ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р.Справа № 922/4419/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", м. Київ 3-я особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство "Альба Україна", м. Бориспіль
до Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік", м. Харків
про стягнення 1415246,06 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився

3-ї особи на стороні позивача - не з'явився

відповідача - Юрченко Д.В. за довіреністю № б/н від 10.10.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Колективного учбово-виробничого підприємства "Пластік" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у загальному розмірі 1415246,06 грн., з яких: 1234206,55 грн. - основна сума боргу; 94306,91 грн. - пеня нарахована за період з 22.05.2014 р. по 23.09.2014 р.; 12680,20 грн. - 3% річних за прострочення виконання зобов'язання, нараховані за період з 22.05.2014 р. по 23.09.2014 р.; 74052,40 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, нараховане за період з 24.05.2014 р. по 31.07.2014 р.

При цьому в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на укладений між Колективним учбовим-виробничим підприємством "Пластік" та ПАТ "Альба Україна" договір купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р., за яким у позивача рахується борг відповідача у розмірі 1234206,55 грн., та договір відступлення прав вимоги № 70623-20/14-07 від 05.06.2014 р., який був укладений між ПАТ "Альба Україна" та ПАТ "Банк "Київська Русь".

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 19.11.2014 р. за вх.№ 41217, надав відзив на позовну заяву, який судом долучений до матеріалів справи. Згідно відзиву представник відповідача просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю у зв'язку з чим вказував, що:

- між 3-ю особою та відповідачем не було досягнуто угоду про відвантаження ТМЦ без оформлення належних довіреностей;

- видаткові накладні, які позивач додав до позовної заяви не містять ані посади, ані прізвище посадової особи відповідача, яка начебто отримувала товарно-матеріальні цінності; також, вони не містять посилання на довіреність, на підставі якої ці ТМЦ отримані; таким чином не можливо встановити хто здійснював приймання цих ТМЦ від 3-ї особи та на підставі якої довіреності;

- між 3-ю особою та відповідачем дійсно існували правовідносини в рамках вищезазначеного договору купівлі-продажу, але номенклатуру товарів, яка вказана в доданих до позовної заяви видаткових накладних відповідач не отримував, а отримані оплатив в повному обсязі; на цей час будь-яка заборгованість між 3-ю особою та відповідачем відсутня.

Також, представником відповідача за вх. № 43756 від 08.12.2014 р. були надані до суду письмові пояснення, які судом долучені до матеріалів справи. Згідно них представник позивача вказував, що 11.04.2014 р. між ТОВ "Ключі здоров'я" та відповідачем було укладено договір поруки № 3, згідно якого відповідач поручається перед ТОВ "Ключі здоров'я" за виконання обов'язків 3-ю особою по сплаті за продані їй лікарські засоби в сумі 1230691,02 грн., про що 3-я особа була письмово повідомлена цінним листом від 29.05.2014 р. На виконання цього договору ТОВ "Ключі здоров'я" здійснювало продаж вищезазначених лікарських засобів, в результаті чого на 30.04.2014 р. утворилась заборгованість 3-ї особи перед ТОВ "Ключі здоров'я" у розмірі 1672872,15 грн. 30.04.2014 р. на адресу 3-ї особи від ТОВ "Ключі здоров'я" цінним листом було надіслано претензію № 1 на вищевказану суму, яка залишилась без відповіді. 28.05.2014 р. ТОВ "Ключі здоров'я" пред'явило та вручило під підпис посадовій особі відповідача вимогу про сплату грошових коштів за вищезазначеним договором поруки. 02.06.2014 р. відповідач направив до 3-ї особи цінного листа, в якому повідомив про пред'явлену вимогу ТОВ "Ключі здоров'я" та строки задоволення цієї вимоги (2 дні). 03.06.2014 р. відповідач здійснив плату на користь ТОВ "Ключі здоров'я" у сумі 1230691,02 грн. на виконання зобов'язань за вищевказаним договором поруки згідно платіжної вимоги № 1148. 04.06.2014 р. відповідач цінним листом повідомив 3-ю особу про здійснення погашення заборгованості 3-ї особи перед ТОВ "Ключі здоров'я" та повідомив, про те, що на підставі ст. 556 ЦК України до нього перейшло право вимагати сплати вищезазначеної суми, а також, на підставі ст. 601 ЦК України, повідомив про здійснення заліку зустрічних однорідних вимог на вищезазначену суму. 05.06.2014 р. 3-я особа уклала договір відступлення права вимоги з позивачем по справі, хоча на цей час вимоги вже не існувало.

3-я особа на стороні позивача, через канцелярію господарського суду 08.12.2014 р. за вх. № 43794, надала письмові пояснення з додатком, які судом долучені до матеріалів справи. Згідно них 3-я особа на стороні позивача вказувала, що 03.04.2011 р. між ПрАТ "Альба Україна" (продавець) та КУВП "Пластік" (покупець) дійсно було укладено договір купівлі -продажу № 300ХФ/11. На виконання умов зазначеного договору в період з 18.01.2014 р. по 26.04.2014 р. продавець поставив покупцю товар на загальну суму 1234206,55 грн. та належним чином оформив і надав покупцю первинну документацію на поставку кожної товарної партії - видаткові та податкові накладні.

Ухвалою суду по справі від 12.12.2014 р. було задоволено клопотання представника відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи, призначена у справі судова економічна експертиза та доручено її проведення Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса, провадження у справі 922/4419/14 зупинено.

Ухвалою суду по справі від 03.02.2015 р. було поновлено провадження у справі, задоволено частково клопотання судового експерта Аніщенко О.В. про надання додаткових матеріалів (вихідних даних), необхідних для проведення судової економічної експертизи № 36, провадження у справі № 922/4419/14 зупинено.

Після проведення судової економічної експертизи матеріали справи № 922/4419/14 були направлені до суду з висновком судової економічної експертизи № 36, у зв'язку з чим ухвалою суду по справі від 12.05.2015 р. провадження у справі було поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 19.05.2015 р. о 10:20.

Представник відповідача до початку судового засідання, через канцелярію господарського суду 19.05.2015 р. за вх.№ 20244, надав заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дана заява не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом та підлягає задоволенню.

Представники позивача та 3-ї особи на стороні позивача в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 18.05.2015 р. за вх. № 665, надав заперечення щодо висновку судової економічної експертизи № 36, які судом долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 19.05.2015 р. за вх. № 20193, надав письмові пояснення в яких вказував, що на цей час заборгованість в сумі 4858,05 грн. не сплачена. Дані письмові пояснення судом долучені до матеріалів справи.

В процесі розгляду справи представником позивача були подані клопотання вх.№ 42947 від 02.12.2014 р. та вх.№ 43713 від 08.12.2014 р. про витребування доказів, які судом долучені до матеріалів справи.

В задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів вх.№ 42947 від 02.12.2014 р. господарський суд вважав за необхідне відмовити, оскільки позивачем не було надано до суду доказів його звернення до Головного управління ДФС у Харківській області про отримання вказаних у клопотанні доказів та Головним управлінням ДФС у Харківській області йому було відмовлено в їх наданні, що унеможливлює витребування цих доказів в порядку ст. 38 ГПК України.

Розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів вх.№ 43713 від 08.12.2014 р., господарський суд вважав за необхідне в його задоволенні відмовити, оскільки відповідачем для проведення судової експертизи по справі була надана оборотно - сальдова відомість по балансовому рахунку 631, та тим, що у клопотання про витребування доказів представником позивача не були докладно зазначені обставини, які може підтвердити звітність відповідача по ПДВ за період з січня 2014 р. по червень 2015 р., що унеможливлює витребування цієї звітності в порядку ст. 38 ГПК України.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 4858,05 грн.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, встановив наступне.

03 січня 2011 року між Приватним акціонерним товариством "Альба Україна" (продавець) та Колективним учбово-виробничим підприємством "Пластік" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу № 300 ХФ/11 (договір купівлі-продажу), у відповідності до положень якого продавець зобов'язався передавати (поставляти) вироби медичного призначення у власність покупця, а покупець зобов'язався приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов зазначеного договору.

Пунктом 1.2. та 2.4. договору купівлі-продажу було встановлено, що товар передається по найменуванню та в кількості, з зазначенням ціни митної і ціни відпускної, що будуть описані в кожному окремому випадку у видаткових накладних. Ціни за одиницю товару, а також загальна сума товарної партії визначаються відповідно до відпускних цін продавця та згідно з узгодженим сторонами замовленням і зазначаються у видаткових накладних.

Згідно з п. 2.3. договору купівлі-продажу, кожна товарна партія формується шляхом узгодження замовлення. Узгодження заказу відбувається шляхом обміну інформації за телефоном, факсимільним зв'язком, електронним зв'язком чи за допомогою інших засобів. Підтвердження виконання заказу продавцем є підписання видаткової накладної покупцем при прийомці-передачі партії товару.

У відповідності до положень пункту 2.5. договору купівлі-продажу, сума договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом складення сум товарних партій визначених у видаткових накладних.

Пунктом 4.2 договору купівлі-продажу визначено, що покупець зобов'язаний прийняти товар і оплатити його в порядку, передбаченому розділом 5 зазначеного договору.

За змістом пп. 5.1 - 5.4 вказаного вище договору купівлі-продажу покупець проводить оплату товару у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Оплата кожної товарної партії проводиться у повному обсязі на умовах, що вказуються у видатковій накладній на поставку товарної партії. У розрахункових документах покупець повинен вказувати номер та дату видаткової накладної згідно з якою здійснюється сплата за поставлений товар та номер і дату договору.

Пунктами 6.1. та 6.2. договору встановлено, що товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості та асортименту в момент підписання сторонами видаткової накладної на товарну партію. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання видаткових накладних.

Згідно позову позивач вказує, що у відповідності до умов вказаного вище договору купівлі-продажу ПрАТ "Альба Україна", як продавець, у період з 18.01.2014 р. до 26.04.2014 р. поставило відповідачу, як покупцю, вироби медичного призначення на загальну суму 1 234 206, 55 грн., що підтверджується видатковими накладними, які були додані позивачем до позовної заяви.

За таких обставин позивач вказував, що у відповідача є прострочена заборгованість у розмірі у сумі 1 234 206, 55 грн., у зв'язку з чим позивачем були нараховані штрафні санкції з таким простроченням.

При цьому суд зазначає, що 05 червня 2014 року між ПрАТ "Альба Україна" як первісним кредитором та ПАТ "Банк" Київська Русь" (новий кредитор) був укладений договір відступлення прав вимоги №70623-20/14-7 (договір відступлення), за умовами якого ПрАТ "Альба Україна" відступило, а ПАТ "Банк" Київська Русь" набуло право вимоги за зобов'язаннями КУВП "Пластік" (боржника) у сумі 1 234 206, 55 грн., що випливає з умов договору купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. укладеного між боржником та первісним кредитором.

Відповідно до п. 1.1.1. та п. 1.1.2. договору відступлення, право вимоги первісного кредитора за зобов'язаннями боржника на суму зазначену в п. 1.1 договору випливає з договору купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. Також, первісний кредитор засвідчував, що заперечень, які можуть бути висунуті боржником проти вимог нового кредитора на момент підписання договору, не існує, вимоги є дійсними та немає підстав для їх невиконання боржником.

Зважаючи на п. 1.2 договору відступлення первісний кредитор був зобов'язаний повідомити відповідача як боржника про здійснення відступлення права вимоги за основним зобов'язанням протягом 3 днів з моменту набуття новим кредитором права вимоги.

Згідно з п. 3.1. договору відступлення, новий кредитор набуває права вимоги, що відступається за цим договором після підписання сторонами зазначеного договору.

Пунктом 7.1. договору відступлення було передбачено, що новий кредитор, а саме ПАТ "Банк "Київська Русь" набуває право вимоги від боржника належного виконання зобов'язання по оплаті коштів боржником у сумі, яка зазначена у п. 1.1 вказаного договору, тобто 1 234 206, 55 грн.

Крім того, позивач як новий кредитор набуває права на стягнення з боржника неустойки/штрафних санкцій і збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням ним зобов'язань за договором купівлі - продажу (п. 7.2 договору відступлення).

Таким чином, згідно позову позивач вказував, що зобов'язання відповідача за умовами вказаного вище договору купівлі-продажу є невиконаними, а майнове право позивача як нового кредитора на отримання оплати поставленого товару порушеним.

На підтвердження відправлення повідомлення про здійснення відступлення права вимоги та отримання його КУВП «Пластік», ПАТ «Банк «Київська Русь» надано до суду копію списку № 1897 згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів (форма 103), копію фіскального чеку № 4639 від 26.06.2014 року, копію повідомлення про отримання КУВП «Пластік» 01.07.2014 року рекомендованого листа від 26.06.2014 року. Опис вкладення у лист (ф. 107) не надано. В копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в графі «Найменування відправника» зазначено ПрАТ «Альба Україна».

КУВП «Пластік» своїм листом № 27 від 07.07.2014 року повідомило ПрАТ «Альба Україна», що перерахування коштів в сумі 1234206,55 грн. на рахунок ПАТ «Банк «Київська Русь» згідно договору про відступлення права вимоги №70623-20/14-7 від 05.06.2014 року є неможливим, так як станом на 05.06.2014 року заборгованість КУВП «Пластік» перед ПрАТ «Альба Україна» відсутня, про що ПрАТ «Альба Україна» була повідомлена цінним листом № 18 від 04.06.2014 року.

На підтвердження відправлення листа № 27 від 07.07.2014 року КУВП «Пластік» надано до суду копію фіскального чеку № 844 від 08.07.2014 року про сплату за відправлення цінного листа ПрАТ «Альба Україна» та опис вкладення до цінного листа (ф. 107).

При цьому суд зазначає, що передбачений п. 4.2.2. договору про відступлення права вимоги № 70623-20/14-7 від 05.06.2014 року акт звірки взаєморозрахунків між КУВП «Пластік» та ПрАТ «Альба Україна по договору купівлі -продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року по актам приймання - передачі документів від 23.07.2014 року від ПрАТ «Альба Україна» до ПАТ «Банк «Київська Русь» не передавався та ПАТ «Банк «Київська Русь» до суду не був наданий.

В позовній заяві позивачем були перелічені видаткові накладні в кількості 270 одиниць з зазначенням наступних реквізитів: номер накладної, дата накладної, встановлений строк оплати. Перелік, наведених у позовній заяві видаткових накладних, відповідає переліку видаткових накладних, наведеному в акті від 23.07.2014 року приймання - передачі реєстру видаткових накладних до договору купівлі-продажу. Проте, в реєстрі видаткових накладних до договору купівлі - продажу, наведеному у вказаному акті приймання - передачі від 23.07.2014 року, період складання видаткових накладних є з 18.01.2014 року по 24.04.2014 року, а не з 18.01.2014 року до 26.04.2014 року. Крім того, в реєстрі видаткових накладних до договору купівлі - продажу мало місце подвійне включення накладних з однаковими реквізитами. Так, видаткова накладна № 40385696 від 11.02.2014 року включена в реєстр під порядковими номерами 44 та 48, а видаткова накладна № 40458607 від 15.02.2014 року включена в реєстр під порядковими номерами 63 та 64. Сума поставки окремо по кожній накладній в реєстрі не зазначена.

ПАТ «Київська Русь» до позовної заяви були надані копії видаткових накладних в кількості 269 одиниць, згідно яких ПрАТ «Альба Україна» в період з 18.01.2014 року по 24.04.2014 року відвантажило КУВП «Пластік» фармацевтичні товари по договору купівлі - продажу.

Разом з цим судом встановлено, що між ПрАТ "Альба Україна" та ПАТ "Банк "Київська Русь" 05.06.2014 р. був укладений договір № 45 про зарахування зустрічних однорідних вимог.

03.01.2012 р. між ПрАТ "Альба Україна" та ТОВ "Ключ Здоров'я" був укладений договір купівлі - продажу № 1.

В матеріалах справи міститься акт звіряння взаємних розрахунків між ТОВ «Ключі Здоров'я» та ПрАТ «Альба Україна», згідно якого станом на 30.11.2013 року заборгованість на користь ТОВ «Ключі Здоров'я» складала 2058199,72 грн.

Також, в матеріалах справи міститься акт звіряння взаємних розрахунків між ТОВ «Ключі Здоров'я» та ПрАТ «Альба Україна», згідно якого станом на 07.04.2014 року заборгованість на користь ТОВ «Ключі Здоров'я» складала 2481865,02 грн.

Акт звіряння розрахунків було направлено ТОВ «Ключі Здоров'я» на адресу ПрАТ «Альба Україна» цінним листом 30.04.2014 року. На підтвердження відправлення акту звіряння розрахунків КУВП «Пластік» надано копію опису вкладення у лист (ф. 107) від 30.04.2014 року, копію фіскального чеку № 6870 від 30.04.2014 року, копію повідомлення про отримання ПрАТ «Альба Україна» 05.05.2014 року рекомендованого листа від 30.04.2014 року. В копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення в графі «Найменування відправника» зазначено ТОВ «Ключі Здоров'я».

11.04.2014 року між КУВП «Пластік» (поручитель) та ТОВ «Ключі Здоров'я» (кредитор) було укладено з ТОВ «Ключі Здоров'я» договір поруки № 3.

Пунктом 1.1. договору поруки № 3 було передбачено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку ПрАТ «Альба Україна» (боржник) щодо зобов'язань по оплаті за поставлений товар за договором, передбачений ст. 2 цього договору (надалі - «основний договір») у розмірі 1230691,02грн.

Згідно п. 2.1. договору поруки № 3 під основним договором в цьому договорі розуміють договір купівлі-продажу № 1 від 03.01.2012 року, укладений між кредитором (в основному договорі іменується «продавець») та боржником (в основному договорі іменується «покупець»).

Згідно п. 3.1. договору поруки № 3 поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку за основним договором, самостійно виконати зазначені обов'язки боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора в 2- денний строк шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора.

ТОВ «Ключі Здоров'я» 28.05.2014 року за вих. № 47 було направлено КУВП «Пластік» (отримано 29.05.2014 року) вимогу про сплату грошових коштів в сумі 1230691,02 грн. у відповідності до договору поруки № 3 від 11.04.2014 року на поточний рахунок ТОВ «Ключі Здоров'я» в 2-денний термін. В цьому листі - вимозі зазначено, що прострочена заборгованість ПрАТ «Альба Україна» за поставлений ТОВ «Ключі Здоров'я» товар по Договору купівлі - продажу № 1 від 03.01.2012 року складає 2481603,34 грн.

02.06.2014 року КУВП «Пластік» за вих. № 16 поштою на адресу ПрАТ «Альба Україна» було направлено лист - повідомлення щодо зобов'язань по оплаті за договором поруки № 3 від 11.04.2014 року, а саме про надходження вимоги ТОВ «Ключі Здоров'я» про задоволення у 2-х денний термін виконання обов'язку по договору поруки № 3 від 11.04.2014 року щодо сплати на користь ТОВ «Ключі Здоров'я» зобов'язання ПрАТ «Альба Україна» по оплаті за поставлений товар за Договором купівлі - продажу № 1 від 03.01.2012 року у розмірі 1230691,02 грн. На підтвердження надсилання повідомлення надано копії фіскальних чеків відділення поштового зв'язку № 1 Харківської дирекції УДППЗ «Укрпошта» № 422, № 421 від 02.06.2014 року та копію опису вкладення у лист.

По акту від 03.06.2014 року прийому - передачі документації до договору поруки № 3 від 11.04.2014 року ТОВ «Ключі Здоров'я» передало, а КУВП «Пластік» прийняло всі документи, що підтверджують обов'язок ПрАТ «Альба Україна», в тому числі копію договору купівлі - продажу № 1, копії видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей ПрАТ «Альба Україна».

Згідно переданих по акту прийому - передачі документації від 03.06.2014 року видаткових та товарно-транспортних накладних, ТОВ «Ключі Здоров'я» відвантажило ПрАТ «Альба Україна» товар на загальну суму з урахуванням ПДВ 1231871,77 грн., що підтверджується документами зазначеними у таблиці 2 висновку судової економічної експертизи № 36.

Перелічені в таблиці № 2 видаткові накладні, були передані по акту прийому - передачі документації від 03.06.2014 року, враховані в акті звіряння взаємних розрахунків між ПрАТ «Альба Україна» та ТОВ «Ключі здоров'я» станом на 07.04.2014 року.

КУВП «Пластік» 03.06.2014 року по платіжному дорученню № 1148 з поточного рахунку № 0119 в АТ «Сбербанк Росії», МФО 320627 перерахувало на поточний рахунок ТОВ «Ключі Здоров'я» № 8980 в Філії «Слобожанське РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 350697 грошові кошти в сумі 1230691,02 грн. з призначенням платежу «перерахування коштів згідно дог. поруки № 3 від 11.04.2014 р. Без ПДВ».

КУВП «Пластік» направило на адресу ПрАТ «Альба Україна» лист - повідомлення № 18 від 04.06.2014 року, в якому повідомило про сплату ТОВ «Ключі Здоров'я» зобов'язання ПрАТ «Альба Україна» по договору купівлі - продажу № 1 від 03.01.2012 року грошовими коштами в сумі 1230691,02 грн. та в зв'язку з цим повідомило:

- про перехід згідно ст. 556 ЦК України до КУВП «Пластік» всіх прав ТОВ «Ключі Здоров'я» щодо права вимагати сплати від ПрАТ «Альба Україна» грошових коштів в сумі 1230691,02 грн.;

- про зарахування на підставі ст. 601 ЦК України зустрічних однорідних вимог за цією заявою на суму в розмірі 1230691,02 грн. в зв'язку з існуванням боргу КУВП «Пластік» перед ПрАТ «Альба Україна» в сумі 1230691,02 грн.

На підтвердження відправлення листа - повідомлення № 18 від 04.06.2014 року КУВП «Пластік», надано до суду копію фіскального чеку № 626 від 04.06.2014 року про сплату за відправлення цінного листа ПрАТ «Альба Україна» та опис вкладення до цінного листа (ф. 107).

В процесі розгляду справи відповідачем до суду були надані видаткові та податкові накладні, згідно яких ПрАТ «Альба Україна» відвантажило за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року, фармацевтичні товари.

З огляду на вищевикладене та для встановлення правильності суми заборгованості за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. за період з 03.01.2011 р. по 07.10.2014 р. ухвалою суду по справі від 12.12.2014 р. було задоволено клопотання представника відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи, призначена у справі судова економічна експертиза та доручено її проведення Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса, провадження у справі 922/4419/14 зупинено.

Після проведення судової економічної експертизи матеріали справи № 922/4419/14 були направлені до суду з висновком судової економічної експертизи № 36.

У висновку на поставлене на вирішення судової економічної експертизи питання: "Чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах ПАТ "Банк "Київська Русь" розмір заборгованості у сумі 1234206,55 грн. за поставлені Колективному учбово-виробничому підприємству "Пластік" від Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" товарно-матеріальні цінності за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. за період з 03.01.2011 р. по 07.10.2014р.?" було вказано, що в обсязі наданих для дослідження документів, заявлений у позовних вимогах ПАТ "Банк "Київська Русь" розмір заборгованості у сумі 1234206,55 грн. за поставлені Колективному учбово-виробничому підприємству "Пластік" від Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" товарно-матеріальні цінності за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. за період з 03.01.2011 р. по 07.10.2014 р., наданими на дослідження документами не підтверджується.

При цьому в процесі дослідження судом експертом у висновку було зазначено, що в бухгалтерському обліку КУВП «Пластік» фінансово - господарські операції по договору поруки № 3 від 11.04.2014 року відповідно до вимог Інструкції № 291 відображено у порядку зазначеному у таблиці 3 висновку.

Таким чином, виходячи з наданих для експертного дослідження документів бухгалтерського обліку, заборгованість КУВП «Пластік» перед ПрАТ «Альба Україна» за поставлені в період з 03.01.2014 по 07.10.2014 року товарно-матеріальні цінності за договором купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року станом на 01.11.2014 року (станом на 04.06.2014 року дорівнювала 4858,05 грн. (1856146,20 + 1652976,90 - 3965,89 -920,0 - 2268688,14 - 1230691,02).

По балансовому рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" залік зустрічних однорідних вимог відображено 04.06.2014 року загальною сумою 1230691,02 грн. Тобто, заліку зустрічних однорідних вимог здійснено по заборгованості, яка виникла у КУВП «Пластік» перед ПрАТ «Альба Україна» по договору купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року за товари, поставлені в період з 01.01.2011 по 04.06.2014 року.

Так як, обов'язковість ведення суб'єктом підприємницької діяльності - юридичною особою аналітичного обліку заборгованості (в розрізі конкретних накладних) по балансовим рахункам обліку заборгованості чинним законодавством не передбачена, то в обсязі наданих на дослідження документів встановити по яким конкретно видатковим накладним станом на 01.11.2014 року рахується заборгованість в сумі 4858,05 грн. не надається за можливе.

Також, судовим експертом у висновку вказувалося, що при співставленні видаткових накладних на відвантаження ПрАТ «Альба Україна» фармацевтичних товарів КУВП «Пластік» по договору № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, які були додані ПАТ «Київська Русь» до позовної заяви та видаткових накладних на відвантаження ПрАТ «Альба Україна» фармацевтичних товарів КУВП «Пластік» по договору № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, які були надані КУВП «Пластік», встановлено, що:

- за накладними, доданими ПАТ «Київська Русь» до позовної заяви, сума поставки КУВП «Пластік» дорівнює за період з 18.01.2014 року по 24.04.2014 року з урахуванням ПДВ 1182294,11 грн.;

- за накладними, наданими КУВП «Пластік», сума поставки КУВП «Пластік» дорівнює за період з 18.01.2014 року по 24.04.2014 року з урахуванням ПДВ 1199021,39 грн.

Надані для дослідження накладні частково співпадають по номерам, датам та сумам поставки. Таблиця співставлення наведена у додатку № 4 до висновку судової економічної експертизи.

Співставлення видаткових накладних за номенклатурою поставки не проводилось, так як таке співставлення передбачає наявність спеціальних знань у фармацевтичній галузі, що не відноситься до компетенції судового експерта - економіста.

Розбіжність в сумі 16727,28 грн. (1199021,39 - 1182294,11) виникла внаслідок надання КУВП «Пластік» видаткових накладних зазначених у таблиці 4 висновку.

Вказані в таблиці накладні сплачено грошовими коштами в сумі 2101,08 грн.

Крім того, судовий експерт зазначав, що згідно наданих для експертного дослідження платіжних доручень, реєстрів платежів та виписок руху грошових коштів по поточним рахункам № 0119 в АТ «Сбербанк Росії», № 8757 в Філії ПУАТ «Фідобанк», № 7551 в ПАТ «Укрсоцбанк» за період з 01.01.2014 року по 21.11.2014 року, КУВП «Пластік» здійснило розрахунки з ПрАТ «Альба Україна» за поставлений по доданими ПАТ «Київська Русь» до позовної заяви видатковим накладними, товар в безготівковій формі на загальну суму 426069,75 грн., що підтверджується відповідними документами, які зазначені у таблиці 5 до висновку.

З урахуванням зазначеного судовим експертом було зазначено, що на підтвердження заборгованості КУВП «Пластік» за договором купівлі продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, ПрАТ «Альба Україна» було передано ПАТ «Банк «Київська Русь» видаткові накладні, по яким станом на дату укладання договору відступлення права вимоги №70623-20/14-7 від 05.06.2014 року та на дату складання (23.07.2014) акту приймання - передачі реєстру видаткових накладних до договору купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року та актів приймання - передачі документів до договору купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, КУВП «Пластік» було здійснено розрахунки грошовими коштами та заліком зустрічних однорідних вимог.

Представником позивача до суду були надані письмові заперечення щодо висновку судової економічної експертизи № 36, в яких ним було зазначено про те, що висновок судової бухгалтерської експертизи є необ'єктивним та таким, що суперечить чинному законодавству у зв'язку з наступним:

- ПрАТ «Альба Україна» відступило, а ПАТ «Банк» Київська Русь» набуло право вимоги за договором відступлення прав вимоги №70623-20/14-7 від 05.06.2014 року за зобов'язаннями КУВП «Пластик» у сумі 1 234 206, 55, що випливає з умов договору купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 укладеного між боржникам та первісним кредитором.

- заборгованість КУВП «Пластик» перед ПрАТ «Альба Україна» на момент відступлення була дійсною, це підтверджується оригіналами видаткових накладних, а також розрахунками, які можна зробити, спираючись на регістри бухгалтерського обліку КУВП «Пластик». Єдиним доказом оплати заборгованості можуть бути оригінали платіжних доручень, а регістри бухгалтерського обліку використовуються лише задля систематизації інформації щодо господарських операцій. Однак платіжних доручень, в якості доказів оплати поставленого товару КУВП «Пластик» не надало;

- виконання КУВП «Пластик» своїх зобов'язань за договором поруки № 3 від 11.04.2014 р. не може бути прийняте за належним чином здійснені розрахунки грошовими коштами по вищевказаній заборгованості, а тим більше заліком зустрічних однорідних вимог, оскільки відсутні будь-які письмові докази про проведення такого заліку;

- судовий експерт, більшою мірою досліджуючи договір купівлі-продажу №1 від 03.01.2012 р. між ПАТ «Альба Україна»» та ТОВ «Ключі здоров'я», договір поруки №3 від 11.04.2014 р. між КУВП «Пластик» та ТОВ «Ключі здоров'я» та розрахунки за цими договорами, аніж видаткові накладні, надані Банком в якості підтвердження заборгованості КУВП «Пластик», у зв'язку з чим перевищив свої повноваження.

Розглянувши дані письмові заперечення представника позивача щодо висновку судової економічної експертизи № 36, господарський суд прийшов до висновку, що зазначені в них обставини не підтверджуються у зв'язку з наступним.

Так, висновком судової економічної експертизи № 36 було встановлено, що на підтвердження заборгованості КУВП «Пластік» за договором купівлі продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, ПрАТ «Альба Україна» було передано ПАТ «Банк «Київська Русь» видаткові накладні, по яким станом на дату укладання договору відступлення права вимоги №70623-20/14-7 від 05.06.2014 року та на дату складання (23.07.2014) акту приймання - передачі реєстру видаткових накладних до договору купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року та актів приймання - передачі документів до договору купівлі - продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 року, КУВП «Пластік» було здійснено розрахунки грошовими коштами та заліком зустрічних однорідних вимог.

Крім того, в матеріалах справи міститься, зокрема оригінал платіжного дорученню № 1148 від 03.06.2014 р. (том 2 а.с. 43) відповідно до якого КУВП «Пластік» перерахувало ТОВ «Ключі Здоров'я» грошові кошти в сумі 1230691,02 грн. з призначенням платежу «перерахування коштів згідно дог. поруки № 3 від 11.04.2014 р. Без ПДВ», та інші документи, якими підтверджується відсутність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 1234206,55 грн. за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. Також, в матеріалах справи містяться докази виконання КУВП «Пластик» своїх зобов'язань за договором поруки № 3 від 11.04.2014 р. та здійснення заліку зустрічних однорідних вимог.

Разом з цим, суд зазначає, що при призначені у справі судову економічної експертизи судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, в т.ч. за неправдивий висновок, про що у висновку є підпис судового експерта, а позивачем в обґрунтування своїх письмових заперечень не було надано до суду іншого висновку з приводу поставленого питання на вирішення судової економічної експертизи.

Крім того, суд зазначає, що в процесі проведення експертизи судовим експертом були досліджені всі документі, які були надані на дослідження, у т.ч. і видаткові накладні надані позивачем.

З огляду на вищевикладене господарський суд прийшов до висновку, що письмові заперечення представника позивача щодо висновку судової економічної експертизи № 36 не можуть бути прийняти судом до уваги, а підстави для відхилення висновку судового експерта відсутні.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 556 Цивільного кодексу України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов'язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов'язку, що виконана ним.

Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно із ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення суми 1234206,55 грн. основного боргу, на яку позивачем була нарахована пеня, 3% річних та інфляційні, не підтверджуються матеріалами справи та висновком судової економічної експертизи № 36, та те, що висновком судової економічної експертизи № 36 була встановлена заборгованість відповідача перед позивачем за договором купівлі-продажу № 300 ХФ/11 від 03.01.2011 р. у розмірі 4858,05 грн., на яку позивачем не здійснювалося нарахування пені, 3% річних та інфляційних, а відповідачем дана сума заборгованості не заперечується, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4858,05 грн. суми основного боргу. В решті позову необхідно відмовити.

Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, господарський суд на підставі ст. 49 ГПК України вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у пропорційному розмірі задоволених позовних вимог суму сплаченого судового збору у розмірі 96,24 грн.

Також, відповідно до ст. 49 ГПК України витрати за проведення судової експертизи у розмірі 10324,78 грн. підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 520, 525, 526, 530, 541, 543, 553, 554, 556, 601, 626, 627, 629, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 31, 32, 33, 34, 42, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Колективного учбово-виробничого підприємства «Пластік» (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А, ) суму основного боргу у розмірі 4858,05 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 96,24 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А, ) на користь Колективного учбово-виробничого підприємства «Пластік» (61145, м. Харків, вул. Новгородська, буд. 4, ) суму витрат за проведення судової експертизи у розмірі 10324,78грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 25.05.2015 р.

Суддя Д.О. Доленчук