ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2015 р.Справа № 922/804/15

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Доленчука Д.О.
при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до 1. Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, м. Харків 2. Військова частина НОМЕР_1 , м. Харків
про стягнення 2516,04 грн.
за участю представників:
позивача Антипова С.Л. за довіреністю № 01-42юр/3207 від 30.04.2015 р.

1-го відповідача - Сікаленко Ю.В. за довіреністю № 860 від 23.02.2015 р.

2-го відповідача - Головаш П.Ю. за довіреністю № 161 від 14.01.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми у розмірі 2516,04 грн.

В процесі розгляду справи судом була задоволена заява представника позивача в порядку ст. 22 ГПК України та залучено до участі у справі в якості відповідача Військову частину НОМЕР_1 (ухвала суду від 31.03.2015 р.).

Згідно заяви в порядку ст. 22 ГПК України позивач просив суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 суму заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 735,07 грн. та з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків суму трьох відсотків річних у розмірі 176,14 грн., пеню у розмірі 936,15 грн., індекс інфляції у розмірі 1488,16 грн.

Представники сторін до початку судового засідання призначеного на 14.05.2015 р. о 10:00 надали заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу (вх. № 19000 від 14.05.2015 р.). Дана заява не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом та підлягає задоволенню.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 08.05.2015 р. за вх. № 18104, надав письмові пояснення по справі з додатком, які судом долучені до матеріалів справи.

Також, представник позивача, через канцелярію господарського суду 14.05.2015 р. за вх. № 18997, надав письмові пояснення по справі з додатком, які судом долучені до матеріалів справи. Згідно них представник позивача вказував, що позивачем у заяві в порядку ст. 22 ГПК України була допущена арифметична помилка у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з Військової частини НОМЕР_1 суму заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 735,07 грн. та з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків суму трьох відсотків річних у розмірі 86,15 грн., пеню у розмірі 554,00 грн., інфляційні у розмірі 1140,82 грн.

Дані письмові пояснення представника позивача судом приймаються до уваги у зв`язку з чим справа розглядається судом з їх урахуванням.

Отже, згідно позовних вимог позивач просить суд:

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (п/р НОМЕР_2 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, ) суму заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 735,07 грн.;

- стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (п/р НОМЕР_3 АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805, ) суму трьох відсотків річних у розмірі 86,15 грн., пеню у розмірі 554,00 грн., інфляційні у розмірі 1140,82 грн.;

- стягнути з відповідачів на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (п/р НОМЕР_3 АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805, ) судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків у судовому засіданні просив суд на підставі ч.3. ст. 83 ГПК України, ст. 233 ГПК України визнати незадовільним майновий стан відповідача та зменшити розмір пені на 90 %; відмовити у задоволенні позовної заяви в частині стягнення з КЕВ м. Харків 1140,82 грн. інфляційних витрат; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" суму 735,07 грн. заборгованості за перевищення договірних величин.

Представник Військової частини НОМЕР_1 у судовому засіданні просив суд зменшити на 90 % розмір штрафу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

20.11.2008 р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (постачальник), Військовою частиною НОМЕР_4 (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 1-0110с (надалі - договір).

03.01.2012 р. була укладена додаткова угода до договору, відповідно до п. 1.1. якої було змінено найменування споживача з Військової частини НОМЕР_4 на найменування споживача - Військова частина НОМЕР_1 .

08.01.2014 р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (постачальник), Військовою частиною НОМЕР_1 (споживач) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків (платник) була укладена додаткова угода до договору, за якою сторони змінили в п. 4.1, 4.2, 4.4, 4.5, 6, 8, 10 додатка 2 до Договору "Порядок розрахунків" слова "Споживач" на "Платник", тобто Платником за договором від 20.11.2008 р. № 1-0110с є Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків.

Отже, відповідно до додаткової угоди від 08.01.2014 р. (п. 1) підвищена плата за споживання електричної енергії понад договірну величину здійснюється споживачем (Військовою частиною НОМЕР_1 ) на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання постачальника у відповідному банку.

Відповідно до додаткової угоди від 08.01.2014 р. (п. 2) плата за такі види нарахувань як пеня, 3% річних та індекс інфляції здійснюється платником (Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків) на поточний рахунок постачальника протягом 10 операційних днів після отримання споживачем рахунків, акту звіряння взаєморозрахунків або акту виконаних робіт.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" та "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 (надалі - Правила), договір є основним документом, що визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку постачання електричної енергії споживачам" від 16 червня 2005 року № 473 (Порядок) встановлено порядок визначення граничних величин споживання електричної енергії та потужності для споживачів, а саме: п. 7 передбачає - енергопостачальні організації до початку наступного року в обумовлені договорами про постачання електричної енергії терміни узгоджують з усіма споживачами, крім населення, обсяги очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік за місяцями (кварталами).

Відповідно до абзацу 6 п. 4.2 "Правил" та п. 5.1. договору між сторонами визначені договірні величини споживання електричної енергії (додаток № 1).

Пунктом 4.4 "Правил" та п. 5.5. договору передбачено, що споживач має право протягом поточного розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії.

В квітні 2014 року відповідно до додатку № 1 встановлено договірну величину у розмірі 37200 кВт/год.

В зв`язку зі збільшенням позапланових робіт на території в/ч - 1361 споживач звернувся з листом № 895 від 29.04.2014 р. про коригування договірної величини електричної енергії до 38000 кВт/год. Повідомленням № 46Е/10-15071 від 06.05.2014 р. про рівні скоригованих договірних величин споживачу було повідомлено, що коригування договірної величини споживання електричної енергії на квітень 2014 р. не узгоджено, та залишається на рівні договірних величин на квітень, і складає 37200 кВт/год.

Згідно звіту за квітень 2014 р. відповідачем фактично було використано електричну енергію в кількості 37912 кВт/год. Таким чином, відповідач перевищив договірні величини споживання на 712 кВт/год. Так, 37912 кВт/год (фактично спожита кількість е/е) - 37200 кВт/год (договірна величина е/е) = 712 кВт/год (перевищення договірної величини). Відповідно до вимог п. 6.14 "Правил" позивачем складене Повідомлення № 5601 від 12.05.2014 р. про перевищення договірної величини споживання електричної енергії по підсумкам розрахункового періоду за квітень 2014 р., яким до відповідача доведено про перевищення ним договірних величин споживання електричної енергії на 712 кВт/год. вартість якої складає 735,07 грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов`язковими.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено відповідальність споживачів за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у вигляді сплати на користь енергопостачальної організації двократної вартості різниці між фактично спожитою величиною електроенергії і договірною величиною.

З огляду на вищевикладене, враховуючи умови договору, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" суми заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 735,07 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зменшення на 90 % розмір штрафу за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, викладене у відзиві не підлягає задоволенню, оскільки сума у розмірі 735,07 грн. є сумою заборгованості, а не штрафом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи положення ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України та умови договору господарський суд прийшов до висновку, що сума трьох відсотків річних у розмірі 86,15 грн. підлягає стягненню з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на користь позивача.

Щодо стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на користь позивача інфляційних у розмірі 1140,82 грн. суд дійшов до висновку, що дана інфляційних у розмірі 1140,82 грн. не підлягає стягненню, оскільки індекс інфляції обраховується Держкомстатом, і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а позивачем згідно розрахунку інфляційні нараховувалися за певні календарні дні строк яких менше місяця.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи умови договору, перевіривши розрахунки позивача, господарський суд прийшов до висновку, що сума пені у розмірі 554,00 грн. була нарахована позивачем правомірно.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Зазначені норми ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.

Разом з цим, враховує те, що ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 83 Господарського процесуального кодексу України не встановлено конкретних критеріїв, за наявності яких суд зменшує заявлені до стягнення суми штрафних санкцій у тому чи іншому обсязі, відтак відповідний висновок має узгоджуватись зі ст. 3 Цивільного кодексу України, кою визначено загальні засади цивільного законодавства.

В даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин, враховуючи інтереси позивача, а також зважаючи на те, що сплата Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харків пені у повному обсязі зачіпає не лише його майнові інтереси відповідача, а й держави, оскільки Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харків утримується за рахунок бюджетних коштів, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання представника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків про зменшення пені на 50 %, що становить 277,00 грн.

За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" суми заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 735,07 грн. та стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" суми трьох відсотків річних у розмірі 86,15 грн. та пені у розмірі 277,00 грн. В решті позову необхідно відмовити.

Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, господарський суд на підставі ст. 49 ГПК України вважав за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у пропорційному розмірі задоволених позовних вимог у наступному розмірі: з Військової частини А 1361 суму сплаченого судового збору у розмірі 533,48 грн., з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків суму сплаченого судового збору у розмірі 263,09 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", ст.ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", ст.ст. 230, 231, 232, 233, 343 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 24, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, , п/р НОМЕР_2 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823) суму заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 735,07 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, , п/р НОМЕР_3 АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805) суму сплаченого судового збору у розмірі 533,48 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 61, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, , п/р НОМЕР_3 АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805, ) суму трьох відсотків річних у розмірі 86,15 грн., пеню у розмірі 277,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 263,09 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 19.05.2015 р.

Суддя Д.О. Доленчук