ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 р. Справа № 917/937/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант", 01133, м. Київ, бульвар Л.Українки, 26

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта", 36039, м. Полтава, вул. Фрунзе, 57

про стягнення 4924,98 грн.,

Суддя Ціленко В. А.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Лісіченко О.В.

Суть справи: Стягується 4924,98 грн. боргу, в т.ч. 4060,43 грн. основної заборгованості, 823,83 грн. інфляційних витрат та 40,72 грн. 3% річних.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість належними доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд встановив:

Відповідно до договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 5203 від 07.04.2010 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" було прийнято у м. Києві, відділенні № 71, Бульвар праці, 5 до перевезення 1 місце вагою 2,8 кг, оголошеною вартістю 300 грн. для доставки у м. Сімферополь в відділення № 11 по вул. Героїв Сталінграду, 8, що підтверджується експрес-накладною № 4399 від 09.08.2014 року.

Відправник стверджує, що під час перевезення було втрачено 75 шт. бланків полісів серії АІ № - 75 шт., бланків спецзнаків серії АІ № - та 1 шт. бланк спецзнаку серії АІ № 0614919. В обгрунтування вартості втрачених паперів суворої звітності позивач посилається на рахунок-фактуру Моторно-транспортного страхового бюро України № 132-12 від 17.02.2014 року, рахунок № 6848 від 05.09.2014 року про оплату оголошення Державному підприємству "Редакція газети "Урядовий кур'єр", пред'явлену Товариству з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" претензійну вимогу № 03/2058 від 09.09.2014 року щодо добровільного відшкодування збитків та просить суд стягнути з відповідача борг, інфляційні витрати і 3 % річних, у визначених розрахунком сумах.

При прийняті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором транспортно-експедиторських послуг, відповідно до якого одна сторона зобов'язується за плату виконати визначені договором послуги, пов'язані з перевезенням вантажу (стаття 929 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування, експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 даного кодексу. Статтями 611, 614 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають такі правові наслідки: припинення зобов'язання по причині односторонньої відмови, якщо це встановлено договором або законом; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Позивач просить суд відшкодувати збитки, а саме вартість втрачених бланків суворої звітності, в сумі 3850,43 грн. та 210 грн. витрат на розміщення оголошення в газеті "Урядовий кур'єр" про втрачені бланки полісів.

Відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушеннями зобов'язання, доказується кредитором. Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка; дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої протиправної поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника.

Як засвідчують матеріали справи вантаж перевозився автомобільним транспортом. Відповідно до п. 15. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 року, у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом за формою, що наведена в додатку 4 до вищевказаних Правил. Перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті невідповідність маси і кількості місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені в товарно-транспортній накладній, пошкодження упаковки. Жодна із сторін не має право відмовитись від підписання акта. У разі незгоди зі змістом акта кожна із сторін має право викласти в ньому свою думку і засвідчити її підписом. При відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони. Для засвідчення складання акта на вільному місці зворотнього боку товарно-транспортної накладної записується складання і про що складений акт.

Як засвідчують матеріали судової справи за фактом пошкодження тарного місця та втрати бланків суворої звітності Акт установленої форми не складався, будь-які записи з приводу вантажу у накладній № 4399 від 09.08.2014 року відсутні. При викладених обставинах слід вважати, що позивач, в установленому законом порядку, не довів порушення зобов'язання відповідачем, тому і правові підстави для стягнення збитків відсутні.

Не підлягає задоволенню позов і в частині стягнення 3% річних та інфляційних витрат, так як причинені збитки не є грошовими зобов'язаннями, а в силу ч. 2 ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Повне рішення складено 26.05.2015 року.

Суддя Ціленко В.А.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України та може бути

оскаржене в порядку, визначеному ст. 93 ГПК України.