номер провадження справи 4/65/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2015 Справа № 908/2457/15-г

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластік - Україна», (04655, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 82-А)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РПП» (69032, м. Запоріжжя, пр-т Металургів, буд. 1-А, кв. 38-А)

про стягнення 40 670,90 грн. заборгованості

Суддя Зінченко Н.Г.

представники:

від позивача: Пахомов В.В., представник довіреність №09/02-15 від 09.02.2015р.

від відповідача: не з`явився

Суть спору:

Розглянуто позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластік - Україна», м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РПП», м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за зобов'язанням 14 012,79 грн., пені в розмірі 3874,70 грн., штраф в розмірі 8133,80 грн., курсова різниця в сумі 14 649,61 грн., всього 40 670,90 грн.

Ухвалою господарського суду від 09.04.2015 порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 21.05.2015.

В судовому засіданні 21.05.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги заявлені з наступних підстав: між сторонами у справі було підписано договір поставки з відстрочкою платежу. На виконання умов договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 14 012,79 грн. Відповідач взяті на себе зобов'язання з виконання умов договору поставки не виконав, отриманий товар не оплатив. За невиконання умов договору позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 3874,70 грн., штраф в розмірі 8133,80 грн. курсову різницю в сумі 14 649,61 грн. Просить позов задовольнити та стягнути визначені суми коштів.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, витребувані судом документи не надав, про причини неявки суду не повідомив. Згідно із Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 21.05.2015р. місцезнаходження юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «РПП»: 69032, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Металургів, будинок 1-А, кв. 38-А. На вказану адресу була надіслана ухвала суду, яка на час прийняття рішення у справі до суду не поверталась.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд встановив наступне.

04.12.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пластік - Україна» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РПП» (Покупець) підписано договір поставки з відстрочкою платежу №ЗП-07/11.

Відповідно до умов п. 1.1 договору, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця матеріал для реклами, поліграфії, будівництва, упаковки та аксесуари до них (далі - товар), в асортименті та кількості, відповідно до видаткових накладних, що є невід'ємними частинами цього Договору, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і оплатити його.

Умови поставки товару визначаються згідно видаткових накладних.

Передача товару від Постачальника Покупцю здійснюється за видатковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену ціну товару та загальну вартість товару, що постачається. Дата, вказана Покупцем у видатковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару Постачальником. З цього моменту Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов'язання по передачі товару Покупцю. Право власності на товар та усі ризики випадкового знищення або пошкодження переходять від Постачальника до Покупця з моменту передачі товару, згідно видаткової накладної.

Покупець зобов'язаний прийняти переданий йому товар, за винятком випадків, коли він вправі вимагати заміни товару чи його повернення.

Строк поставки кожної окремої партії товару визначається за домовленістю Сторін, п.п. 5.1 - 5.4 договору.

Відповідно до п. 7.4 договору, строк оплати кожної окремої партії товару становить 15 календарних днів з моменту передачі товару Покупцю та підписання видаткової накладної.

На виконання умов договору, Постачальником було передано Покупцю товару на загальну суму 14 012,79 грн., що підтверджується наступними документами: видаткова накладна №9798 від 20.02.2014р. на суму 4737,86 грн.; видаткова накладна №9799 від 20.02.2014р. на суму 731,24 грн.; видаткова накладна №9820 від 20.02.2014р. на суму 238,51 грн.; видаткова накладна №10279 від 24.02.2014р. на суму 1934,60 грн.; видаткова накладна №10305 від 24.02.2014р. на суму 626,94 грн.; видаткова накладна №10382 від 24.02.2014р. на суму 967,63 грн.; видаткова накладна №10383 від 24.02.2014р. на суму 626,94 грн.; видаткова накладна №10385 від 24.02.2014р. на суму 1069,31 грн.; видаткова накладна №11278 від 27.02.2014р. на суму 3079,76 грн.; довіреність №204 від 17.03.2014р.; довіреність №200 від 17.03.2014р.; довіреність №205 від 17.03.2014р.; довіреність №201 від 17.03.2014р.; довіреність №202 від 17.03.2014р.; довіреність №203 від 17.03.2014р.; довіреність №199 від 27.02.2014р.

Видаткові накладні підписані та скріплені печатками сторін без зауважень щодо якості та кількості товару.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Божник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

На час вирішення спору в суді відповідачем не надано доказів оплати за отриманий товар в розмірі 14 012,79 грн. у зв'язку чим, суд вважає позов у цій частині обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 3874,70 грн. за період з 02.03.2014р. по 02.04.2015р. окремо за кожною поставкою, штраф в розмірі 8133,80 грн. за період з 02.03.2014р. по 02.04.2015р. окремо за кожною поставкою, курсову різницю в розмірі 14 649,61 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами першою та четвертою ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Стягнення пені за період з 02.03.2014р. по 02.04.2015р. в розмірі 3874,70 грн. позивач обґрунтовує посилаючись на п. 8.2 договору, а саме: за несвоєчасну оплату товару, що постачається відповідно до цього Договору, Покупець сплачує Постачальну пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої чи несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення виконання зобов'язань, яка нараховується до повної оплати суми боргу, та сплачує суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції.

Наданий позивачем розрахунок суми пені є невірним, оскільки позивачем не застосовані положення п. 6. ст. 232 ГК України, а саме необмежений період нарахування пені, встановлений законом, а також невірно визначений строк виконання зобов'язання по кожній накладній з урахуванням п. 7.4 Договору. Перерахувавши заявлену до стягнення суму пені, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені у сумі 3874,70 грн. за період з 02.03.2014 р. до 02.04.2015 р. підлягає частковому задоволенню, а саме - в розмірі 1371,47 грн. за період з 07.03.2014 р. до 12.09.2014 р. (за накладними № 9798, № 9799, № 9820 від 20.02.2014 - 552,94 грн. за період з 07.03.2014 р. по 05.09.2014 р; за накладними № 10279, № 10305, № 10382, № 10383, № 10385 від 24.02.2014 р.- 513,09 грн. за період з 11.03.2014 р. по 09.09.2014 р.; за накладною № 11278 від 27.02.2014 р. - 305,44 грн. за період з 14.03.2014 р. по 12.09.2014 р.).

Щодо штрафу.

В обґрунтування стягнення штрафу позивач посилається на умови пункту 8.4 договору, яким передбачено, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за цим Договором Покупець сплачує Постачальнику штраф 0,15% за кожний день прострочення виконання зобов'язання.

Суд не погоджується з позицією позивача та вважає, що позов в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягає, оскільки штраф, який передбачено у розмірі 0,15% за своєю правовою природою не узгоджується з вимогами ст. 625 ЦК України щодо обов'язку боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання сплатити три проценти річних від простроченої суми. Відсотки передбачені вимогами ст. 625 ЦК України не є штрафом, нарахування якого передбачено вимогами параграфу 2 Неустойка ЦК України та нарахування якого передбачено у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Щодо курсової різниці.

Згідно з п.п. 7.1 - 7.4 договору, ціна та загальна вартість товару, що є предметом цього Договору встановлюється згідно видаткових накладних на товар.

Якщо на момент остаточних розрахунків сталося збільшення офіційного курсу НБУ гривні до EUR від 2% та вище, вартість несплаченої частини товару може бути перерахована відповідно до такої зміни.

Товар підлягає оплаті Покупцем згідно вартості, визначеній у видаткових накладних, з урахуванням коефіцієнту перерахунку, за наступною формулою:

Ст = Сс х Кп, де: Ст. - вартість товару на день оплати, Сс - вартість товару згідно накладної, Кп - коефіцієнт перерахунку, який визначається за формулою:

Кп = Се2/Се1, де: Се1 - вартість одного EUR по курсу Національного банка України на дату підписання відповідної накладної. Се2 - вартість одного EUR по курсу Національного банка України на дату платежу.

Коефіцієнт перерахунку застосовується на суму несплаченої вартості товару на день чергового платежу.

Перевіривши розрахунок курсової різниці заявленої до стягнення в розмірі 14 649,61 грн. суд вважає, що вказана сума заявлена до стягнення обґрунтовано та підлягає стягненню з відповідача. Позов в цій частині підлягає задоволенню.

Враховуючи вище викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РПП» 69032, м. Запоріжжя, проспект Металургів буд. 1-А, кв. 38-А, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пластік Україна» м. Київ, вул. Межигірська 82-А, суму заборгованості за зобов'язання в розмірі 14 012 (чотирнадцять тисяч дванадцять) гривень 79 коп., пеню в розмірі 1371 (одна тисяча триста сімдесят одна) грн. 47 коп., курсову різницю в розмірі 14 649 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок дев'ять) грн. 61 коп., судовий збір в розмірі 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 62 коп. Видати наказ.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 26.05.2015р.

Суддя Н.Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.