КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р. Справа№ 911/1012/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

за участі представників:

ПП Студія "Євакс-Біс" - Дербеньова С.В., довір. б/н від 13.01.2015р.;

ПАТ "Слобожанська Будівельна Кераміка" - Соборук Ю.Ф., довір. № 01/01-15

від 26.01.2015р.;

та експерт Київського науково-дослідного інституту судових експертиз -

Чащин Ю.Г., посв. №1031 від 31.12.2013р.

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства Студія "Євакс-Біс"

на ухвалу господарського суду Київської області від 05.05.2014р.

у справі №911/1012/13 (суддя Скутельник П.Ф.)

за заявою приватного підприємства Студія "Євакс-Біс"

до Кочнєва Олександра Івановича

про визнання недійсним договору міни земельних ділянок

в межах справи

про банкрутство

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна

юридична компанія "Гапоненко Роман і Партнери ",

правонаступником якого є приватне підприємство Студія

"Євакс-Біс"

до відкритого акціонерного товариства "СБК-ПРОГРЕС"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2013р. порушено провадження у справі №911/1012/13 про банкрутство відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) "СБК-ПРОГРЕС" за заявою товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і Партнери", правонаступником якого є приватне підприємство (далі - ПП) Студія "Євакс-Біс", постановою господарського суду Київської області від 29.07.2013р. ВАТ "СБК-ПРОГРЕС" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Вінника С.В., інше. Ухвалою від 11.03.2014р. у межах провадження у справі №911/1012/13 прийнято до розгляду заяву ПП Студія "Євакс-Біс" б/н від 07.03.2014р. (вх. №846/14 від 07.03.2014р.) про визнання недійсним договору міни земельних ділянок від 24.11.2012р., укладеного між ВАТ "СБК-ПРОГРЕС" та Кочнєвим Олександром Івановичем (далі - Кочнєвим О.І.), ухвалою суду від 05.05.2014р. в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Не погоджуючись, ПП Студія "Євакс-Біс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2014р. ПП Студія "Євакс-Біс" апеляційну скаргу та додані до неї документи повернуто скаржнику без розгляду. Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2014р. зазначену ухвалу скасовано, справу передано до апеляційного господарського суду для здійснення провадження. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2014р. апеляційну скаргу ПП Студія "Євакс-Біс", подану на ухвалу господарського суду Київської області від 05.05.2014р. у справі №911/1012/13 було прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 26.08.2014р.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженої ухвали, скаржником зазначено про порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неврахуванні судом наявних в матеріалах справи доказів укладення спірного договору міни земельних ділянок за цінами нижчими від ринкових, за нерівнозначними умовами обміну, на тому, що спірний договір укладений 24.11.2012р., тоді як 08.10.2012р. в іншій справі №25/032-11 господарським судом Київської області було видано наказ про примусове виконання рішення про стягнення з ВАТ "СБК-ПРОГРЕС" на користь ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і Партнери", правонаступником якого є ПП Студія "Євакс-Біс", суми боргу (133342,5 грн. основної заборгованості, 13334 державного мита, 236 грн. витрат інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що 31.10.2012р. у тій справі судом прийнято додаткове рішення, яким також стягнено 8000,06 грн. інфляційних витрат, 41863,3 грн. трьох відсотків річних, 997,27 грн. судового збору, що свідчить про вчинення ВАТ "СБК-ПРОГРЕС" умисних дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язань та погашення кредиторської заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2012р. між ВАТ "СБК-ПРОГРЕС" (сторона 1) та Кочнєвим О.І.. (сторона 2) укладено договір міни земельних ділянок від 24.11.2012р. (далі - Договір), згідно п. 1.1. якого сторона 1 і сторона 2 міняють і передають у власність один одного вказані в Договорі земельні ділянки. Згідно п. 1.6. Договору обмін здійснюється без доплати.

Відповідно п. 1.2, 1.3 Договору, за цим договором стороною 1 відчужена земельна ділянка площею 5,6971 га, розташована на території Озерської сільської ради Бородянського району Київської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :03:002:0001. Ділянка належала стороні 1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №479859, виданого управлінням земельних ресурсів у Бородянському районі Київської області 03.11.2008р. на підставі договору міни земельних ділянок від 23.07.2008р. №2-2447 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №22, який є додатком цього договору, правовий режим земельної ділянки - сільськогосподарського призначення.

За цим же договором стороною 2 відчужена земельна ділянка площею 1,350 га, розташована на території Гавронідинської сільської ради Макарівського району Київської області, в межах згідно з планом передана для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :03:006:0033. Ділянка належала стороні 2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №026363, виданого 22.05.2009р. Макарівською районною державною адміністрацією Київської області на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 21.01.2009р. №130 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №69, який є додатком цього договору. Склад угідь земельної ділянки, що підлягав відчуженню: всього земель - 1,350 га, з них: рілля 1,350 га; правовий режим земельної ділянки - сільськогосподарського призначення.

В п. 1.4., 1.5. Договору сторонами зазначено, що згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Озерська сільська рада Бородянський район Київської області та знаходиться у власності ВАТ "СБК-Прогрес", виданого ПП "Умань-Земпроект", яке діє на підставі ліцензії серії АГ №583340, виданої Державним комітетом України із земельних ресурсів 05.05.2011р., посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача з експертної грошової оцінки земельних ділянок серії АА №2336-ПК, виданого 21.10.2010р. Державним комітетом України із земельних ресурсів, Міжнародним інститутом бізнесу ринкова вартість земельної ділянки, відчужуваної стороною 1 станом на 04.10.2012р. становить 272903,00 грн. Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виданого ТОВ "Українська експертна група", яке діє на підставі ліцензії серії АД №084001, виданої 05.04.2012р. Державним агентством земельних ресурсів України, ринкова вартість земельної ділянки, відчужуваної стороною 2 станом на 22.11.2012р. становить 226009,00 грн. Відповідно п.п. 3.2., 3.3. Договору сторони підписанням цього договору підтверджили факт передачі відчужуваних земельних ділянок один одному. Дружиною сторони 2, Кочнєвою Наталією Петрівною, дана згода на укладення цього договору заявою, справжність підпису на якій засвідчено 24.11.2012р. Середюком П.Т., приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим №1473. Договір міни земельних ділянок від 24.11.2012р. посвідчено приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Середюком П.Т.

ПП Студія "Євакс-Біс" свої вимоги, викладені у заяві про визнання правочину (договору) недійсним від 07.03.2014р., обґрунтовувало тим, що вказаний вище договір міни земельної ділянки, укладений між банкрутом та Кочнєвим О.І. протягом останнього року, який передував порушенню провадження у справі про банкрутство ВАТ "СБК-Прогрес", спрямований на відчуження майна за цінами нижчими від ринкових, за нерівнозначними умовами обміну, що свідчить про вчинення банкрутом умисних дій з метою ухилення від виплати кредиторської заборгованості. Як вказував заявник, відповідно експертної грошової оцінки земельної ділянки (що належала ВАТ "СБК-ПРОГРЕС"), яка розташована на території Озерської сільської ради Бородянського району Київської області (кадастровий номер :03:002:0001, загальною площею 5,6971 га), проведеної ПП "СВ Девелопмент", її ринкова вартість становила 2260762,00 грн. (два мільйона двісті шістдесят тисяч сімсот шістдесят дві гривні), що за курсом Національного Банку України станом на дату оцінки складало 282843 дол. США, тоді як згідно звіту з оцінки ринкової вартості земельної ділянки ПП "Умань-Земпроект", про який, зокрема, зазначено у спірному договорі міни, становила 272903,00 грн. (двісті сімдесят дві тисячі дев'ятсот три гривні). Серед іншого, наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженої ухвали в апеляційному порядку, посилалось на необґрунтоване відхилення судом першої інстанції в якості належного та допустимого доказу висновку від 01.11.2012р. (ПП "СВ Девелопмент") експертної грошової оцінки відчуженої боржником земельної ділянки, як доказу факту заниження вартості майна на момент укладення спірного правочину, відхиленого місцевим господарським судом з мотивів спливу терміну дії вказаної оцінки станом на час розгляду справи.

Відповідно ч. 2 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Згідно ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як встановлено, ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Згідно ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як відзначено п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Пунктом 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" наголошено на тому, що за змістом ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, яким приймаються додаткові докази і перевіряється законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, вправі призначити судову експертизу на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Так, в процесі перегляду оскарженої ухвали в апеляційному порядку, досліджуючи питання реальної вартості відчуженої боржником земельної ділянки за спірним договором та відповідно набутої у власність, представник апелянта підтримував думку щодо доцільності призначення судової експертизи у справі, покладення на її вирішення питання визначення вартості ділянки. Приймаючи до уваги, що окремі з наявних у матеріалах справі доказів є взаємно суперечливими, що і представник апелянта підтримав та визнав обґрунтованим призначення судової експертизи, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності призначення судової експертизи у справі. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014р. у справі №911/1012/13 було призначено експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення експертизи поставлено питання визначення ринкової вартості земельної ділянки площею 5,6971 га, розташованої на території Озерської сільської ради Бородянського району Київської області, кадастровий номер :03:002:0001, станом на 24.11.2012р., організацію забезпечення проведення експертизи (витрати по проведенню експертизи та інші) покладено на ПП Студія "Євакс-Біс".

29.08.2014р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ПП Студія "Євакс-Біс" надійшло клопотання, в якому заявник просив суд поставити на вирішення експертів, які проводитимуть судову експертизу у справі наступні (додаткові) питання: 1) яка ринкова вартість земельної ділянки площею 5,6971 га (кадастровий номер :03:002:0001), розташованої на території Озерської сільської ради Бородянського району Київської області та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, станом на дату укладення Договору міни земельних ділянок - 24.11.2012р. з урахуванням якісних показників та місця розташування даної земельної ділянки? 2) яка ринкова вартість земельної ділянки площею 1,350 га (кадастровий номер :03:006:0033), розташованої на території Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області та призначеної для ведення особистого селянського господарства, станом на дату укладення Договору міни земельних ділянок - 24.11.2012р., з урахуванням якісних показників та місця розташування даної земельної ділянки? 3) чи було завдано та в якому розмірі матеріальної шкоди ВАТ "СБК-Прогрес" - власнику земельної ділянки площею 5,6971 га, внаслідок укладення Договору міни земельних ділянок від 24.11.2012р., з урахуванням якісних показників земельних ділянок та їхнього місцезнаходження?

Відповідно ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу вправі пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені експертом, ці питання можуть бути запропоновані у позовній заяві, у відзиві або в окремому письмовому клопотанні сторони, проте, остаточне коло питань судовому експерту визначається господарським судом. З метою розгляду клопотання ухвалою від 04.09.2014р. було поновлено апеляційне провадження у справі №911/1012/13, в судовому засіданні 16.09.2014р. представник апелянта підтримував заявлене клопотання. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2014р. на вирішення експертизи поставлено питання визначення ринкової вартості земельної ділянки площею площею 5,6971 га (кадастровий номер :03:002:0001), розташованої на території Озерської сільської ради Бородянського району Київської області та переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, станом на 24.11.2012р.; земельної ділянки площею 1,350 га (кадастровий номер :03:006:0033), розташованої на території Гавронщинської сільської ради Макарівського району Київської області та переданої для ведення особистого селянського господарства, станом на 24.11.2012р.; та чи було завдано та в якому розмірі матеріальної шкоди ВАТ "СБК-Прогрес" - власнику земельної ділянки площею 5,6971 га, внаслідок укладення договору міни земельних ділянок від 24.11.2012р.

13.10.2014р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшов лист від 10.10.2014р. №13711/14-41 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про необхідність погодження строку виконання експертизи та направлення клопотання експерта, в якому порушено питання про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи у справі. Зокрема, копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №026363, виданого Макарівською райдержадміністрацією Київської області на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 21.01.2009р. №130, копії розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 21.01.2009р. №130.

Згідно ч. 4 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України судовий експерт, оскільки це необхідно для дачі висновку, має право просити господарський суд про надання йому додаткових матеріалів. Відповідно п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" у разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на положення ч. 4 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України вправі просити господарський суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому господарський суд не може покладати на останніх обов'язок надавати додаткові матеріали безпосередньо експертові на його вимогу. Клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів розглядається господарським судом після поновлення провадження у справі; за необхідності для розгляду такого клопотання суд може витребувати матеріали справи з експертної установи, а також повідомити учасників судового процесу про час і місце проведення відповідного судового засідання. Після розгляду клопотання провадження у справі знову зупиняється, а матеріали справи, якщо вони витребувалися судом, надсилаються до експертної установи.

Враховуючи перебування судді Остапенка О.М. у відпустці, розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2014р. для розгляду вказаного клопотання та апеляційної скарги ПП Студія "Євакс-Біс" на ухвалу господарського суду Київської області від 05.05.2014р. у справі №911/1012/13 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Доманської М.Л., Сотнікова С.М. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2014р. поновлено провадження за апеляційною скаргою ПП Студія "Євакс-Біс" на ухвалу господарського суду Київської області від 05.05.2014р. у справі №911/1012/13, розгляд клопотання судового експерта призначено на 04.11.2014р., зобов'язано сторони до 04.11.2014р. надати суду: копію державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №026363, виданого Макарівською райдержадміністрацією Київської області на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 21.01.2009р. №130; копію розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 21.01.2009р. №130.

03.11.2014р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання ПП Студія "Євакс-Біс" про витребування в Макарівської районної державної адміністрації Київської області належним чином завіреної копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №026363, виданого Макарівською райдержадміністрацією Київської області на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 21.01.2009р. №130 та копії розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 21.01.2009р. №130, в якому також було викладено клопотання уповноважити ПП Студія "Євакс-Біс" на отримання копій вказаних вище державного акту та розпорядження в Макарівській районній державній адміністрації Київської області.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2014р. клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту про надання додаткових матеріалів було задоволено, запропоновані строки виконання дослідження погоджено, зобов'язано Макарівську районну державну адміністрацію Київської області надати судовому експерту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз належним чином засвідчені копії відповідних документів, уповноважено отримати їх ПП Студія "ЄВАКС-БІС", зобов'язано останнє отримати наручним витребувані документи та надати їх в розпорядження судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі за апеляційною скаргою ПП Студія "ЄВАКС-БІС" на ухвалу господарського суду Київської області від 05.05.2014 у справі №911/1012/13 зупинено до надходження висновку судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та повернення матеріалів справи до Київського апеляційного господарського суду.

23.04.2015р. з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулися матеріали справи №911/1012/13, разом із висновком №13710/14-41 від 20.04.2015р. судового експерта установи - Чащина Ю.Г., згідно з яким визначити ринкову вартість земельної ділянки площею 5,6971 га, розташованої на території Озерської сільської ради Бородянського району Київської області (кадастровий номер :03:002:0001), переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, станом на 24.11.2012р., не вбачається можливим, разом з тим, ринкова вартість земельної ділянки площею 1,350 га, розташованої на території Гавронідинської сільської ради Макарівського району Київської області (кадастровий номер :03:006:0033), переданої для ведення особистого селянського господарства, станом на 24.11.2012р., визначена в сумі 156000 (сто п'ятдесят шість тисяч) грн.

Як вбачається з висновку, судовим експертом констатовано неможливість визначення ринкової вартості земельної ділянки з посиланням на положення стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", згідно з яким ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу; розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України та зроблений висновок щодо неможливості відчуження земельних ділянок і зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв). Інших мотивів відмови визначення ринкової вартості у змісті висновку не наведено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.04.2015р. провадження за апеляційною скаргою ПП Студія "Євакс-Біс" на ухвалу господарського суду Київської області від 05.05.2014р. у справі №911/1012/13 було поновлено, розгляд скарги призначено на 12.05.2015р. Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015р., враховуючи перебування судді Доманської М.Л. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги ПП Студія "Євакс-Біс" сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Сотнікова С.М. В судовому засіданні 12.05.2015р. представники учасників провадження надали усні пояснення по суті скарги, в процесі дослідження висновку експерта, представник апелянта заявив клопотання про виклик експерта для дачі пояснень з приводу (не) визначення ринкової вартості земельної ділянки.

В судовому засіданні 12.05.2015р. представник апелянта підтримував думку щодо помилковості та неповноти висновків експерта, що вказуючи на неможливість відчуження земельних ділянок із цільовим призначенням товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства як підставу висновку щодо неможливості визначення ринкової вартості земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва, експертом визначено ринкову вартість земельної ділянки особистого селянського господарства, що станом на 24.11.2012р., діяла інша редакція п. 15 розділу "Перехідних положень" Земельного кодексу України, ніж та, на яку послався у висновку судовий експерт: "До 1 січня 2013 року не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим чином відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельної ділянки для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою надання їх інвесторам - учасника угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Пунктом 18 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" було роз'яснено, що у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з'ясовувати: чи було додержано вимоги законодавства у призначенні та проведенні судової експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта, якщо проведення судової експертизи доручено окремій особі, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи. У разі необхідності господарський суд може зобов'язати судового експерта з'явитися в судове засідання на виклик суду, дати додаткові роз'яснення щодо поданого ним висновку, поставити йому усні питання, а також зобов'язати його відповісти на усні питання сторін у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014р. у справі №911/1012/13 експерта (особу чи осіб), які проводитимуть судову експертизу у справі, попереджалось про відповідальність, у т.ч. за відмову дати висновок, відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015р. розгляд апеляційної скарги ПП Студія "ЄВАКС-БІС" на ухвалу господарського суду Київської області від 05.05.2014р. у справі №911/1012/13 було відкладено на 19.05.2015р., викликано судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Чащина Ю.Г. для надання додаткових роз'яснень щодо поданого висновку №13710/14-41 від 20.04.2015р. та, зокрема, неможливості визначення ринкової вартості земельної ділянки площею 5,6971 га, розташованої на території Озерської сільської ради Бородянського району Київської області (кадастровий номер :03:002:0001), переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, станом на 24.11.2012р.

В засіданні 19.05.2015р. судовим експертом надані додаткові роз'яснення щодо поданого висновку, в яких наголошено на тому, що як і вказано у змісті судово-експертного висновку №13710/14-41 від 20.04.2015р. неможливість визначення ринкової вартості земельної ділянки площею 5,6971 га, розташованої на території Озерської сільської ради Бородянського району Київської області (кадастровий номер :03:002:0001), переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, станом на 24.11.2012р., констатована у зв'язку з неможливістю визначення можливості передбаченого законом відчуження земельних ділянок, зміни їх цільового призначення (використання), які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв).

Відповідно ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. Згідно ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у т.ч. спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання недійсними правочинів (господарських договорів) недійсними" наголошувалось на тому, що правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені ст. 215, 216 Цивільного кодексу України, ст. 207, 208 Господарського кодексу України. Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, зазначати в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Кодексу. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Статтею 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора, у т.ч. з підстав здійснення відчуження або придбання майна за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Відповідно п. 15 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) до набрання чинності законом про ринок земель, але не раніше 1 січня 2013 року, в порядку, визначеному цим Законом, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", зокрема ст. 14 передбачено, що у разі, якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально. Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України розробити рекомендації щодо обміну земельними ділянками, одержаними власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

На реалізацію цієї норми Закону Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17.11.2003р. №288 було затверджено рекомендації щодо обміну земельними ділянками, згідно п.п. 3, 5 яких власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звертається усно або письмово до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву, на яку він бажає обміняти свою земельну ділянку, із пропозицією укласти договір міни земельних ділянок. Оскільки обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників, то у разі відхилення пропозиції укласти договір міни земельних ділянок власник земельної ділянки, який виявив бажання її обміняти, має право звернутись із зазначеною вище пропозицією до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву.

Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що обміненими можуть бути тільки земельні ділянки за схемою "пай на пай". Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 05.11.2014р., 11.02.2015р., постановлених у справах за результатами виявленого неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України, відповідно ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України зазначені висновки враховуються судом апеляційної інстанції при розгляді даної справи. Раніше в ухвалі від 02.12.2009р. Верховного Суду України також була висловлена правова позиція, що ведення особистого селянського господарства та ведення товарного сільськогосподарського виробництва є способами функціонального використання земель сільськогосподарського призначення в межах однієї категорії. Відповідно при зміні функціонального використання земельних ділянок з ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ведення особистого селянського господарства не відбувається зміна її цільового призначення, а отже об'єкт правовідносин залишається незмінним. Таким чином, викладений вище висновок про те, що обміненими можуть бути тільки земельні ділянки за схемою "пай на пай" поширюється у т.ч. на земельні ділянки сільськогосподарського призначення особистого селянського господарства та ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, з огляду на наведені вище висновки, у даному випадку принциповою є тотожність способу отримання земельної ділянки у власність - безоплатність отримання (в порядку розпаювання, виділення в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок тощо).

Так, як вбачається з матеріалів справи та, зокрема, вказано у змісті спірного договору міни, ВАТ "СБК-ПРОГРЕС" (стороні 1) земельна ділянка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №479859, виданого управлінням земельних ресурсів у Бородянському районі Київської області 03.11.2008р. на підставі договору міни земельних ділянок від 23.07.2008р. №2-2447 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №22, який є додатком цього договору; Кочнєву О.Т. (стороні 2) ділянка належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №026363, виданого 22.05.2009р. Макарівською районною державною адміністрацією Київської області на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 21.01.2009р. №130 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №69, який є додатком цього договору.

В процесі розгляду апеляційної скарги та перегляду оскаржуваної ухвали господарського суду Київської області від 05.05.2014р. ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.11.2014р. було задоволено клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів, у т.ч. зобов'язано Макарівську районну державну адміністрацію Київської області надати належним чином засвідчені копії державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Макарівською райдержадміністрацією Київської області на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації та безпосередньо копію останнього - відповідне розпорядження Макарівської райдержадміністрації Київської області від 21.01.2009р. №130 міститься серед матеріалів доданих до висновку судового експерта №13710/14-41 від 20.04.2015р. Згідно з вказаним розпорядженням, Кочнєву О.Т. земельну ділянку було передано у власність безоплатно.

В засіданнях суду апеляційної інстанції колегією суддів неодноразово запитувалась наявність, представникам сторін, у т.ч. і ВАТ "СБК-ПРОГРЕС", пропонувалося надати належним чином засвідчену копію договору міни земельних ділянок від 23.07.2008р. №2-2447, згідно з яким товариство набуло права власності на відповідну земельну ділянку, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :03:002:0001), докази безоплатності зазначеного договору, у т.ч. копії ланцюга угод щодо набуття права власності на землі сільськогосподарського призначення (інших договорів міни), якщо такі були, починаючи з відповідного рішення місцевої ради (державної адміністрації) про передачу (виділення) земельної ділянки у власність. Докази подані не були, ліквідатором боржника повідомлено про неможливість їх подання, що і відповідними даними стосовно способу набуття банкрутом права власності він не володіє. Колегія відзначає, що і констатована судовим експертом у висновку неможливість визначення ринкової вартості відчуженої ВАТ "СБК-ПРОГРЕС" земельної ділянки - можливість та, зокрема, правомірність передбаченого законом способу відчуження земельної ділянки шляхом міни, фактично по суті і ґрунтується на відсутності зазначених доказів у матеріалах справи, неподанні їх боржником.

Враховуючи викладене, колегія суддів суду апеляційної інстанції відзначає доводи ПП Студія "Євакс-Біс" що спірний договір міни укладений 24.11.2012р., тоді як 08.10.2012р. в іншій справі №25/032-11 господарським судом Київської області було видано наказ про примусове виконання рішення про стягнення з ВАТ "СБК-ПРОГРЕС" на користь ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Гапоненко Роман і Партнери", правонаступником якого є ПП Студія "Євакс-Біс", суми боргу (133342,5 грн. основної заборгованості, 13334 державного мита, 236 грн. витрат інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що 31.10.2012р. у справі судом прийнято додаткове рішення, яким також стягнено 8000,06 грн. інфляційних витрат, 41863,3 грн. трьох відсотків річних, 997,27 грн. судового збору. Досліджуючи питання наявності чи то відсутності доказів укладення спірного договору міни земельних ділянок за нерівнозначними умовами, колегія виходить з того, що, як визнано представниками сторін в засіданнях суду апеляційної інстанції, земельна ділянка ВАТ "СБК-ПРОГРЕС" (загальною площею 5,6971 га) перебувала в межах Озернівського родовища з видобування глинистого мергелю, глинку, використовувалась товариством процесі здійснення господарської (підприємницької) діяльності відповідно з метою отримання прибутку, тоді як земельна ділянка Кочнєва О.Т. (загальною площею 1,35 га), передана для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :03:006:0033), перебуває у межах відведеної санітарної зони місцевої птахофабрики, розташованої в Макарівському районі Київської області, фактично є чагарником і не може використовуватися за своїм цільовим призначенням. Тобто, враховуючи безоплатність договору, рівнозначність умов вказаної міни є сумнівною і не може бути визнана: якщо одна з земельних ділянок має певну цінність сама по собі, може та використовується за цільовим призначенням з метою отримання прибутку, то інша, яка у т.ч. менша від першої більш ніж на 75% від її загальної площі, за цільовим призначенням використовуватись не може, була і є чагарником, перебуває у межах відведеної санітарної зони якоїсь місцевої птахофабрики.

Згідно висновку судового експерта №13710/14-41 від 20.04.2015р. ринкова вартість останньої, станом на 24.11.2012р., становила 156000 грн., тоді як укладаючи спірний договір міни від 24.11.2012р., сторони самостійно визначили, що (згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості) вартість земельної ділянки ВАТ "СБК-Прогрес" (кадастровий номер :03:002:0001) складала 272903 грн. В матеріалах справи містяться різні звіти з висновками щодо визначення розміру ринкової вартості обмінюваних земельних ділянок та всі вони доводять нерівнозначність ціни: згідно висновку ПП "Умань-Земпроект" вартість ділянки ВАТ "СБК-Прогрес" складала 272903 грн., ПП "СВ Девелопмент" - 2260762 грн., при тому що ринкова вартість ділянки Кочнєва О.Т. за висновком судового експерта складала 156000 грн., тобто укладення договору міни відбулося за явно нерівнозначними умовами і цінами, невідповідними (нижчими) від ринкових, що свідчить про укладення договору з метою ухилення від виконання зобов'язань та погашення кредиторської заборгованості (примусового виконання вказаного вище рішення господарського суду про стягнення коштів). При цьому судовим експертом констатовано, що визначити ринкову вартість земельної ділянки товариства є неможливим, а в матеріалах справи відсутні докази безоплатного набуття права власності ВАТ "СБК-Прогрес", Кочнєвим О.Т. на відчужувані земельні ділянки, та відсутність такого факту само по собі, слід наголосити, з урахуванням наведених вище висновків Верховного Суду України, є самостійною і достатньою підставою визнання спірного договору міни недійсним (нікчемним).

Таким чином, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в судовому процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги та перевіряння законності та обґрунтованості рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, повторно розглянувши справу, колегія суддів суду апеляційної інстанції вбачає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими і такими, що знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскаржене рішення суду таким, що повною мірою вимогам законності та обґрунтованості не відповідає, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Київської області від 05.05.2014р. у справі №911/1012/13 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення заяви від 07.03.2014р. про визнання правочину (договору) недійсним.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Як наголошено п. 1, п.п. 4.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; у випадках коли приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду, розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанцій, який прийняв нове рішення.

Відповідно наявної в матеріалах справи квитанції №878407 від 29.12.2014р. ПАТ "Банк Національні інвестиції" за проведення судової оціночно-земельної експертизи ПП Студія "Євакс-Біс" було сплачено 2952 грн., за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 05.05.2014р. у справі №911/1012/13 - 609 грн. (квитанція №245828 від 15.05.2014р.), заяви про визнання недійсним правочину (договору) - 1218 грн. (квитанція №109189 від 06.03.2014р.), тобто в загальному розмірі на суму 4779 грн., зазначені господарські витрати підлягають покладенню на ВАТ "СБК-Прогрес".

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства Студія "Євакс-Біс" задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 05.05.2014р. у справі №911/1012/13 скасувати. Заяву б/н від 07.03.2014р. (вх. №846/14 від 07.03.2014р.) приватного підприємства Студія "Євакс-Біс" задовольнити частково.

Визнати недійсним договір міни земельних ділянок від 24.11.2012р., укладений між відкритим акціонерним товариством "СБК-ПРОГРЕС" (ідентифікаційний номер (код ЄДРПОУ) 04054607) та Кочнєвим Олександром Івановичем (ідентифікаційний номер ).

3. Судові витрати в загальній сумі 4779 (чотири тисячі сімсот сімдесят дев'ять) грн. покласти на відкрите акціонерне товариство "СБК-ПРОГРЕС". Видачу наказу доручити господарському суду Київської області.

4. Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 21.05.2015р.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков