ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Справа № 1/66/5022-999/2011

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Мележик Н.І. (доповідача),

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу Товариства з обмеженою

відповідальністю "Р.Е.Й.В."

на ухвалу Львівського апеляційного господарського

суду від 16.12.2014 року

у справі № 1/66/5022-999/2011

господарського суду Тернопільської області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Текносістем"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Р.Е.Й.В."

про стягнення заборгованості

за участю представників:

позивача - Шейченко Т.С.

відповідача - не з"явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 30.09.2011 р. у справі № 1/66/5022-999/2011 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Текносістем" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В." про стягнення заборгованості, позов задоволено частково, вирішено стягнути з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текносістем" заборгованість у розмірі 58 946,83 євро, державного мита в сумі 589,77 євро та 141,60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2011 р. рішення господарського суду Тернопільської області від 30.09.2011 р. у справі № 1/66/5022-999/2011 частково скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В." на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текносістем" заборгованість в сумі 97 149,33 євро, державне мито у розмірі 972 євро та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

24.11.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В." звернулось до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2011 року у справі №1/66/5022-999/2011 за нововиявленими обставинами, в якій просило змінити постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2011 р., позовні вимоги задовольнити в частині стягнення 5 552,66 євро, в решті позовних вимог - відмовити.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В." в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2011 року у справі №1/66/5022-999/2011, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2011 р. у справі № 1/66/5022-999/2011 залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В." звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про скасування ухвали апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні доводи касаційної скарги та правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

В силу статті 112 ГПК України підставами перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Новововиявлені у даній справі обставини заявник пов"язує з наявністю укладених між сторонами контрактів № 11/2005 від 01.07.2005 р. та № 52 від 01.12.2006 р., що свідчить, на думку ТОВ "Р.Е.Й.В.", про договірні правовідносини сторін, внаслідок чого спір має вирішуватись з урахуванням умов п. 4.2. укладеного договору, згідно якого покупець здійснює платежі у вигляді попередньої оплати на підставі виставлених продавцем інвойсів (рахунків-фактур).

Заявник вказує про існування даних обставин на час розгляду справи, однак вони не могли бути відомі відповідачеві в силу того, що його повірений Кроццолі Роберто не передав та не відзвітував про підписання цих контрактів, про укладення яких ТОВ "Р.Е.Й.В." дізналось лише 10.09.2014 р., після проведення загальних зборів засновників товариства з питань затвердження результатів ревізії фінансового-господарської діяльності товариства та проведення службового розслідування. Протоколом № 159 від 10.09.2014 р. за результатами службового розслідування встановлено, що у червні 2005 року керівнику відділу ЗЕД Кроццолі Роберто директором ТОВ "Р.Е.Й.В." видавалась довіреність на право укладення та підписання зі сторони товариства контрактів на поставку обладнання з постачальником - ТОВ "Текносістем". Згідно акта звірки взаєморозрахунків між сторонами за період з 01.01.2007р. по 20.09.2011р. заборгованість відповідача становить 5 552,66 євро, оскільки решта проплат не здійснювались на погашення попередніх заборгованостей. За вказаних обставин, заявник просить змінити постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2011 року шляхом задоволення позовних вимог лише в сумі 5 552,66 євро, а в решті позовних вимог - відмовити.

Залишаючи без задоволення заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В." про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2011 р. у даній справі за нововиявленими обставинами, апеляційний господарський суд вірно виходив з того, що зазначені обставини не свідчать про встановлення факту наявності між сторонами договірних відносин та не впливають на юридичну оцінку її обставин, здійснену апеляційним господарським судом в постанові від 23.11.2011 року, тобто факти, викладені в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року, не спростовують факти, покладені в основу постанови Львівського апеляційного господарського суду від 23.11.2011 р., яким встановлено факт існування між сторонами позадоговірних відносин поставки і проведення розрахунків між сторонами лише по виставлених постачальником рахунках-фактурах.

Так, при вирішенні спору судами попередніх інстанцій досліджувались обставини поставок відповідачу машин для виготовлення кави на загальну суму 109 639,39 євро на підставі заявок останнього, а саме: поставки від 14.06.2008 р. (рахунки-фактури ES/47, ES/48 і ES/49) здійснювались на виконання заявки покупця № 132 від 14.03.2008 р., поставка від 30.07.2008 р. (рахунок-фактура ES/64) здійснена на виконання заявки покупця № 379 від 10 червня 2008 р., поставка від 19.12.2008 р. (рахунок-фактура ES/107) здійснена на виконання заявки покупця № 713 від 11.12.2008 р., поставка від 05.03.2009 р. (рахунок-фактура ES/15) здійснювалася на виконання заявок покупця № 480 і № 60 від 04.08.2008 р. і 10.02.2009 р., відповідно. З метою оплати поставленого товару позивачем виставлялись рахунки-фактури, а саме: рахунок-фактура (інвойс) ES/47 від 30.05.2008 р. (сплачено частково 12 490,06 євро), рахунок-фактура (інвойс) ES/48 від 30.05.2008 р., рахунок-фактура (інвойс) ES/49 від 30.05.2008 р., рахунок-фактура (інвойс) ES/64 від 22.07.2008 р., рахунок-фактура (інвойс) ES/107 від 19.12.2008 р., рахунок-фактура (інвойс) ES/15 від 04.03.2009 р. Неоплаченою відповідачем лишилась заборгованість у розмірі 97 149,33 євро, про що свідчить акт звірки від 07.02.2011 року. Водночас, судами першої й апеляційної інстанцій зазначено про здійснення відповідачем періодичних платежів, перелічених в актах звірки взаєморозрахунків за попередні періоди, які не є передплатою.

Таким чином, місцевим й апеляційним господарськими судами спростовано посилання Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В." на існування між сторонами договірних правовідносин згідно контрактів №11/2005 від 01.07.2005 р. та № 52 від 01.12.2006 р., оскільки наявні в матеріалах справи копії контрактів підписані лише представником скаржника.

В пунктах 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" зазначено: "до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами. Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.".

Як зазначалось вище, нововиявленою Товариство з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В." зазначає обставину наявності контрактів на поставку, які укладені повіреним Кроццолі Роберто та не передані товариству, про існування яких останнє дізналося лише 10.09.2014 р., після проведення загальних зборів засновників ТОВ "Р.Е.Й.В." з питання затвердження результатів ревізії фінансового-господарської діяльності товариства та проведення службового розслідування.

Разом з тим, несвоєчасне передання повіреним контрактів не є нововиявленою обставиною в розумінні визначення, викладеного у вищезазначеній постанові Пленуму Вищого господарського суду України, в якій розмежовано поняття нових доказів і нововиявлених обставин.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що викладені заявником обставини не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену Львівським апеляційним господарським судом в постанові від 23.11.2011 р. у справі № 1/66/5022-999/2011, а тому не можуть бути нововиявленою обставиною у розумінні статті 112 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року у даній справі прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.Е.Й.В." залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року у справі № 1/66/5022-999/2011 залишити без змін.

Головуючий суддяН.Г. Дунаєвська
СуддіН.І. Мележик
С.С. Самусенко