РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2015Справа №902/229/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нордкліфф"

до Приватного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі відділення № 1 Приватного акціонерного товариства "Енергобанк" м.Вінниці

про зобов'язання виконати платіжні доручення на загальну суму 182 000,00 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Сметанюк В.С. (директор)

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивачем пред'явлені вимоги про зобов'язання відповідача виконати платіжні доручення № 76 від 12.01.2015р., №№ 88-97 від 27.01.2015р., №№ 99-100 від 04.02.2015р., № 102 від 06.02.2015р., № 103 від 12.02.2015р. на загальну суму 182 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у порушення умов Договору банківського рахунку № 4501 від 14.10.2014 р., відповідачем не виконані платіжні доручення, надані позивачем.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 25.02.2015р. порушено провадження у справі № 902/229/15, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.03.2015р.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 12.03.2015р. справу № 902/229/15 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва, справу № 902/229/15 передано для розгляду судді Ярмак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 р. справу № 902/229/15 були прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.05.2015 р.

12.05.2015 р. до початку судового засідання представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому повідомляється про запровадження у ПАТ "Енергобанк" тимчасової адміністрації, в задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.10.2014 р. між позивачем - ТОВ "Нордкліфф" (клієнт за договором) та відповідачем - ПАТ "Енергобанк" (банк) було укладено договір банківського рахунку № 4501 (далі Договір), відповідно до якого банк зобов'язується відкрити клієнту поточний мультивалютний рахунок № 4501 та здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та умов цього Договору, а також надавати клієнту інші послуги, передбачені чинним законодавством України та тарифами банку для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п. 1.3 Договору, банк приймає і зараховує на ранунок(ки) клієнта грошові кошти, що йому надходять, виконує розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум в межах залишків коштів на рахунку, надає довідки та здійснює інші операції за рахунком у порядку та на умовах, передбачених чинним законодавством України, цим Договором та тарифами банку.

Так, позивач надав відповідачу для виконання наступні платіжні доручення: № 76 від 12.01.2015р., №№ 88-97 від 27.01.2015р., № 99-100 від 04.02.2015р., № 102 від 06.02.2015р., № 103 від 12.02.2015р. на загальну суму 182 000 грн., які були отримані банком, про що свідчить відмітка на вказаних платіжних дорученнях.

Положеннями п. 1.4.1 Договору встановлено, що платіжні доручення клієнта та інші платіжні документи, які надійшли до банку протягом операційного часу виконуються банком в день їх надходження, а у разі надходження таких документів після закінчення операційного часу - не пізніше наступного робочого дня.

Згідно з ч. 3 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до п. 8.1 статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

У пункті 2.1.6 Договору сторони встановили, що у разі надання до банку платіжних документів для проведення операцій, які суперечать чинному законодавству України, або у разі оформлення клієнтом платіжних/касових документів з порушенням вимог чинного законодавства України та нормативно-правових актів НБУ, мотивовано, з посиланням на підстави, передбачені чинним законодавством України, повернути їх клієнту.

Зазначені вище платіжні доручення не були повернені банком.

Однак, в порушення строків, встановлених договором, відповідач не виконав платіжні доручення, надані позивачем.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просить зобов'язати відповідача виконати зазначені вище платіжні доручення, оскільки вважає, що відповідач порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 р. № 96 «Про віднесення ПАТ «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 12.02.2015 р. було прийнято рішення № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк».

Пунктом 1,2 вказаного рішення було вирішено розпочати з 13.02.2015 р. процедуру виведення ПАТ «Енергобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 13.02.2015 р. по 12.05.2015 р.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 36 даного Закону врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до п. 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 частини 6 статті 36 даного Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Визначення терміну "кредитор банку" міститься у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк, зокрема, зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з п. 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Отже, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником.

Враховуючи наведене вище, та з огляду на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 р. № 96 «Про віднесення ПАТ «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних» у відповідача запроваджено процедуру тимчасової адміністрації з з 13.02.2015 р. по 12.05.2015 р., суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення грошових коштів за договором банківського рахунку не підлягають задоволенню в силу приписів п.1 ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Суд відзначає, що задоволення вимог кредиторів банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію, може бути здійснено виключно у процедурі ліквідації банку та в порядку черговості, визначеної Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 49, 82-84 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.М.Ярмак

Повне рішення складено 18.05.2015р.