ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа № 920/4/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - Станішевський І.С. - дов. № 14-125 від 13.05.2014р.,

відповідача - Рибець В.М. - дов. № 4274 від 17.12.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №2188 С/1-9) на рішення господарського суду Сумської області від 17.03.2015 р. у справі № 920/4/15,

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон", м. Конотоп Сумської області,

про стягнення 226 920,70 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, відповідно до якої просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором купівлі-продажу №13/2443-ТЕ-29 від 28.12.2012 у сумі 226920,70 грн., а саме: інфляційні збитки - 62259,31 грн., 3% річних - 29561,23 грн., пеня - 135100,16 грн., а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Сумської області від 17.03.2015 р. (суддя Котельницька В.Л.) позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 18558,38 грн. пені, 7434,04 грн. суму 3 % річних, 564,15 грн. інфляційних збитків, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 902,24 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Позивач, ПАТ "НАК "Нафтогаз України", з рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 17.03.2015р. та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму, на яку змінилась сума боргу внаслідок інфляційних процесів, у розмірі 62259,31 грн., суму 3% річних від простроченої суми у розмірі 29561,23 грн., пеню у розмірі 135100,16 грн. у стягненні яких було відмовлено, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства.

Відповідач, ДП "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон", у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області від 17.03.2015 р. у справі № 920/4/15 - без змін. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача та у відзиві на неї доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28.12.2012р. між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (позивачем) та Державним підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" (відповідачем) був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 13/2443-ТЕ-29, за умовами якого позивач передав у власність відповідача протягом січня-квітня 2013 року та червня-грудня 2013 року природний газ на загальну суму 4095760,19 грн.

Відповідно до п.п.1.2 п.1 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем (відповідачем) виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Пунктами 6.1, 6.2 договору визначено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У відповідності до ст. 20 Закону України "Про теплопостачання" збитки теплоенергогенеруючих та теплопостачальних організацій внаслідок надання пільг з оплати за спожиту теплову енергію окремим категоріям споживачів повністю відшкодовуються за рахунок джерел фінансування, визначених законами України, які передбачають відповідні пільги.

Згідно з ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Розрахунки за газ проводяться, як в порядку, визначеному договором, так і в порядку, визначеному спеціальними нормативними актами. Таким нормативним актом є, зокрема, постанова Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету та надання пільг, субсидій та компенсацій".

У відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20, між сторонами у справі були підписані спільні протокольні рішення, відповідно до яких встановлено порядок проведення взаєморозрахунків між сторонами.

Так, спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №875 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 17.04.2013р. з урахуванням додаткової угоди від 01.06.2013р. сторони погодили, що отримані від Департаменту фінансів Сумської області державної адміністрації (сторона №2) кошти на пільги та субсидії в сумі 304753,00 грн. за січень 2013 року, ДП "Авіакон" (сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2443-ТЕ-29. Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 24.04.2013р. № 1221 на перерахування 304753,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП "Авіакон", кошти в сумі 304753,00 грн. 27.06.2013р. були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №876 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 17.04.2013р. сторони погодили, що отримані від сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 300972,00 грн. за лютий 2013 року, ДП "Авіакон" (сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2443-ТЕ-29. Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 24.04.2013р. №1222 на перерахування 300972,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП "Авіакон", кошти в сумі 300972,00 грн. 27.06.2013р. були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1019 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 14.05.2013 сторони погодили, що отримані від сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 289958,00 грн. за березень 2013 року, ДП "Авіакон" (сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2443-ТЕ-29. Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 21.05.2013р. №1481 на перерахування 289958,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП "Авіакон", кошти в сумі 289958 грн. 30.07.2013р. були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1063 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 17.05.2013р. сторони погодили, що отримані від сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 172917,00 грн. за квітень 2013 року, ДП "Авіакон" (сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2443-ТЕ-29. Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 21.05.2013р. №1482 на перерахування 172917,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП "Авіакон", кошти в сумі 172917,00 грн. 30.07.2013р. були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №194 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 30.01.2014р. сторони погодили, що отримані від сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 780883,00 грн. за травень-грудень 2013 року, ДП "Авіакон" (сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2443 -ТЕ-29. Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 21.02.2014р. №512 на перерахування 780883,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП "Авіакон", кошти в сумі 780883,00 грн. 21.02.2014р. були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №291 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 14.02.2014р. сторони погодили, що отримані від сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 299056,00 грн. за січень 2014 року, ДП "Авіакон" (сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2443-ТЕ-29. Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 21.02.2014р. №511 на перерахування 299056,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП "Авіакон", кошти в сумі 299056,00 грн. 21.02.2014р. були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №502 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 12.03.2014р. сторони погодили, що отримані від сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 292837,00 грн. за лютий 2014 року, ДП "Авіакон" (сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2443-ТЕ-29. Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 13.03.2014р. №753 на перерахування 292837,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП "Авіакон", кошти в сумі 292837,00 грн. 21.03.2014р. були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №788 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 03.04.2014р. сторони погодили, що отримані від сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 275681,00 грн. за березень 2014 року, ДП "Авіакон" (сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" за природний газ 2013 року гідно з договором від 28.12.2012р. №13/2443-ТЕ-29. Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 16.04.2014р. №987 на перерахування 275681,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП "Авіакон", кошти в сумі 275681,00 грн. 15.04.2014р. були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1066 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 12.03.2014р. сторони погодили, що отримані від сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 145963,00 грн. за квітень 2014 року, ДП "Авіакон" (сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2443-ТЕ-29. Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 19.05.2014р. №1406 на перерахування 145963,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП "Авіакон", кошти в сумі 145963,00 грн. 26.05.2014р. були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1475 за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету від 04.07.2014р. сторони погодили, що отримані від сторони №2 кошти на пільги та субсидії в сумі 32586,00 грн. за травень-червень 2014 року, ДП "Авіакон" (сторона №3) перерахує Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" за природний газ 2013 року згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2443-ТЕ-29. Відповідачем було надано до казначейської служби платіжне доручення від 22.06.2014р. №1941 на перерахування 32586,00 грн. на рахунок позивача. Після надходження від сторони №2 коштів на окремий казначейський рахунок, відкритий ДП "Авіакон", кошти в сумі 32586,00 грн. 22.07.2014р. були перераховані позивачу вищезгаданим платіжним дорученням.

Таким чином, підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, заміна первісного зобов'язання новим зобов'язанням за домовленістю між тими ж сторонами (новація) у відповідності до частини 2 статті 604 Цивільного кодексу України передбачає припинення зобов'язання, а у даному випадку припинення зобов'язання не відбувалось, оскільки характерним для новації є саме укладання нового зобов'язання, а не заміна його частини, що є підставою для припинення попереднього зобов'язання, при цьому нове зобов'язання укладається між тими ж сторонами, а спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету таких ознак не містять.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої підпунктом 7.2 пункту 7 договору поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, оскільки уклавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та постачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Тобто, як правомірно дійшов висновку суд першої інстанції, для застосування санкцій, передбачених підпунктом 7.2 пункту 7 договору поставки природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та постачання, які діяли на момент розгляду справи.

Стосовно оплати за спожитий природний газ в сумі 1200154,19 грн. за рахунок власних коштів відповідача, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги акти приймання-передачі природного газу за період дії договору № 13/2443-ТЕ-29, строки їх складання та підписання, і тому, правомірно дійшов висновку, що відповідач має прострочене зобов'язання по оплаті вартості поставленого природного газу (за рахунок власних коштів) тільки за січень, лютий та частину грудня 2013 року.

Так, статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, правомірним є нарахування відповідачу 16632,86 грн. пені, 3326,58 грн. 3% річних за січень 2013 року; 20468,58 грн. пені, 4104,79 грн. 3% річних, 544,55 грн. інфляційних збитків за лютий 2013 року; 15,31 грн. пені, 2,67 грн. 3% річних, 19,60 грн. інфляційних збитків за грудень 2013 року.

При цьому, частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Пунктом 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Судом першої інстанції правомірно взято до уваги те, що Державне підприємство "Конотопський авіаремонтний завод "Авіакон" створене з метою виконання ремонту та модернізації озброєння, військової, спеціальної та цивільної авіаційної техніки, предметом діяльності підприємства є ремонт військової техніки; ДП "Авіакон" віднесене до Переліку підприємства, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.04 №1734. Також, природний газ придбавався за спірним договором для виробництва теплової енергії, що споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності); споживачі теплової енергії, у свою чергу, несвоєчасно розраховуються за теплопостачання та гарячу воду, що унеможливило своєчасність оплати за природний газ. Крім того, суд першої інстанції правильно встановив, що з великим запізненням надходили з Державного бюджету компенсації збитків внаслідок надання пільг з оплати за спожиту теплову енергію окремим категоріям споживачів.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно застосована ст. 83 Господарського процесуального кодексу України та зменшена сума пені на 50%, зокрема, стягнуто з відповідача на користь позивача 18558,38 грн. пені, 7434,04 грн. 3% річних, 564,15 грн. інфляційних збитків.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду повністю погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, тоді як доводи, викладені в апеляційній скарзі, не підтверджені належними доказами, через що рішення господарського суду Сумської області від 17.03.2015 р. у справі № 920/4/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Рішення господарського суду Сумської області від 17.03.2015 р. у справі № 920/4/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 19.05.2015р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.