РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/10087/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС"

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

про стягнення 23 372,11 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача: Вострєцова С.М. по довіреності № 2 від 01.01.2015р.

Від відповідача: не з'явились

Обставини справи:

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" у розмірі 23 372,11 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем згідно договору добровільного страхування наземного транспорту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля, а тому позивачем відповідно законодавства України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, враховуючи те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП була застрахована відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2015р. порушено провадження у справі № 910/10087/15, розгляд якої призначено у судовому засіданні на 12.01.2015 р. за участю представників сторін.

19.05.2015р., через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, відповідно до якого Приватне акціонерне товариство "Українська транспортна страхова компанія" визнає позов частково в межах суми 17 091,77 грн., виходячи з наступного розрахунку.

В позовній заяві Відповідач вказує, що виплата страхового відшкодування здійснювалась на підставі звіту склала 24783,25 грн. при дійсній ринковій вартості ТЗ 358475,04 грн.

Згідно першої сторінки Договору добровільного страхування наземного транспорту № 00676/02/222 від 25.07.13р. дійсна вартість ТЗ складає 264000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 988 Цивільного кодексу України Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Пунктом 5 визначено, що страховик зобов'язаний за заявою страхувальника у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування. Якщо такий обов'язок не виконано то транспортний засіб, станом на момент укладання Договору, вважається як «недострахований» транспортний засіб.

Зважаючи на вищевикладене, страхове відшкодування буде таким: 264000,00 грн./358475,04*100% = 0,73 (коефіцієнт застрахованого майна) 0,73*24783,25=18091,77 грн. (дійсна вартість відновлювального ремонту ТЗ).

Крім того, відповідно до Полісу АІ/1043836 передбачено франшизу, яка дорівнює 1000,00 грн. Тобто, 18091,77 грн. - 1000,00 грн. =/ 17091,77 грн.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В дане судове засідання представник відповідача не з'явився.

У судовому засіданні 20.05.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2013р. між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" (надалі - Страховик) з однієї сторони та фізичною особою Буруля Віталієм Володимировичем (надалі - Страхувальник) з другої сторони - був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 00676/02/222, об'єктом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Toyota Camry», реєстраційний номерний знак ВН 5565 ЕК, чорного кольору, 2013 року випуску.

Договором передбачено строк дії договору - з 23.07.2013р. і діє по 22.07.2014р.

02.07.2014 року в по вул. Жуковського на перехресті з вул. Польською в м. Одеса, сталася дорожньо - транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобілів марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак СА 3997 АВ під керуванням водія Найдьонова Сергія Миколайовича та автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номерний знак ВН 5565 ЕК.

Відповідно до Постанови Малинівського районного суду м. Одеси від 20.10.2014р. встановлено вину Найдьонова Сергія Миколайовича у скоєнні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. ст. 122-4, 124, ч.1 ст. 130 КУпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна-правова відповідальність Найдьонова Сергія Миколайовича, водія транспортного засобу марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номерний знак СА 3997 АВ, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", що підтверджується полісом № АІ/1043836 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У відповідності до звіту по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку завданого автомобілю марки «Toyota Camry», реєстраційний номерний знак ВН 5565 ЕК, виконаного суб'єктом оціночної діяльності Озеров Є.А. від 07.07.2014р. - вартість матеріального збитку , в результаті його пошкодження при ДТП складає 24 783,25 грн.,

Позивачем складено страхові акти № 374/14 від 22.07.2014р. та № 374/14/1 від 04.08.2014р., відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 23 372,11 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сума страхового відшкодування в розмірі 23 372,11 грн., була перерахована на розрахунковий рахунок страхувальника, що підтверджується платіжними дорученнями № 719 від 23.09.2014р. на суму 10000,00 грн., № 513 від 22.07.2014р. на суму 6 276,00 грн., № 554 від 06.08.2014р. на суму 3045,00 грн. та № 550 від 04.08.2014р. на суму 4157,55 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що виплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування в розмірі 23 372,11 грн., до нього перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, враховуючи те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП була застрахована відповідачем.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 23 372,11 грн.

Договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1043836 встановлено ліміт відповідальності Відповідача за шкоду, завдану майну третіх осіб застрахованою особою у сумі 50 000,00 грн., франшиза - 1000,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" в редакції Закону України №2745-111 від 4 жовтня 2001 року страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Аб.1 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Аб.16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст.27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до Правил добровільного страхування транспортних засобів №19-1 (далі правила), які зареєстровані Міністерством фінансів України за №0602903, а саме п. 7.1.4 Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування Страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими Правилами та договором страхування.

Відповідно до п. 2.2.1 Правил, страховим випадком визнається пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин (у т. ч. фар, дзеркал, стекол) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п.п.9.1, 9.26 Правил страхування до складу страхового відшкодування (збитків, що компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до п. 9.17 Правил страхування страхове відшкодування може здійснюватись шляхом оплати страховиком вартості замінюваних частин, деталей і приладдя на аналогічні пошкодженим (за якістю і вартістю) та відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що виплата страхового відшкодування здійснювалась на підставі звіту при дійсній ринковій вартості ТЗ 358475,04 грн.

Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 00676/02/222 від 25.07.13р. дійсна вартість ТЗ складає 264000,00 грн.

Відповідно ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом.

У відповідності ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п.п.9.1, 9.26 Правил страхування до складу страхового відшкодування (збитків, що компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до п. 9.17 Правил страхування страхове відшкодування може здійснюватись шляхом оплати страховиком вартості замінюваних частин, деталей і приладдя на аналогічні пошкодженим (за якістю і вартістю) та відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 29 Закону в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.7 ЗУ „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", проведення оцінки майна є обов'язковим при визначенні збитків або розміру відшкодування. Згідно ч.1 ст.3 цього ж Закону, оцінкою майна (майнових прав) вважається - процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатами практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності. Оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності-суб'єктом господарювання, вважається незалежною оцінкою майна.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У п. 32.7 ст. 32 Закону чітко встановлено, що шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, страховик після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування має право вимоги до страховика, з яким винна особа уклала договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, в межах здійснених ним фактичних витрат та в межах лімітів відповідальності страховика за договором страхування цивільно-правової відповідальності, встановленої у Законі України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу і втрату вартості автомобіля у разі їх наявності відшкодовує володілець джерела підвищеної небезпеки, що винний у ДТП.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно п. 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерством юстиції України, Фонду державного майна, № 142/5/2092 від 24.11.2003р. значення зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до п. 7.39 Методики винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Фізичний знос КТЗ (його складових) - утрата вартості КТЗ, яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складових),

Виходячи з наведеного, суд встановлює, що Позивач має право на відшкодування за рахунок відповідача збитків у розмірі 17 091,77 грн. (264000,00 грн./358475,04*100% = 0,73 (коефіцієнт застрахованого майна) 0,73*24783,25=18091,77 грн. (дійсна вартість відновлювального ремонту ТЗ). - 1000,00 грн. - франшизи). Таким чином, позовна вимога підлягає частковому задоволенню у розмірі 17 091,77 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача стягуються понесені ним витрати по судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, ?

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 77, ідентифікаційний ) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем при виконанні рішення на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "МЕГАПОЛІС" (01042, м. Київ, вул. Академіка Філатова, буд. 22/8, ) 17 091 (сімнадцять тисяч дев'яносто одну) грн. 77 коп. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та 1 335 (одну тисячу триста тридцять п'ять) грн. 53 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.05.2015р.

Суддя Трофименко Т.Ю.