ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 року Справа № 29/5005/17496/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.- доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Малик С.О.

За участю представників сторін:

від арбітражного керуючого: Логвіненко Ю.В., довіреність №395 від 21.04.15;

від АТ "Райффайзен Банк Аваль": Данильченко М.С., довіреність №997/13 від 24.04.13;

від скаржника.: ОСОБА_4, довіреність №1767 від 29.10.14;

від ТБ "Катеринославська": Коган К.Ю., витяг з протоколу №1 від 17.07.1995р., генеральний директор;

інші учасники провадження у справі про банкрутство в судове засідання не з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 (учасник провадження у справі про банкрутство) на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року у справі №29/5005/17496/2011

за заявою приватного підприємства "Ода Трейд Плюс", с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області

до боржника фізичної особи - підприємця ОСОБА_8, м. Дніпропетровськ,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року у даній справі (суддя Полєв Д.М.) задоволено частково заяву ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції про визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута від 11.07.2014 року недійсними. Визнано недійсними результати аукціону проведеного ТБ "Катеринославська" з продажу майна банкрута фізичної особи - підприємця ОСОБА_8, який відбувся 11.07.2014р., а саме нерухомого майна у складі: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами; загальна площа 282,8кв.м., житлова площа 141,9 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 1530 кв.м., на якій розташоване зазначене майно.

Ухвала мотивована тим, що порушена частина 4 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон), у відповідності до якої продаж майна банкрута здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Матеріали справи не містять письмової згоди заставного кредитора ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на продаж майна.

Суд першої інстанції дав оцінку протоколам зборів комітету кредиторів банкрута від 29.08.2013 року, 09.09.2013 року, 17.09.2013 року та 28.02.2014 року і прийшов до висновку, що на зборах колективним органом визначено тільки строки та черговість проведення оцінки майна, а також визначено порядок його реалізації, а не виключно особиста згода кредитора на продаж майна.

Крім того, у договорі доручення №28/03-МБ від 28.03.2014 року сторонами не визначено зниження початкової вартості майна при проведенні аукціону. Замовником аукціону (ліквідатором) невірно визначена початкова ціна на повторному аукціоні, яка повинна бути зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно до попереднього аукціону. Початкова вартість майна банкрута встановлена в розмірі 5 437 137,75 грн., вартість майна, із урахуванням двадцяти відсотковою знижкою, становить 4 349 710,00 грн.

Доводи ліквідатора щодо відмінності статусу майна, що було предметом продажу на первинному аукціоні (цілісний майновий комплекс) та по другому аукціоні (нерухоме майно) є необґрунтованими, оскільки в разі зміни статусу майна, його кількість, найменування тощо, після проведення первинного аукціону, неможливо провести повторний аукціон з майном, по якому не проводився первинний аукціон. За таких обставин суд першої інстанції вважав недійсними результати аукціону.

Суд відмовив у визнанні недійсним акта про передання права власності на куплене майно та зобов'язати ліквідатора повернути ОСОБА_6 сплачені кошти в сумі 787 340,55 грн., оскільки такий спосіб захисту не відповідає встановленим способам захисту прав.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду звернулася ОСОБА_6 із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу. Вважає необґрунтованими твердження про зниження ціни, оскільки на повторному аукціоні майно у тому ж складі виставляється не у вигляді цілісного майнового комплексу, а як нерухоме майно, тому ліквідатор застосував своє право щодо його оцінки та визначення початкової вартості згідно статті 43 Закону. У заяві про проведення аукціону встановлена можливість зниження початкової вартості майна до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості продажу майна. Кредитор ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не звертався з клопотанням про проведення не зниження оцінки, не оскаржував проведену оцінку майна. Оголошення про проведення аукціону розміщені на сайті Міністерства юстиції України без будь-яких зауважень, у разі порушень він мав би відмовити у розміщені оголошення.

29.04.2015 року від представника товарної біржі «Катиренославська» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить задовольнити вимоги ОСОБА_6.

21.05.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В судовому засіданні присутні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства. Інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для їх повідомлення належним чином про розгляд господарської справи в апеляційній інстанції та реалізації ними права судового захисту своїх інтересів (п.3.9.2 постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 не підлягають задоволенню, а ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року повинна бути змінена.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2011 року боржника фізичну особу - підприємця ОСОБА_8 визнано банкрутом; відкрита ліквідаційна процедура у справі строком на один рік, до 27.12.2012 року; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Бразалук С.С. (т.1 а.с.32).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.02.2013 року залишено без змін ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2013 року, якою відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції про виключення майна зі складу ліквідаційної маси, оскільки діюче, на момент укладення кредитного договору та договору застави, законодавство не містило заборони щодо включення до ліквідаційної маси майна, що перебувало в заставі банку.

З протоколу зборів кредиторів від 09.09.2013 року (по п'ятому питанню) вбачається, що збори вирішили здійснювати продаж майна, належного фізичній особі - підприємцю ОСОБА_8, шляхом проведення торгів у формі аукціону (т.3 а.с.125). У зборах прийняв участь представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції за довіреністю від 24.04.2013 року №994/13 Олексюк М.М. (головний юрисконсульт).

08.02.2014 року збори кредиторів вирішили: затвердити організатора аукціону з продажу майна банкрута - товарну біржу «Катеринославська»; встановити винагороду організатору торгів з продажу майна у розмірі 12 відсотків від реалізованого майна банкрута; здійснювати оплату послуг арбітражного керуючого (ліквідатора боржника) в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень; встановити додаткову винагороду в розмірі 3 відсотків від обсягу погашених вимог заставного кредитора.

10.02.2014 року розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу майна боржника фізичної особи - підприємця ОСОБА_8, лот №1 - цілісний майновий комплекс, який складається з житлового будинку з господарською будівлею та спорудами, та земельної ділянки (т.4 а.с.55). Початкова вартість продажу - 5 437 137,00 грн., без зниження початкової вартості.

28.03.2014 року між ліквідатором (замовником) та організатором аукціону - товарною біржею «Катеринославська» укладено договір про підготовку та проведення аукціону з продажу майна боржника (т.4 а.с.48).

У зв'язку з відсутністю заяв на участь у аукціоні з продажу майна боржника (термін сплив 03.06.2014 року), товарною біржею прийнято рішення про визнання аукціону з продажу майна боржника фізичної особи - підприємця ОСОБА_8, який призначено на 11.06.2014 року, таким, що не відбувся (т.4 а.с.63).

Товарна біржа «Катеринославська» оголошує про проведення повторного аукціону з продажу майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 з можливістю зниження початкової вартості Лот№1 - нерухоме майно у складі житлового будинку з господарською будівлею та спорудами, та земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно (т.4 а.с.64).

Початкова вартість продажу становить 1 543 805,00 грн. (т.1 а.с.64).

16.07.2014 року ліквідатор (замовник аукціону) передав, а покупець ОСОБА_6 прийняв, згідно з протоколом про проведення повторного аукціону з продажу майна боржника з можливістю зниження початкової вартості Лот №1 від 11.07.2014 року, нерухоме майно у складі: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: загальною площею 282,8 кв.м., житлова 141,9 кв.м. та земельної ділянки загальною площею 0.153 га. Вартість продажу склала 787 340 грн. 50 коп. без ПДВ (т.1 а.с.74).

29.08.2014 року обрано комітет кредиторів (т.4 а.с.124).

Наразі, 03.09.2014 року заставний кредитор ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської обласної дирекції звернувся з заявою про визнання результату аукціону недійсним, в обґрунтування вимог якої посилається на порушення положень статті 65 Закону, в частині можливостей зменшення вартості майна на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідного попереднього аукціону, що має становити 4 349 710,20 грн., а не 1 543 805,00 грн., як про це зазначено в оголошенні.

Просив визнати недійсним результат аукціону, визнати недійсним договір купівлі - продажу та повернути сплачені кошти ОСОБА_6 (т.4 а.с.134).

ОСОБА_6, як покупець, просила залучити до участі у справі Міністерство юстиції, посилаючись на практику ЄСПЛ (т.6 а.с.6), у відповідності до якого вона вважає, що помилки державних органів не можуть бути виправлені за рахунок осіб, яких вони стосуються (т.5 а.с.7).

Продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів (частина 1 статті 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», далі - Закон).

Результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними (частина 3 статті 55 Закону).

Відповідно до статті 57 Закону початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим. Початкова вартість підлягає зазначенню у договорі на проведенні аукціону. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки.

Частина 3 статті 64 Закону передбачає, що у разі якщо протягом триразового оголошення початкової вартості учасники аукціону не виявлять бажання укласти договір, ліквідатор оголошує про закінчення аукціону без виявлення переможця, якщо в оголошенні про проведення аукціону не передбачено можливість зниження початкової вартості на цьому ж аукціоні.

Стаття 65 Закону визначає особливості проведення повторного аукціону.

Так, якщо інше не встановлено договором, у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон. Якщо інше не встановлено договором, початковою вартістю повторного аукціону, другого повторного аукціону є вартість, зменшена на 20 відсотків щодо початкової вартості відповідно попереднього аукціону, попереднього повторного аукціону (частина 1,3 статті 65 Закону).

Частина 2 статті 66 Закону передбачає, що повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону.

Висновок суду першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали про те, що продаж майна здійснено без згоди кредитора, є помилковим і спростовується протоколом зборів кредиторів від 09.09.2013 року (т.1 а.с.125), з якого вбачається, що збори надали згоду на продаж майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_8, шляхом проведення торгів у формі аукціону.

Представник Банку прийняв участь у зборах кредиторів, його повноваження ґрунтуються на довіреності від 24.04.2013року №994/13.

Проте це не спричиняє незаконність ухвали в цілому, оскільки в іншій частині висновки суду є правильними.

Так, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні доводи скаржника про відсутність повторних торгів, нібито майно, що виставлено на продаж на початкових і повторних торгах не є тотожними.

Насправді зазначене у Лоті №1 майно - цілісний майновий комплекс, який складається з житлового будинку з господарською будівлею та спорудами, та земельна ділянка (т.4 а.с.55) та Лот №1 - нерухоме майно у складі житлового будинку з господарською будівлею та спорудами, та земельна ділянка, на якій розташоване нерухоме майно (т.4 а.с.64) є одним і тим же майном, розташованим в с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, АДРЕСА_1 воно ж - «предмет іпотеки» (т.1 а.с.44) - Договір іпотеки №014/127357/3161/85/1.

Щодо оцінки майна, з матеріалів справи видно, що початкова вартість встановлена 5 437 137,00 грн. без зниження початкової вартості (т.4 а.с.48). Відтак в силу частини 3 статті 64 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор мав оголосити про закінчення аукціону без виявлення переможця, оскільки в оголошенні про проведення аукціону не було передбачено зниження початкової вартості на цьому аукціоні.

Крім того, статтею 65 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено можливість зменшення вартості на повторному аукціоні лише на 20 відсотків щодо початкової вартості, що більше, ніж ціна продажу. Гранична вартість зниження ціни складає 50 відсотків початкової вартості, вказаної у оголошенні про проведення аукціону. Інша оцінка законом не передбачена.

За своєю правовою природою акт про передання права власності на нерухоме майно не є актом в розумінні статті 12 ГПК України, не вказаний серед способів захисту, перелічених у статті 16 ЦК України, він тільки є проміжним документом для видачі покупцю свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні в порядку, встановленому законом (стаття 75 Закону).

Та обставина, що оголошення було розміщено на сайті Міністерства юстиції України не спростовує факту допущення порушень, які полягали у заниженні вартості реалізації майна в ході аукціону з вини арбітражного керуючого.

Водночас, відповідно до абзацу 5 пункту 2.13 постанови Пленуму ВГС України від 29.05.2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» у разі задоволення позову господарський суд у резолютивній частині рішення зазначає про визнання правочину недійсним (у тому числі й на майбутнє) і одночасно може зазначити про застосування передбачених законом наслідків, вказавши, зокрема, розмір сум, що підлягають стягненню, та/або найменування майна, що піддягає передачі, і місце його знаходження (пункт 4 частини першої статті 84 ГПК), а за необхідності й строк виконання певних дій (абзац другий частини другої цієї статті ГПК).

Розглядаючи заяву публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» від 05.12.2014 року вих. №4851 (т.5 а.с.89-92) про визнання результату аукціону недійсним, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що у ній була заявлена вимога і про зобов'язання ліквідатора Бразалук С.С. повернути ОСОБА_6 сплачені кошти в розмірі 787 340,55 грн., але ця вимога розглянута не була.

Наразі немає повних підстав для її задоволення, оскільки в ході судового засідання встановлено, що гроші частково надійшли до арбітражного керуючого, а частково на рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_8.

Для захисту прав ОСОБА_6 суд використовує своє право застосувати реституцію. Оскільки право власності оформлено не було і будинок ОСОБА_6 не передано, то з товарної біржі «Катеринославська» підлягає стягненню на її користь сума в розмірі 602 083,95 грн., а з арбітражного керуючого Бразалук С.С. - 185 256,60 грн.

Відповідно до частини 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки ліквідатор Бразалук С.С. є замовником аукціону і відповідальною особою за формування ціни, а відтак і винною особою у заниженні оцінки, то з неї має бути стягнуто судовий збір в розмірі 15 746,81 грн. в дохід Державного бюджету.

На підставі зазначеного вище вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року слід змінити.

Керуючись статтями 99, 101 - 106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року у справі №29/5005/17496/2011 відмовити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року у справі №29/5005/17496/2011 змінити.

Доповнити резолютивну частину ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.03.2015 року третім та четвертим абзацами:

«Стягнути на користь ОСОБА_6 суму в розмірі 787 340,55 грн.: з товарної біржі «Катеринославська» - 602 083,95 грн., з арбітражного керуючого Бразалук С.С. - 185 256,60 грн.».

«Стягнути з арбітражного керуючого Бразалук С.С. на користь Державного бюджету України судові витрати в розмірі 15 746,81 грн.»

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 22.05.2015 року

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков