ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.15р. Справа № 904/2764/15
За позовом Прокурора м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі позивача-1 - Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ та позивача-2 - Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Михаил", м. Дніпропетровськ

про стягнення 168 270 грн. 50 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

прокурор: Соколов Є.А., дов. № 05/2-1168 вих-15 від 08.04.15р.;

від позивача-1:не з'явився;

від позивача-2: Скляр С.Е., дов .№ 10/15-15 від 14.01.15р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі позивача-1 - Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ та позивача-2 - Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного підприємства "Михаил" заборгованість зі сплати внеску на розвиток інженерго-транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпропетровська в розмірі 168 270 грн. 50 коп., з яких: 144 695 грн. 46 коп. - сума основного боргу, 5078 грн. 81 коп. - пені, 1391 грн. 45 коп. -3 % річних, 17 104 грн. 78 коп. - інфляційних втрат, відповідно до умов Договору про обов'язковий внесок на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпропетровська № 115/3 від 17.06.09р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач явку свого повноважного представника в призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернулися конверти з ухвалами, що направлялася на адресу відповідача, з відміткою поштового відділення: "Повернуто, у зв'язку з закінченням строку зберігання".

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, тому що позовна заява з доданими до неї документами і ухвали суду направлялися за юридичною адресою, яка значаться у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 02.04.15р. Згідно стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача-2, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.09р. між Управлінням економіки Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого є Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради (управління економіки, позивач-2) та Приватним підприємством "Михаил" (забудовник, відповідач) укладено договір №115/3 про обов'язковий внесок на розвиток соціальної та інженерно-траспортної інфраструктури міста Дніпропетровська (надалі- Договір) відповідно до умов якого предметом цього договору є сплата забудовником внеску на розвиток інженерн- транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпропетровська (надалі - внесок), у зв'язку з вирішенням питань земельних відносин щодо відведення земельної ділянки для будівництва торговельного комплексу за адресою вул. Курчатова, у районі буд. № 10 (надалі - об'єкт).

Цей договір набуває чинності з моменту його реєстрації в Управлінні економіки та діє до повного його виконання (п. 6.1. Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору розмір внеску, згідно з розрахунком, що є невід'ємною частиною цього договору, становить 206 707,80 (двісті шість тисяч сімсот сім грн. 80 коп.) грн. (без ПДВ) на умовах, визначених у цьому договорі. Станом на 14.04.08 забудовником перераховано до цільового фонду міської ради кошти в сумі 62 012,34 (шістдесят дві тисячі дванадцять грн. 34 коп.) грн. Залишок коштів, що підлягають перерахуванню складає 144 695,46 (сто сорок чотири тисячі шістсот дев'яносто п'ять грн. 46 коп.) грн.

Згідно п. 3.1. Договору забудовник сплачує залишок коштів внеску, вказаний у п. 2.1. цього договору, у строки згідно з графіком (додаток № 1 до цього договору) на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду міського бюджету.

На виконання умов договору, відповідач, під час укладання договору, частково здійснив обов'язковий внесок у розмірі 62 012,34 грн., що підтверджується додатком № 1 до Договору (а.с. 22).

Разом з цим, відповідно до додатку № 1 до Договору зобов'язання забудовника по сплаті обов'язкового внеску здійснюється під час введення об'єкта в експлуатацію, але не пізніше одного місяця після прийняття об'єкта в експлуатацію в сумі 144 695 грн. 46 коп.

Відповідно до листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області № 1004-20/612 від 12.03.15р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 03 листопада 2014 року зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації об'єкта: „Будівництво адміністративного будинку, торгівельних павільйонів, навісів, вбиральні; Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова, 10 д" (серія ДП № 51 від 03.11.2014 року).

Таким чином, величина пайової участі (внеску) підлягала сплаті відповідачем до 03.12.14р. включно.

В порушення взятих на себе договірних зобов'язань відповідач не сплатив залишок коштів внеску, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем-2 у сумі 144 695 грн.46 коп.

За умови п. 4.2 Договору у випадку порушення графіка сплати внеску забудовник сплачує пеню у розмірі 0,03 % за кожен день прострочки.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.6 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", згідно з пунктами 1,3 якого - розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір неустойки, він не може перевищувати той розмір, який встановлений законом як граничний.

З огляду на викладене, враховуючи встановлення Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" граничного розміру відповідальності за прострочення платежу у вигляді пені (розмір якої не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня), за прострочку платежу за договором може бути стягнута лише сума неустойки, яка не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно розрахунку позивача розмір пені, нарахованої позивачем за період з 04.12.14р. по 30.03.15р. складає 5078 грн. 81 коп.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача суму 1391 грн. 45 коп. 3% річних за період з 04.12.14р. по 30.03.15р. та суму 17 104 грн. 78 коп. інфляційних втрат за період з грудня 2014 р. по березень 2015 р.

Заборгованість відповідача підтверджується: Договором з додатками тощо, обґрунтованим розрахунком суми позовних вимог .

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приписами статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача становить 144 695 грн. 46 коп.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За умовами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, встановлені договором, майново-господарські зобов'язання перед позивачем з оплати виконаних підрядних робіт, чим порушив умови укладеного із позивачем Договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача основного боргу в сумі 144 695 грн. 46 коп., пені в розмірі 5078 грн. 81 коп., 3 % річних в розмірі 1391 грн. 45 коп., інфляційних втрат 17 104 грн. 78 клп. - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Михаил" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 21, ) на користь Фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75, ) 144 695 грн. 46 коп. (сто сорок чотири тисячі шістсот дев'яносто п'ять грн. 46 коп.) основного боргу, 5 078 грн. 81 коп. (п'ять тисяч сімдесят вісім грн. 81 коп.) пені, 1 391 грн. 45 коп. (одна тисяча триста дев'яносто одна грн. 45 коп.) 3 % річних, 17 104 грн. 78 коп. (сімнадцять тисяч сто чотири грн. 78 коп.) інфляційних втрат.

Стягнути з Приватного підприємства "Михаил" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, 21, ) в доход Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, р/р 3005 у відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, , МФО 805012) 3 365 грн. 41 коп. (три тисячі триста шістдесят п'ять грн. 41 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено - 02.06.15р.