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Але в деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог, хоча про це прямо й не зазначено у законі.

Так, позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення. Отже, власник може пред'явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Обов'язковою умовою негаторного позову є існування порушення прав власника на час пред'явлення такого позову.

Про порушення права Голопристанської районної державної адміністрації на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою площею 145,8 га на території Бехтерської сільської ради Херсонському міжрайонному прокурору з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері стало відомо 12.08.2014р. лише в ході проведення перевірки щодо додержання органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог закону при наданні у власність і користування, продажу, зміні цільового призначення земель державної та комунальної власності, що підтверджується постановою про проведення перевірки №45/47вих-14 від 12.08.2014р..

Строк позовної давності врегульовано главою 19 Цивільного кодексу України. Загальний строк позовної давності передбачено ст.257 цього кодексу і становить 3 роки.

Відповідно до ст.261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

До проведення перевірки Херсонським міжрайонним прокурором з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері у серпні 2014 року Голопристанській районній державній адміністрації не було відомо про те, що рішення № 23 від 1998 року, на підставі якого начебто видано акт на право постійне користування земельною ділянкою площею 145,8 га ВАТ "Херсонрибгосп" Бехтерською сільською радою народних депутатів не приймалося, і відповідно, була позбавлена можливості витребувати вказану земельну ділянку із незаконного володіння.

Відповідач-2 безпідставно просить застосувати строки позовної давності, як підставу для відмови у задоволенні позову, зазначаючи, що позов заявлено поза межами позовної давності.

Зазначена позиція щодо визначення початку перебігу строків позовної давності для прокурора викладена у судових рішеннях у справах, пов'язаних із застосуванням позовної давності, зокрема постанова ВГСУ від 11.12.2013 у справі №923/661/13 та Постанові Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів».

Таким чином, строк позовної давності звернення прокурора до суду у даному спорі не сплив.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.19, 77, 79 Земельного кодексу України в редакції Закону від 18 грудня 1990 року № 561-XII, ст. 44-49,82-86 ГПК України, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним державного акту на право постійного користування землею І-ХС № 000067 від 17.03.1998р.

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Херсонрибгосп" (73000 м. Херсон, узвіз Кошовий,3-а, ІКЮО 00476790 м. Херсон ) повернути земельну ділянку площею 145,8 га яка знаходиться на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області с. Новочорномор'є, до земель державної власності, шляхом складання акту приймання-передачі з Голопристанською районною державною адміністрацією ( м. Гола Пристань, вул. 1 Травня, 41, Херсонської області).

4. Стягнути в доход спеціального фонду державного бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області МФО 852010 одержувач УДКСУ у місті Херсоні., призначення платежу - судовий збір код 03500045 з Бехтерської сільської ради ( 75650, с. Бехтери, Голопристанського району, Херсонської області, ІКЮО 35908256, вул.Калініна,50-а) судовий збір в сумі 1218 (Одна тисяча двісті вісімнадцять ) грн.

5. Стягнути в доход спеціального фонду державного бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області МФО 852010 одержувач УДКСУ у місті Херсоні., призначення платежу - судовий збір код 03500045 доход державного бюджету з Публічного акціонерного товариства "Херсонрибгосп" (73000 м. Херсон, узвіз Кошовий,3-а, ІКЮО 00476790) судовий збір в сумі 1218 (Одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня підписання даного рішення, згідно ст. 93 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Накази видати після набрання рішенням законної чинності.

Повне рішення складено 29.05.2015р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна