РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2015Справа №910/11117/14

За позовомПублічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Юджин»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантос Капітал»
про16182341,21 дол. США

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаГуцул А.Д. - представник;
від відповідача не з'явився;
від третьої особине з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин" про стягнення 16182341,21 дол. США по кредитному договору № 1-0007/13/11-КL від 06.03.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.03.2013 між сторонами було укладено кредитний договір № 1-0007/13/11-КL, відповідно до умов якого банк надав позичальнику (відповідачу) відновлювальну кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в сумі 14000000,00 доларів США, строком по 05.03.2014 зі сплатою 12,75% річних за користування кредитними коштами, однак в порушення умов договору та норм чинного законодавства, відповідач не виконав свої зобов'язання по договору, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість по договору, а саме: прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів в доларах США: 14971364,59 дол. США, прострочена заборгованість за нарахованими процентами в доларах США 641297,83 дол. США, сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами на загальну суму 569678,79 дол. США, всього 16182341,21 дол. США.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.08.2014 у справі № 910/11117/14 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 14971364,59 дол. США, прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 641297,83 дол. США, пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів в розмірі 548118,29 дол. США, пеню за несвоєчасне повернення нарахованих процентів в розмірі 21560,50 дол. США.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 у справі у справі № 910/11117/14 вказане рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 06.08.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 та у справі № 910/11117/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" справу №910/11117/14 передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2015 справу №910/11117/14 було прийнято суддею Смирновою Ю.М. до свого провадження та призначено її розгляд на 09.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи в судове засідання, неподанням ними витребуваних судом документів, розгляд справи було відкладено на 29.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2015, у зв'язку з неявкою представників третьої особи в судове засідання, неподанням відповідачем та третьою особою витребуваних судом документів, розгляд справи було відкладено 14.05.2015.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 14.05.2015 з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду письмові пояснення по суті спору та вказав на те, що банком 13.03.2014 не було отримано жодних заяв або повідомлень від відповідача та третьої особи щодо укладання між ТОВ «Юджин» та ТОВ «Сантос Капітал» договору відступлення права вимоги від 13.03.2014 за договором банківського вкладу (депозиту) «Строковий» № 166/2 від 14.03.2013, який було укладено між третьою особою і банком. Крім цього, позивач звертав увагу суду на те, що на долученій відповідачем до відзиву на позов заяві про припинення зобов'язань зарахуванням за вих.№047/4-03/14 від 13.03.2014 та повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «Сантос Капітал» за вих.№01/1 від 13.03.2014 містяться вихідні, а не вхідні номери та дата, які проставлені невідомою особою, а відбиток проставленої печатки позивача не відповідає дійсному, оскільки містить суттєві розбіжності.

Представник відповідача в судове засідання 14.05.2015 не з'явився. Відповідач вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки представника суд не повідомив. Про проведення судових засідань був повідомлений належним чином відповідно до повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень №255, №263, №740.

В судовому засіданні 29.04.2015 представник відповідача проти суми заявленого позову заперечив. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що 13.03.2014 між ТОВ "Сантос Капітал" та відповідачем було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ТОВ "Сантос Капітал" відступило ТОВ "Юджин" право вимоги за договором банківського вкладу № 166/2 від 14.03.13 в сумі 414718,38 дол. США, а 13.03.2014 відповідно до заяви № 047/4-03/14 відповідач повідомив позивача про зарахування грошових вимог на підставі договору про відступлення права вимоги за договором банківського вкладу № 166/2 від 14.03.13 та кредитного договору № 1-0007/13/11- КL. Крім того, відповідач зазначає, що станом на момент вирішення спору позивач не має можливості на законних підставах здійснювати будь-які види валютних операцій, в тому числі отримувати кошти в валюті від відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Третя особа вимог ухвал суду не виконала, витребуваних судом документів не подала. Про проведення судових засідань була повідомлена належним чином відповідно до повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень №271, №949.

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.05.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2013 між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (далі - позивач, кредитор, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юджин" (далі - відповідач, позичальник) укладено кредитний договір № 1-0007/13/11-КL (далі - договір), відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає останньому кредитні кошти окремими частинами (вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором (п.1.2) граничної суми коштів (кредитний ліміт), а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором (п.1.1.).

Відповідно до п. 1.2 договору максимальна заборгованість позичальника за цим договором не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 14000000,00 дол. США.

Згідно з п. 1.4 договору кінцевий термін, до настання якого (включно) має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 05.03.2014.

За змістом підпункту 2.3.1. договору визначено, що кредит надається шляхом перерахування кредитором коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора, в сумі, що буде зазначена в заявці на отримання вибірки.

Відповідно до п. 2.4. договору, днем (моментом) надання вибірки вважається день перерахування кредитором коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора, в сумі відповідної вибірки.

Відповідно до п. 3.1. договору, за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованості позичальника за кредитом за фактичний строк існування заборгованості за кредитом з періодичністю, визначеною в п.3.3. цього Договору. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 360 днів.

За змістом п. 3.2. договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього договору в розмірі 12,75 % річних.

Погашення заборгованості за кредитом здійснюється згідно з графіком зменшення кредитного ліміту, встановленого п.1.5. цього договору шляхом переказу позичальником грошових коштів на транзитний внутрішньобанківський рахунок, вказаний в п.4.1. цього договору з одночасним, у той же день, зарахуванням кредитором відповідної суми грошових коштів на відповідні внутрішньобанківські позичкові рахунки (п.2.6.).

Пунктом 4.3. кредитного договору передбачено, що погашення вимог банку за кредитним договором, незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, прострочена заборгованість за кредитом, строкові проценти, строкові комісії, строкова заборгованість за кредитом, неустойка (штраф, пеня), інші вимоги банку (відшкодування завданих збитків тощо).

В подальшому, між сторонами були укладені договори про внесення змін до кредитного договору № 1-0007/13/11-КL від 06.03.13, зокрема, 28.11.2013 між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін № 4 до кредитного договору № 1-0007/13/11-KL від 06.03.2013, яким було збільшено кредитний ліміт до 15180000,00 доларів США; уточнено цільове використання кредиту, а також сторони дійшли згоди продовжити строки користування вибірками, що були надані в рамках кредитного договору.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до положень ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст.10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Належне виконання позивачем своїх зобов'язань та отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наявними в матеріалах справи заявками та меморіальними валютними ордерами, а доказом часткового погашення відповідачем кредиту є банківські виписки з рахунку відповідача.

Згідно з заявками позичальника (відповідача) позивачем, на виконання умов кредитного договору було надано позичальнику кредитні кошти в загальному розмірі 24971364,59 доларів США.

При цьому, сума кредиту сплачена позичальником склала 10000000,00 доларів США.

16.04.2014 банк звернувся до відповідача із листом за вих. №1185/3.2. від 15.04.2014 про погашення простроченої заборгованості у розмірі 14971364,59 доларів США по кредитному договору № 1-0007/13/11-КL від 06.03.13.

Вимоги позивача відповідач залишив без задоволення.

Оскільки доказів сплати заборгованості відповідач суду не надав, доводи позивача про наявність у відповідача простроченої заборгованості за кредитним договором № 1-0007/13/11-KL від 06.03.2013 в розмірі 14971364,59 дол. США та простроченої заборгованості по нарахованим процентам в розмірі 641297,83 доларів США суд визнає обґрунтованими.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 8.2 кредитного договору, за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивачем було нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів в розмірі 548 118,29 дол. США та пеню за несвоєчасне повернення нарахованих процентів в розмірі 21 560,50 доларів США.

Частина 3 ст. 533 Цивільного кодексу України визначає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 Господарського кодексу України грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

Отже, вищевказані положення законодавства містять однакові за змістом приписи про необхідність виконання грошового зобов'язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов'язання відповідної ліцензії Національного банку України відповідно до вимог Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

Банк, як фінансова установа, отримавши в установленому законом порядку банківську ліцензію та відповідний письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, який є генеральною ліцензією на валютні операції, має право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті.

Укладаючи договір з позичальником (відповідачем) банк мав право здійснювати операції з валютними цінностями із розміщенням залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, тобто здійснювати кредитування в іноземній валюті на підставі банківської ліцензії, що не заперечується сторонами у справі, у зв'язку з чим пеня повинна бути нарахована як відсоток від суми невиконаного зобов'язання у доларах США.

Розрахунок пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів, нарахованої у період з 06.03.2014 по 26.05.2014 та пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів, нарахованої за період з 01.06.2013 по 26.05.2014 є арифметично вірним, а тому позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів у розмірі 548 118,29 дол. США, та пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів у розмірі 21560,50 доларів США підлягають задоволенню.

Щодо тверджень відповідача про припинення зобов'язання за кредитним договором № 1-0007/13/11-KL від 06.03.2013 на суму 414718,38 доларів США шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України відповідно до договору про відступлення права вимоги (цесії) від 13.03.2014, згідно якого третьою особою передано відповідачу право вимоги за договором банківського вкладу (депозиту) «Строковий» № 166/2 від 14.03.2013, який було укладено між третьою особою і банком, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 договору банківського вкладу (депозиту) "Строковий" № 166/2 від 14.03.2013 передбачено, що вкладник (ТОВ "Сантос капітал") розміщує на депозитному рахунку кошти в сумі 1265215,00 доларів США строком з 14.03.2013 по 13.03.2014.

Згідно п.4.3. Генерального договору банківського вкладного (депозитного) рахунку №166, укладеного 07.11.2012 між ПАТ "Банк Форум" та ТОВ "Сантос капітал", повернення вкладу або його частини з депозитного рахунку здійснюється банком самостійно шляхом переказу в безготівковій формі на поточний рахунок вкладника відповідно до договору депозиту за умови наявності файлу-відповіді про відкриття депозитного рахунку з відміткою про взяття цього рахунку на облік органом державної податкової служби.

У відповідності до п.4.4. Генерального договору банківського вкладного (депозитного) рахунку №166 від 07.11.2012, невід'ємною частиною якого є договір банківського вкладу (депозиту) "Строковий" №166/2 від 14.03.2013, виписка з депозитного рахунку є остаточним та безспірним доказом прийняття та/або повернення банком коштів вкладнику.

Відповідно до п. 7 договору банківського вкладу (депозиту) "Строковий" від 14.03.2013 №166/2, у разі дострокового повернення всього вкладу або його частини за ініціативою вкладника, вкладник письмово повідомляє банк про свої наміри за 7 робочих днів до дати отримання вкладу або його частини, зазначених в листі вкладника.

Учасники процесу належних і допустимих доказів того, що банку подано заяву про дострокове повернення всього вкладу за ініціативою вкладника, суду не надали.

Як встановлено судом, 13.03.2014 ПАТ "Банк Форум" перерахував кошти з депозитного рахунку на поточний рахунок третьої особи - вкладника, що підтверджується випискою по депозитному рахунку (копія виписки наявна в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні на обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, за договором відступлення права вимоги (цесії) відбувається заміна однієї із сторін первісного зобов'язання на певних, визначених договором цесії умовах.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 601 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов'язанні, здійснюється в силу положень ст. 601 Цивільного кодексу України та не пов'язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною; випадки, коли залік зустрічних однорідних вимог не допускається, визначені положеннями ст. 602 Цивільного кодексу України. При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, тому її слід вважати зробленою, а зобов'язання припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог, в момент направлення такої заяви іншій стороні у зобов'язанні.

Як стверджує відповідач у відзиві на позов, 13.03.2014 між ТОВ "Сантос Капітал" та відповідачем було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), відповідно до якого ТОВ "Сантос Капітал" відступило ТОВ "Юджин" право вимоги за договором банківського вкладу № 166/2 від 14.03.13 в сумі 414718,38 дол. США, 13.03.2014 відповідно до заяви № 047/4-03/14 відповідач повідомив позивача про зарахування грошових вимог на підставі договору про відступлення права вимоги за договором банківського вкладу № 166/2 від 14.03.13 та кредитного договору № 1-0007/13/11- КL. Крім цього, відповідач наголошує на тому, що третя особа також 13.03.2014 подала банку повідомлення про відступлення права вимоги за вих.№01/1 від 13.03.2014.

Позивач в своїх письмових поясненнях по суті спору стверджує, що оскільки ним 13.03.2014 перераховано кошти з депозитного рахунку на поточний рахунок третьої особи, у зв'язку із закінченням строку розміщення вкладу, такі дії свідчать про виконання позивачем своїх зобов'язань, які випливають із зазначеного Генерального договору перед третьою особою, а тому зобов'язання банку за договором банківського вкладу (депозиту) "Строковий" від 14.03.2013 №166/2 є такими, що припинились, внаслідок чого позивач вважає, що зарахування зустрічних однорідних вимог по цим вимогам не може бути проведено.

Поряд з цим, позивач заперечує отримання 13.03.2014 будь-яких заяв або повідомлень від відповідача та/або третьої особи щодо укладання між ТОВ «Юджин» та ТОВ «Сантос Капітал» договору відступлення права вимоги від 13.03.2014 за договором банківського вкладу (депозиту) «Строковий» № 166/2 від 14.03.2013, а крім цього, позивач звертав увагу суду на те, що на долученій відповідачем до відзиву на позов заяві про припинення зобов'язань зарахуванням за вих.№047/4-03/14 від 13.03.2014 та повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «Сантос Капітал» за вих.№01/1 від 13.03.2014 містяться вихідні, а не вхідні номери та дата, які проставлені невідомою особою, а відбиток проставленої печатки позивача не відповідає дійсному, оскільки містить суттєві розбіжності. У зв'язку з цим Господарський суд міста Києва ухвалами від 18.03.2015, 09.04.2015 та 29.04.2015 зобов'язав відповідача та третю особу надати суду оригінали повідомлення про відступлення права вимоги вих. № 01/1 від 13.03.2014 та заяви про припинення зобов'язання зарахуванням № 047/4-03/14 від 13.03.2014 для дослідження та оцінки.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідачем та третьою особою на неодноразові вимоги суду витребувані оригінали вищевказаних документів надані не були, з огляду на що суд позбавлений можливості вивчити та оцінити дані докази на предмет їх достовірності. Тому доводи відповідача стосовно отримання позивачем повідомлення третьої особи про відступлення відповідачу права вимоги від 13.03.2014 №01/1 та заяви відповідача від 13.03.2014 № 047/4-03/14 про припинення зобов'язання зарахуванням документально не доведені і відхиляються судом. Відповідно, питання щодо належного виконання позивачем зобов'язань перед третьою особою щодо повернення вкладу у визначений депозитним договором строк не впливає на стан розрахунків відповідача з позивачем за кредитним договором.

Суд також враховує, що 14.03.2014 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 14 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічному акціонерному товаристві "БАНК ФОРУМ". Тимчасову адміністрацію в ПАТ "БАНК ФОРУМ" запроваджено строком на 3 місяці з 14.03.2014 по 13.06.2014.

Наслідки запровадження тимчасової адміністрації регулюються ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI (далі по тексту - Закон № 4452). Так, зокрема, ч. 5 ст. 36 Закону № 4452 під час тимчасової адміністрації не здійснюється. зокрема:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів. встановленого цим Законом.

У відповідності до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону № 4452 обмеження, встановлене пунктом 1 частини п 'ятої цієї статті, не поширюється. Зокрема, на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодуванню що гарантується Фондом.

Таким чином, проведення зарахування зустрічних однорідних вимог заборонено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім цього, судом не визнаються обґрунтованими заперечення відповідача щодо відсутності у позивача законних підстав для стягнення заборгованості за валютним зобов'язанням, в тому числі отримання коштів в валюті від відповідача виходячи з наступного.

ПАТ "Банк Форум" станом на день звернення з даним позовом до суду (06.06.2014) та на день порушення провадження у справі (10.06.2014) мав банківську ліцензію № 62, дозвіл № 62-5 від 30.04.2010.

Враховуючи пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ", керуючись вимогами чинного законодавства Правління Національного банку України прийняло рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ" (постанова Правління Національного банку України від 13.06.2014 № 355).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення № 49 про початок ліквідації ПАТ "БАНК ФОРУМ" з 16.06.2014.

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ" призначено начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Соловйову Наталію Анатоліївну строком на 1 рік з 16 червня 2014 року по 16 червня 2015 року включно.

Згідно п.5 ч. І ст.48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

У відповідності до п.9 ч. І ст.48 та п.5 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Пунктом 2 статті 5 Декрету Кабінету міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" передбачено, що неплатоспроможні комерційні банки, ліквідацію яких здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, мають право здійснювати валютні операції без ліцензії Національного банку України з дотриманням законодавства України про систему валютного регулювання і валютного контролю з метою здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Таким чином, оскільки на даний час Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює ліквідацію ПАТ "Банк Форум" як неплатоспроможного банку, то ПАТ "Банк Форум" має право здійснювати валютні операції без ліцензії Національного банку України.

Оскільки доказів на спростування факту наявності заборгованості в розмірі 16182341,21 доларів США та доказів погашення заборгованості в добровільному порядку відповідачем суду станом на момент вирішення спору не надано, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин" (03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, будинок 23-Б, ідентифікаційний код 31303824) на користь публічного акціонерного товариства "Банк "Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7, ідентифікаційний код 21574573) прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 14971364 (чотирнадцять мільйонів дев'ятсот сімдесят одна тисяча триста шістдесят чотири) дол. США 59 центи США; прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 641297 (шістсот сорок одна тисяча двісті дев'яносто сім) дол. США 83 центи США, пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів в розмірі 548118 (п'ятсот сорок вісім тисяч сто вісімнадцять) дол. США 29 центів США, пеню за несвоєчасну сплату нарахованих процентів в розмірі 21560 (двадцять одна тисяча п'ятсот шістдесят) дол. США 50 центів США.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Юджин" (03164 м. Київ, вул. Генерала Наумова, буд. 23-Б, ідентифікаційний код 31303824) в доход Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.05.2015

Суддя Ю.М.Смирнова