ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.05.2015 Справа № 907/259/15

Розглянувши матеріали справи

За позовом публічного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району

До відповідача товариства з додатковою відповідальністю „Ужгородхліб", м. Ужгород

Про стягнення 12731,67 грн.

Суддя Журавчак Л.С.

За участі представників сторін:

від позивача - Ландовська М.В., предст. за дов. від 14.04.15 №43;

від відповідача -

СУТЬ СПОРУ: стягнення 12731,67 грн., в т. ч. 10042,89 грн. боргу за спожиту активну енергію, 141,65 грн. пені за прострочення зобов"язань, 3(%) річних у сумі 282,81 грн., 2264,32 грн. втрат від інфляції

Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Вважає їх належним чином доведеними та підтвердженими, зокрема, договором про постачання електричної енергії №Р06/13-0272 від 10.03.2009р., виставленими рахунками на оплату та розрахунком заборгованості.

Відповідач у письмовому відзиві на позов від 31 березня 2015 року проти задоволення позову заперечив, вважає його безпідставним. Зауважив, що позивачем не доведено факт споживання відповідачем електричної енергії, а наявність самого договору про постачання цієї енергії таким доказом служити не може. Звернув увагу суду на те, що товариство вже давно не здійснює господарську діяльність, а оскільки електричні прилади є у вільному доступі інших громадян, тому не погоджується з заявленням позову про стягнення боргу саме з товариства.

Представник позивача у письмових поясненнях від 14.04.2015 №6-5-106, спростовуючи заперечення відповідача, наголосив, що за п. 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов"язків, який укладається за всіма об"єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. Між сторонами у спорі такий договір укладено 10.03.09. Заперечення відповідача про спожиття ним електроенергії на спірну суму безпідставні, оскільки такий показник - 0209 кВт, на підставі якого в березні був виставлений рахунок №272/3/1 від 19.03.2014 року, був спільно знятий представниками споживача та постачальника під час здійснення контрольного огляду лічильника та згодом повторно зафіксований сторонами 19.09.2014 під час планового контрольного огляду лічильника. До того ж, споживачем не оскаржено виставлений йому рахунок на оплату електричної енергії.

Викликаний в судове засідання начальник інспекції по нагляду за режимами енергоспоживання та реалізації електричної енергії Плиска І.М. усно та письмово надав пояснення з приводу предмету спору. Зокрема, пояснив, що відповідно до умов укладеного між сторонами у спорі Договору споживач несе відповідальність за технічний стан та безпечну експлуатацію всього електрообладнання від мережі балансової належності електромереж, до якої входить і лічильник електричної енергії.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до умов укладеного між Ужгородським міським районом електромереж відкритого акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", правонаступником якого є ПАТ „Закарпаттяобленерго"(Постачальник) та відкритим акціонерним товариством „Ужгородхліб", правонаступником якого є ТДВ „Ужгородхліб""(Споживачем) Договору про постачання електричної енергії №Р06/13-0272 від 10.03.2009р. Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 210,5 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, які є його невід'ємною частиною.

Додатком 4 до Договору затверджено перелік об"єктів споживача, що живляться електроенергією від мереж постачальника з зазначенням даних приладів обліку.

Відповідно до п. 2.3.3 Договору Споживач оплачує Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку 7 „Порядок розрахунків" та Додатку 8 „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Відповідач свої зобов"язання по Договору в повному обсязі не виконав. Так, матеріалами справи підтверджено, що за період з березня 2014 по лютий 2015 р. у нього виникла заборгованість на суму 10457,12 грн. за спожиту активну електричну енергію, що підтверджено копіями виставлених до оплати рахунків за вказані місяці та детальним розрахунком боргу.

Відповідно до розділу 4 Договору у випадку внесення платежів з порушенням термінів, визначених додатком 7 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,05% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також 3 % річних за користування коштами Постачальника та відсоток встановленого індексу інфляції за весь час прострочення заборгованості.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України та згаданого Розділу Договору позивачем нараховано три проценти річних у розмірі 282,81 грн. та 2264,32 грн. інфляційних. Також відповідно до умов Договору нараховано та поставлено вимогу про стягнення 141,65 грн. пені за період з березня 2014 по лютий 2015 року, згідно з розгорнутим розрахунком позивача ( міститься в матеріалах справи).

Заслухавши представників сторін, а також викликаного для дачі пояснень з приводу предмету спору начальника інспекції по нагляду за режимами енергоспоживання та реалізації електричної енергії Плиски І.М. та вивчивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (ст. 526) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що у випадку встановлення в зобов'язанні строку (терміну) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивачем доведено факт продажу відповідачу електроенергії на спірну суму, зокрема рахунками №272/3/1 від 19.03.14, №272/4/1 від 19.04.14, №272/5/1 від 19.05.14, №272/6/1 від 19.06.14, №272/12/1 від 19.12.14, №272/11/1 від 19.11.14, №272/10/1 від 19.10.14, №272/9/1 від 19.09.14№272/8/1 від 19.08.14, №272/7/1 від 19.07.14, №272/1/1 від 19.01.15, №272/2/1 від 19.02.15, підписаними споживачем. Споживання та неоплачення відповідачем заявленої до стягнення вартості електричної енергії підтверджується також Актами контрольного огляду лічильника споживача від 24.02.2014 та від 19.09.2014, підписаних споживачем. Доказів звернення товариства до постачальника - позивача про перевірку чи коригування правильності показів лічильника чи справності такого в порядку п. 6.36 ПКЕЕ суду не подано.

Таким чином, сума боргу в розмірі 10042,89 грн., 3(%) річних у сумі 282,81 грн., 2264,32 грн. втрат від інфляції позивачем належним чином доведена, відповідачем не спростована та не погашена, а тому підлягає стягненню в примусовому порядку.

Оскільки за порушення зобов'язання встановлено пеню, то вона підлягає стягненню у повному розмірі на підставі ст. ст. 549, 551, 624 Цивільного кодексу України та ст. ст. 230-232 Господарського кодексу України в межах заявленої суми - 141,65 грн.

Таким чином, з товариства з додатковою відповідальністю „Ужгородхліб" належить стягнути на користь позивача суму 12731,67 грн., в т. ч. 10042,89 грн. боргу за спожиту активну енергію, 141,65 грн. пені за прострочення зобов"язань, 3(%) річних у сумі 282,81 грн., 2264,32 грн. втрат від інфляції.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача належить покласти судові витрати в розмірі 1827 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193, ст. ст. 230-232 Господарського кодексу України, ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. 49, ст. 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю „Ужгородхліб" (88018 Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Боздошська дорога, 2, код 00384259) на користь публічного акціонерного товариства „Закарпаттяобленерго" (89412 Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57, код 00131529) суму 12731,67 грн.(дванадцять тисяч сімсот тридцять одна гривня 67 коп.), в т. ч. 10042,89 грн. боргу за спожиту активну енергію, 141,65 грн. пені за прострочення зобов"язань, 3(%) річних у сумі 282,81 грн., 2264,32 грн. втрат від інфляції та суму 1827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) на відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.05.2015р.

Суддя Журавчак Л.С.