РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2015Справа №910/26387/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролоптфармторг"

До Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр "БАМ ПРОЕКТ"

Про визнання договору недійсним

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Михайлюк О. І. (дов. № 3 від 09.01.2015);

Приходько Н. А. (дов. № 2 09.01.2015)

від відповідача: Гордов М. М. (дов. б/н від 20.02.2014)

В судовому засіданні 18.03.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиролоптфармторг" (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр "БАМ ПРОЕКТ" (далі по тексту - відповідач) про визнання договору №18-11 на виконання проектних робіт від 11.05.2011 недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2014 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/26387/14, розгляд справи призначено на 13.01.2015.

26.12.2014 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про зміну (доповнення) предмету позову.

13.01.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшла заява на виконання ухвали про порушення провадження у справі про відсутність аналогічних спорів в провадженні господарських судів та інших органів; заява в порядку ч. 3 ст. 267 ГПК України, щодо застосування строку позовної давності; клопотання про здійснення звукозаписувальної технічної фіксації судового процесу та відзив на позовну заяву.

13.01.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло пояснення на ухвалу.

В судовому засіданні 13.01.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 20.01.2015.

15.01.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

19.01.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов відзив на заяву про зміну (доповнення) предмету позову.

В судове засідання 20.01.2015 представники сторін з'явились та надали усні пояснення по справі.

Представником відповідача в судовому засіданні подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представником позивача в судовому засіданні подано клопотання про винесення окремої ухвали, заперечення на відзив та на заяву про застосування строків позовної давності та пояснення до заяви про зміну (доповнення предмета позовних вимог).

Клопотання позивача про винесення окремої ухвали суд залишив без розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні подану позивачем заяву про зміну предмету позову, суд прийшов д висновку, що заявлені позивачем вимоги є зміненими, оскільки позивач, крім немайнової вимоги про визнання недійсним правочину, просить суд також застосувати наслідки недійсності такого правочину та стягнути з відповідача 140 000 грн. грошових коштів, подана заява оплачена судовим збором, а отже суд дійшов висновку про її прийняття в порядку ст. 22 ГПК України, оскільки вона подана до переходу до розгляду справи по суті, в подальшому розгляд справи здійснюється з врахуванням поданої 26.12.2014 заяви про зміну предмету позову.

Ухвалою суду 20.01.2015 призначено у справі №910/26387/14 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі № 910/26387/14 зупинено до надання висновків судової експертизи, призначеної у справі.

У зв'язку із припиненям повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Бондаренко Г.П.. Відповідно до пункту 3.1.11 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи-замінника № 910/26387/14.

За результатом повторного автоматичного розподілу справу передано судді Лиськову М.О.

13.03.2015 з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулась справа № 910/26387/14 без проведення судової експертизи.

16.03.2015 ухвалою суду розгляд справи поновлено та призначено на 01.04.2015.

В судових засіданнях оголошувались перерви.

В судове засідання, призначене на 18.05.2015 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті справи та просив задовольнити позов в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 18.05.2015 представник відповідача з'явився та подав відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позову заперечував.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиролоптфармторг» (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр «БАМ ПРОЕКТ» (далі-Відповідач) було укладено Договір 18-11 на виконання проектних робіт (далі Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору у порядку та на умовах, визначених ним Договором Підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами за рахунок Замовника виконати: реконструкцію будівлі АПК автопідприємства під ділянку фасування та упаковки лікарських засобів згідно ліцензійних вимог та норм GMP по вул. Київській 127, м. Обухів Київська обл. Проект., а Замовник зобов'язується прийняти результат таких робіт (проектнудокументацію) і сплатити Підрядникові вартість виконаних робіт.

Положенням п.2.1. передбачено, що Вартість робіт по цьому Договору визначається договірною ціною, яка складає 200 000 грн. крім того ПДВ 20% - 40 000 грн., всього 240 000 грн.

Положенням Додатку № 2 до Договору Календарний план Сторони встановили чотири етапи виконання відповідачем робіт за Договором і визначили терміни виконання робіт кожного етапу ти їх вартість.

Положенням и.п.4 Договору передбачено, що Підрядник зобов'язується пісня настання кінцевого терміну виконання робіт, передати Замовникові результати виконаних проектних робіт та скласти й підписати зі свого боку акт приймання - передачі

В рахунок оплати зазначених робіт Позивач перерахував відповідачу 140 000.00 грн.

Висновком експерта за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 13.09.2014 встановлено, зокрема необхідно звернути увагу на те, що ТОВ «НПЦ «БАМ Проект» самостійно розроблено розділ 4 Технологія виробництва, не маючи у переліку робіт провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури з технологічного проектування, що є додатком до ліцензії від 16.10.2009 р.».

Таким чином на думку позивача, відповідач в переліку робіт, що є додатком до ліцензії не мав такого виду як провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, тобто виконував роботи не маючи на це права, договір 18-11 на виконання проектних робіт від 11.05.2011 може бути визнаний судом недійсним.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Виконання відповідачем Проекту, у тому числі його розділу 4 Технологія виробництва (том II Проекту) здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства виходячи з наступного.

В додатку до ліцензії відповідача від 13.10.2009 серії АВ № 490254 вказані роботи з кодом 2.05.09 Проектування внутрішніх інженерних мереж і систем технологічних. Вказаний код давав ТОВ НВЦ «БАМ ПРОЕКТ» законне право виконувати роботи з розроблення розділу 4 Технологія виробництва, який міститься у томі II Проекту.

Така правова позиція підтверджується також листом Саморегулівної організації у сфері архітектурної діяльності всеукраїнської громадської організації «Гільдія проектувальників у будівництві» (далі - СРО ВУГІП) від 12.01.2015 №2.

З якого вбачається наступне, із аналізу вказаних вище матеріалів вбачається, що висновок судового експерта Черніна Я.О. від 29.09.2014 № 13641/13-43, у частині його твердження про неможливість самостійного розроблення ТОВ НВЦ «БАМ ПРОЕКТ» розділу 4 Технологія виробництва без наявності в ліцензії від 13.10.2009 робіт з технологічного проектування (код 2.09.00), зроблено без урахування змісту проекту, завдання на його розробку і ліцензії, а також у супереч Ліцензійним умовам провадження господарської діяльності у будівництві, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 27.01.2009 № 47...

З урахуванням вищенаведеного СРО ВУГіП вважає, що наявність в ліцензії ТОВ НВЦ «БАМ ПРОЕКТ» від 13.10.2009 серії АВ № 490254 робіт з ПРОЕКТУВАННЯ ВНУТРІШНІХ ІНЖЕНЕРНИХ МЕРЕЖ І СИСТЕМ Технологічних (код 2.05.09) є достатньою правовою підставою для виконання очолюваним Вами підприємством у 2011 р. розділу 4 Технологія виробництва (міститься у томі II зазначеного вище проекту).».

Крім того, як встановлено в абз.абз. 4, 5 на стор. 6 рішення господарського суду м. Києва від 31.10.2012 у справі № 5011-58/574-2012 «... працівники Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничий центр «БАМ ПРОЕКТ» пройшли підготовку до професійної атестації (сертифікації) іяженерів-проектувальників (головних інженерів проекту) за навчальною програмою з підвищення -кваліфікації, погодженою Мінрегіонбудом і Держархбудінспекцією України, та атестування, про що в травні 2011 р. Державним підприємством «Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві» було видано відповідні свідоцтва, а в січні 2012 р. працівники Відповідача були включені до реєстру атестованих осіб (категорія - проектувальник)...

Таким чином, зазначеним вище спростовується твердження позивача про відсутність у відповідача дозволу на роботи по проектуванню технологічних розділів проекту для підприємств медичної і мікробіологічної промисловості, а тому виконані Відповідачем роботи на виконання спірного договору відповідають чинним стандартам, що застосовуються для даного виду робіт.». Вказане рішення суду набрало законної сили 19.02.2013.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, на момент укладення та виконання Договору відповідач мав дійсну ліцензію від 13.10.2009 серії АВ № 490254 на виконання проектних робіт.

Проект було виконано відповідачем на замовлення позивача на загальну суму 160 000,00 грн. згідно із Договором, що підтверджується актами від 30.06.2011, від 20.07.2011, від 31.10.2011 та абз. 8 на стор. 8 постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2013 у справі № 5011-58/574-2012.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 3.10. постанови Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» у вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230 - 233 ЦК України господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману, насильства, погрози, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, тяжких обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Договором є погоджена дія двох або більше сторін спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частини 1, 2, 4 статті 202 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Про те, що на момент укладення договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору та бажали настання цивільних прав та обов'язків, свідчать підписи сторін на спірному договорі.

Укладаючи договір сторони були вільними в укладені договору та визначенні (погодженні) його умов, а відтак дія учасників правочину, які реалізували свої права на набуття цивільних прав та обов'язків шляхом укладання (підписання) правочину відповідала внутрішній волі сторін.

Як Позивач, так і Відповідач під час укладення договору були вільними в його укладенні та могли укласти договір на визначених умовах, запропонувати внести зміни до договору щодо пунктів, з якими сторони не погоджуються, або ж відмовитись від його укладення взагалі та укласти договір з іншим контрагентом, або на інших умовах.

Як було встановлено у ході судового розгляду, відповідач належним чином виконав свої зобов'язання по договору та надав позивачу послуги визначені договором.

Так, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ст.215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до абз. 4 п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено суду належними засобами доказування, що оскаржуваний ним договір в момент його укладення суперечив закону, а також суд встановив, що особи, які його підписали з боку Позивача та Відповідача, мали на це необхідний обсяг цивільної дієздатності, а також оскаржуваний правочин відповідав внутрішній волі сторін.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог із наведених Позивачем обґрунтувань позову, та їх відхиляє.

Судовий збір, відповідно до положень статті 49 ГПК України, покладається на Позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 22.05.2015

Суддя М.О. Лиськов