РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №908/503/15-г

За позовомФермерського господарства «Сніжинка»
доПублічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку»
прозобов'язання вчинити певні дії

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Попов В.Г. - представник;
від відповідача Дяденко Н.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Запорізької області передані позовні вимоги Фермерського господарства «Сніжинка» до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі Запорізької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» (ПАТ «ВБР») про зобов'язання відповідача переказати грошові кошти у розмірі 218710,93 грн. з поточного рахунку позивача в ПАТ «ВБР» на рахунок ПАТ «ВБР» № 0317, зазначивши призначення платежу - погашення кредиту за кредитним договором №MKLVU2.92105.002 від 31.01.2013.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав на те, що 15.12.2014 надав відповідачу платіжні доручення №№ 80, 81 на перерахування коштів з поточного рахунку позивача, відкритому в ПАТ «ВБР» на загальну 218710,93 грн. на рахунок №0317 в ПАТ «ВБР» з призначеннями платежу «сплата % за листопад 2014 згідно кредитного договору №MKLVU2.92105.002 від 31.01.2013 без ПДВ» та «сплата кредиту за 2014 згідно кредитного договору №MKLVU2.92105.002 від 31.01.2013 без ПДВ», які залишились невиконаними відповідачем.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.01.2015 порушено провадження у справі №908/503/15-г та призначено розгляд справи на 23.02.2015.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.02.2015 розгляд справи №908/503/15-г відкладено на 18.03.2015.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 18.03.2015 справу №908/503/15-г передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» справу №908/503/15-г передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.03.2015 прийнято справу №908/503/15-г до свого провадження та призначено її розгляд на 28.04.2015.

В судовому засіданні 28.04.2015 оголошено перерву до 20.05.2015.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що розпорядження позивачем грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку обмежується відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки на підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 № 743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 № 132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський Банк Розвитку» строком на три місяці: з 28.11.2014. Станом на дату запровадження тимчасової адміністрації на рахунку позивача знаходились кошти у розмірі 234609,39 грн., однак подані позивачем платіжні доручення №№ 80, 81 від 15.12.2014 не підлягають виконанню на підставі п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також, відповідач вказував на те, що позивач є кредитором банку, а задоволення вимог кредиторів відповідача здійснюється в порядку, який передбачений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2013 між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» в особі Запорізької обласної дирекції Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» (ПАТ «ВБР», банк, відповідач) та Фермерським господарством «Сніжинка» (клієнт, позивач) укладено договір банківського поточного рахунку № TF.92105.001, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту мультивалютний поточний рахунок №3805.

Відповідно до п. 1.1. Правил проведення операцій та обслуговування поточних рахунків (невід'ємна частина договору), банк відкриває клієнту поточний рахунок (в національній та/або іноземній валюті) для приймання та зарахування на рахунок клієнта грошових коштів, виконання розпоряджень клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком відповідно до цього Договору та законодавства України.

Згідно з п. 1.5. Правил проведення операцій та обслуговування поточних рахунків, клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку (рахунках) з дотриманням вимог чинного законодавства, за винятком примусового списання коштів та накладення арешту (тимчасового призупинення операцій) уповноваженими органами у випадках, передбачених законами України.

Відповідно до п. 2.3. Правил проведення операцій та обслуговування поточних рахунків, переказ коштів з рахунків клієнта банк виконує відповідно до черговості надходження розрахункових документів у межах залишку коштів на рахунку на початок операційного дня. Банк може виконувати перекази з урахуванням поточних надходжень коштів протягом операційного дня у разі технічної можливості.

Згідно з п. 2.4. Правил проведення операцій та обслуговування поточних рахунків, банк виконує доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, у день його надходження, якщо документ надійшов протягом операційного дня; після операційного часу банк виконує: наступного операційного дня або в день їх надходження за умови технічної можливості згідно тарифів банку.

В подальшому між сторонами було укладено кредитний договір №MKLVU2.92105.002 від 31.01.2013, відповідно до умов якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 215000,00 грн., термін користування кредитом до 30.01.2014, процентна ставка за користування кредитом: 25% річних, рахунок для погашення кредиту, сплати відсотків та комісій - 3739.2.081650317, позичальник доручає банку здійснювати списання коштів з усіх рахунків позичальника в національній та іноземній валюті, відкритих в ПАТ «ВБР», для погашення заборгованості за кредитом (п.п. 1.1., 1.1.1., 1.1.2., 1.1.3.,1.3., 2.10.). Додатковою угодою №1 від 13.12.2013 сторони погодили термін користування кредитом - до 12.01.2015 та процентну ставку за користування кредитом: 21 % річних.

15.12.2014 позивач звернувся до звернувся до відповідача з платіжними дорученнями №№ 80, 81 на перерахування коштів з поточного рахунку позивача, який відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський Банк Розвитку» на загальну 218710,93 грн. на рахунок №0317 з призначеннями платежу «сплата % за листопад 2014 згідно кредитного договору №MKLVU2.92105.002 від 31.01.2013 без ПДВ» та «сплата кредиту за 2014 згідно кредитного договору №MKLVU2.92105.002 від 31.01.2013 без ПДВ» відповідно.

Відповідно до виписок по особовому рахунку позивача №3805 станом на 28.11.2014 на поточному рахунку останнього знаходились кошти у розмірі 12890,76 грн., станом на 11.12.2014 - 184609,39 грн., 12.12.2014 - 234609,39 грн., станом на 15.12.2014 на рахунку знаходились кошти у розмірі 234609,39 грн.

Позивач звертався до відповідача з листами за вих.№50 від 08.12.2014 та №52 від 17.12.2014 з проханням перерахувати кошти з поточного рахунку позивача № 3805 на рахунок № 0317 в ПАТ «ВБР», зазначивши призначення платежу: «погашення кредиту за кредитним договором №MKLVU2.92105.002 від 31.01.2013».

Листами за вих. № 1456 та №1465 від 26.12.2014 відповідач повідомив позивача про введення в банку з 28.11.2014 тимчасової адміністрації та про відмову у виконанні платіжних доручень позивача згідно ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з вказаним позовом.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором банківського рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно зі ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 № 743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 № 132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію в банку.

Тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський Банк Розвитку» запроваджено строком на три місяці з 28.11.2014 по 27.02.2015. В подальшому, повноваження тимчасової адміністрації були продовжені, а в останнє виконавча дирекція Фонду своїм рішенням від 27.03.2015 № 077/15 продовжила повноваження на тимчасову адміністрацію ПАТ «ВБР» з 27.03.2015 до дня отримання Фондом рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВБР».

Положеннями ст. 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який встановлює правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Отже, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Питання запровадження та здійснення тимчасової адміністрації регулюються розділом VII Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1. задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2. примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3. нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4. зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5. нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Частиною 6 ст. 36 зазначеного Закону визначено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: 1) виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті; 1-1) сплати регулярного збору до Фонду; 2) витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті; 3) виплати заробітної плати, авторської винагороди, відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю працівників банку; 4) виплати аліментів, пенсій, стипендій, інших соціальних, державних виплат, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, ушкодженням здоров'я або смертю, тощо; 5) здійснення операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації; 6) здійснення купівлі-продажу валюти фізичними та юридичними особами для погашення ними зобов'язань за кредитними договорами, виконання вимог, встановлених законодавством, для обов'язкового продажу валюти. Зобов'язання банку, передбачені пунктами 1-1-4 частини шостої цієї статті, виконуються банком у межах його фінансових можливостей у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк, зокрема, зобов'язується виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За змістом п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

З наявних в матеріалах справи банківських виписок вбачається, що станом на 28.11.2014 (дата запровадження у банку тимчасової адміністрації) на поточному рахунку позивача №3805 знаходились кошти у розмірі 12890,76 грн., а станом на 15.12.2014 (дата платіжних доручень позивача №№ 80, 81 від 15.12.2014) на рахунку знаходились кошти у розмірі 234609,39 грн. Отже, грошові кошти у розмірі 221718,63 грн. надійшли на рахунок позивача вже після запровадження в Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський Банк Розвитку» процедури тимчасової адміністрації, що підтверджується відповідними виписками банку з поточного рахунку позивача, а тому обмеження, встановлені п.1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на них не поширюються.

Враховуючи викладене, а також те, що вказаних коштів позивача достатньо для переказу грошових коштів у розмірі 218710,93 грн. з поточного рахунку позивача в ПАТ «ВБР» на рахунок №0317 в ПАТ «ВБР», як просить позивач в позовній заяві, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

При цьому суд зазначає, що з огляду на положення статей 177, 190, 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання щодо переказу коштів з рахунку позивача, відкритому у відповідача, на його рахунок в іншому банку є майновим зобов'язанням.

Оскільки позивачем відповідно до платіжного доручення №76 від 22.01.2015 було сплачено судовий збір у розмірі 1218,00 грн., як за немайнову вимогу, то суд, у зв'язку з задоволенням позову, вважає за необхідне достягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України 3156,22 грн. недоплаченого судового збору, як за вимогу майнового характеру, розмір якого встановлений Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» (01135, м. Київ, вул. В.Чорновола, будинок 25, ідентифікаційний код 36470620) перерахувати грошові кошти у розмірі 218710 (двісті вісімнадцять тисяч сімсот десять) грн. 93 коп. з поточного рахунку №3805 Фермерського господарства «Сніжинка» (72202, Запорізька обл., Веселівський район, смт. Веселе, пров. Базарний, б. 25, ідентифікаційний код 20475426) в ПАТ «ВБР» на рахунок №0317 в ПАТ «ВБР», зазначивши призначення платежу - погашення кредиту за кредитним договором №MKLVU2.92105.002 від 31.01.2013.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» (01135, м. Київ, вул. В.Чорновола, будинок 25, ідентифікаційний номер 36470620) на користь Фермерського господарства «Сніжинка» (72202, Запорізька обл., Веселівський район, смт. Веселе, пров. Базарний, б. 25, ідентифікаційний номер 20475426) 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» (01135, м. Київ, вул. В.Чорновола, будинок 25, ідентифікаційний номер 36470620) на користь Державного бюджету України 3156 (три тисячі сто п'ятдесят шість) гривень 22 копійок судового збору.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 21.05.2015

Суддя Ю.М. Смирнова