ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.05.2015 Справа № 38/284

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши матеріали скарги Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на дії Державної виконавчої служби України у справі №38/284

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (юридична адреса - 84601 м. Горлівка Донецької області, пр-т Леніна, б. 11; поштова адреса - 87528 м. Маріуполь Донецької області, вул. Войніч, б. 2)

до відповідача Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (адреса - 87547 м. Маріуполь Донецької області, вул. К. Лібкнехта, б. 177-А)

про стягнення заборгованості

Заінтересована особа - Державна виконавча служба (адреса - 04053 м. Київ, вул. Артема, 73)

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: Мірошниченко А.О., довіреність №181114-12/63 від 18.11.2014р.

від відповідача: Філімонов А.Ю., довіреність №03-41 від 19.12.2014р.

від заінтересованої особи: Іваниця О.О., довіреність №20-22/53 від 27.04.2015р.

01.04.2015р. до господарського суду Запорізької області надійшла скарга Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (№03-316 від 25.03.2015р.) на дії Державної виконавчої служби України в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення господарського суду Донецької області від 01.03.2011р. у справі №38/284 в частині винесення постанови від 08.09.2014р. ВП №26751181 про стягнення з КП «Компанія «Вода Донбасу» виконавчого збору в сумі 1 738 858,69 грн.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.04.2015р. скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 23.04.2015р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.04.2015р. розгляд скарги відкладено до 20.05.2015р.

18.05.2015р. від заінтересованої особи надійшло клопотання про заміну сторони її правонаступником, в якому міститься прохання про заміну Державної виконавчої службу України її правонаступником Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу» органом державної виконавчої служби є зокрема Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.2015р. № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої системи юстиції» постановлено ліквідувати Державну виконавчу службу України, поклавши на Міністерство юстиції України завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Згідно із ст. 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу (ч. 1). Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив (ч. 2). Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу (ч. 3).

Розглянувши клопотання про заміну Державної виконавчої служби України на Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, суд залишає його без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з положеннями статті 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як зазначено в п. 1.4 постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р. за приписом статті 25 ГПК України у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

Відповідно до ч. 1 статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV, юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням,прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням органу державної влади, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 вказаного Закону, юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

На дату розгляду скарги по даній справі, ДВС не надано доказів внесення відповідного запису в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про припинення/ліквідацію Державної виконавчої служби України. Згідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 19.05.2015р., в Єдиному державному реєстрі лише міститься запис про те, що Державна виконавча служба України знаходиться в стані припинення (але не є припиненою). Будь-яких доказів того, що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є правонаступником Державної виконавчої служби України, суду також надано не було.

За таких обставин, у суду відсутні процесуальні підстави для здійснення процесуального правонаступництва на підставі ст. 25 ГПК України. Клопотання залишено судом без задоволення.

За клопотанням представників учасників процесу розгляд скарги здійснювався без застосування технічних засобів фіксації.

КП «Компанія «Вода Донбасу» скарга на дії ДВС України заявлена з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Донецької області по справі №38/284 від 01.03.2011р. частково задоволені позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» та стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 17 388 586,98 грн., пеню в сумі 482 595,05грн, 3% річних в сумі 116 756,87грн., індекс інфляції в сумі 306 574,64грн, витрати по сплаті державного мита в сумі 25 500,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00грн., на виконання виданий наказ.

Як зазначено у постанові ДВС України про арешт від 02.02.2015р., на виконання наказу господарського суду по справі № 38/284 органом стягнення було відкрито виконавче провадження ВП №26751181 від 27.05.2011р., яке було приєднане до зведеного виконавчого провадження ЗВП № 41211546 від 12.12.2013р.

08.09.2014р. винесено поставу ДВС України про стягнення з КП «Компанія «Вода Донбасу» виконавчого збору у сумі 1738858,69 грн.

Заявник вважає дії ДВС України по винесенню постанови від 08.09.2014р. про стягнення виконавчого збору у сумі 1 738 858,69 грн. такими, що порушують законні права та інтереси КП «Компанія «Вода Донбасу» та суперечать чинному законодавству України, з огляду на наступне.

Заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 17 388 586,98 грн., стягнута за рішенням господарського суду Донецької області № 38/284 від 01.03.2011р., була сплачена боржником в добровільному порядку шляхом надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування згідно зі ст. 23 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2012р. № 517, про що свідчить договір № 517Е/32 від 27.06.2012 та платіжне доручення № 1 від 24.09.2012р.

Таким чином, рішення господарського суду Донецької області № 38/284 від 01.03.2011р. було виконане ще до об'єднання виконавчих проваджень щодо стягнення з КП "Компанія "Вода Донбасу" у зведене ЗВП №41211546 від 12.12.2013р.

В примусовому порядку кошти в погашення рішення № 38/284 від 01.03.2011р. з боржника не стягувалися, тобто органом державної виконавчої служби станом на 08.09.2014р. не застосовувалося будь-яких заходів примусового виконання судового рішення № 38/284 від 01.03.2011р. за приписами ст.32 Закону України «Про виконавче провадження», навпаки, на цю дату боржник самостійно погасив суму заборгованості за спожиту активну електроенергію у сумі 17 388 586,98 грн.

ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» та ДВС України проти скарги заперечили з підстав, викладених у відзивах. В обґрунтування заперечень посилаються на те, що 27.05.2011р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Роєнко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 26751181 з виконання наказу господарського суду Донецької області від 15.03.2011р. № 38/284 про стягнення з КП «Компанія «Вода Донбасу» на користь ВАТ «Донецькобленерго» коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону «Про виконавче провадження» (далі за текстом Закон), у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Відповідно до викладеного, 12.12.2013р. державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 13138753, згідно якого ВП № 13138753 приєднано до ЗВП №41211546.

Так, у зв'язку з невиконанням рішення боржником у добровільному (самостійному) порядку, 08.09.2014р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору. Та відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону надіслана із супровідним листом простою кореспонденцією.

Крім того, скаржником КП «Компанія «Вода Донбасу» - боржником за виконавчим провадженням у скарзі підтверджено що ними виконано рішення суду та про його виконання свідчить платіжне доручення від 24.09.2012р., а отже після спливу наданого на добровільне (самостійне) виконання (постанова про відкриття виносилася 27.05.2011р.).

Також, 23.05.2015р. до сторін виконавчого провадження державним виконавцем направлено вимогу щодо повідомлення про залишок заборгованості за виконавчими документами. Державним виконавцем отримано лист від КП «Компанія «Вода Донбасу» де зазначено про оплату за частиною виконавчих документів, але доказів про оплату не надано.

Отже, державний виконавець при здійсненні виконавчих дій з виконання наказу господарського суду Донецької області № 38/284 від 15.03.2011р., а саме при винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору діяв в межах і у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», таким чином, на думку Позивача та ДВС України, в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Дослідивши матеріали, вислухавши пояснення представників учасників процесу, судом вбачаються підстави для задоволення скарги виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Виконання рішення господарського суду, згідно із ст.116 ГПК України, провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили. Накази про стягнення державного мита надсилаються до місцевих органів державної податкової служби.

Рішенням господарського суду Донецької області по справі №38/284 від 01.03.2011р. частково задоволені позовні вимоги ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» та стягнуто з КП «Компанія «Вода Донбасу» заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 17 388 586,98 грн., пеню в сумі 482 595,05грн, 3% річних в сумі 116 756,87грн., індекс інфляції в сумі 306 574,64грн, витрати по сплаті державного мита в сумі 25 500,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00грн.

На виконання зазначеного рішення господарським судом Донецької області виданий відповідний наказ.

Постановою ДВС України від 27.05.2011р. відкрито виконавче провадження ВП №26751181 з виконання наказу господарського суду Донецької області від 15.03.2011р. № 38/284. Боржнику КП «Компанія «Вода Донбасу» надано строк для добровільного виконання рішення - сім днів з моменту винесення постанови.

12.12.2013р. державним виконавцем ДВС України винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП №13138753 до ЗВП №41211546.

Заборгованість за спожиту активну електроенергію у сумі 17 388 586,98 грн., стягнута за рішенням господарського суду Донецької області № 38/284 від 01.03.2011р., була сплачена боржником шляхом надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування згідно зі ст. 23 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» та Постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2012р. № 517, про що свідчить договір № 517Е/32 від 27.06.2012 та платіжне доручення № 1 від 24.09.2012р.

23.05.2014р. Державною виконавчою службою України на адресу КП «Компанія «Вода Донбасу» надіслано Вимогу державного виконавця №41211546/5 від 23.05.2014р. щодо надання пояснень від боржника про причини невиконання судових рішень та повідомлення залишку заборгованості.

Листом №03/вх.1-152-14 від 30.05.2014р. КП «Компанія «Вода Донбасу» повідомило державного виконавця ДВС України про сплату боргу по зведеному виконавчому провадження в розмірі 362 024 024,80 грн.

08.09.2014р. ДВС України винесено постанову про стягнення з боржника КП «Компанія «Вода Донбасу» виконавчого збору в сумі 1 738 858,69 грн. з тих підстав, що боржником не виконано наказ про стягнення 17 388 586,98 грн.

КП «Компанія «Вода Донбасу» звернулося до суду зі скаргою на неправомірні дії Державної виконавчої служби щодо винесення постанови від 08.09.2014р. про стягнення виконавчого збору.

Згідно із ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Приписами ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно із ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Отже, враховуючи в сукупності зазначені вище норми, суд приходить до висновку, що виконавчий збір стягується у разі, якщо рішення було виконано примусово із вчиненням відповідних виконавчих дій та вираховується від фактично стягнутої державним виконавцем суми.

Сплив же строку, який наданий для добровільного виконання рішення суду сам по собі не є тією достатньою підставою, з яким законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника, необхідно ще в такому випадку вчинення державним виконавцем дій спрямованих на примусове виконання, наслідком яких є стягнення суми за виконавчим документом та передачі її стягувачу.

Враховуючи, що боржником сума боргу сплачена самостійно, виконавчою службою заходи щодо примусового стягнення заборгованості не здійснювалися, відтак підстави для стягнення з боржника КП «Компанія «Вода Донбасу» виконавчого збору відсутні.

За викладених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги заявника та про наявність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Запорізької області, -

УХВАЛИВ:

Визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби України по винесенню постанови від 08.09.2014р. ВП №26751181 про стягнення з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» виконавчого збору в сумі 1 738 858,69 грн.

Визнати недійсною постанову Державної виконавчої служби України від 08.09.2014р. ВП №26751181 про стягнення з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» виконавчого збору в сумі 1 738 858,69 грн.

Ухвалу суду надіслати учасникам судового процесу.

Суддя Л.М. Сушко