РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2015Справа №910/6756/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль"

до Малого приватного підприємства "Нікон"С Прайд Інтернешнл"

про стягнення 89 467,48 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Самокиша В. Ю. (дов. від 23.12.2014)

Від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 19.05.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору фінансового лізингу № LC6180-02/12 від 20.02.2012 у розмірі 89 467,48 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.03.2015 порушено провадження у справі № 910/6756/15-г та призначено до розгляду на 09.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2015 розгляд справи відкладено на 23.04.2015, у зв'язку з не з'явленням в судове засідання представника відповідача та неподання ним витребуваних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2015 розгляд справи було відкладено на 19.05.2015, в зв'язку з не явкою в судове засідання представника відповідача, неподання ним витребуваних судом доказів.

В судове засідання 19.05.2015 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав суду усні пояснення по суті справи, в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання з боку відповідача його зобов'язань за договором лізингу № LC6180-02/12 від 20.02.2012, в частині оплати лізингових платежів.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, викладеного позивачем не спростував, в судове засідання жодного разу не з'явився.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2012 між позивачем, як лізингодавцем, та відповідачем, як лізингоодержувачем, було укладено договір фінансового лізингу № LC6180-02/12 (далі - договір), на підставі якого лізингодавець передав на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначено в специфікації (додаток № 2 до договору), а лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах договору. Факт передачі предмету лізингу відповідачу підтверджується залученим до матеріалів справи актом приймання-передачі.

Згідно з п. 4.3 договору, лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 договору, від заборгованості лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку (додаток 1 до договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту.

Комісія лізингодавця розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача згідно даних колонки "D" графіку (додаток 1 до договору).

Перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється лізингодавцем за курсом розрахунку платежів плюс ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку, та комісія АТ "Райффайзен Банк Аваль" з купівлі валюти, згідно офіційного сайту лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua (п.4.5 договору).

Згідно п. 4.6 договору, оплата всіх платежів здійснюється в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця.

Пунктом 4.8 договору передбачено, що всі додаткові послуги, визначені в загальних умовах (додаток 4 до договору), а також ті, які не визначені договором та необхідність в яких може виникнути у лізингоодержувача, оплачуються лізингоодержувачем окремо за тарифами лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua.

Згідно з Загальними умовами фінансового лізингу - додаток № 4 до договору (надалі - загальні умови), лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі у новій редакції електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. При чому, у разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати свій рахунок самостійно.

В цьому випадку лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця (п.5.3, п.5.4 Загальних умов).

Крім того, відповідно до п. 6.1. Загальних умов лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у наступних випадках (включаючи, але не обмежуючись):

6.1.1. У випадку зміни встановленого на день укладення договору розміру ставки EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.8 договору сторони обрали валюту - євро) або розміру ставки USD LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.8. договору сторони обрали валюту - долари США) розмір комісії змінюється відповідно за кожний з періодів лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому для визначення LIBOR на період 3 місяці застосовується календарний квартал.

6.1.2. У випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності лізингодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з предметом лізингу та/або виконанням лізингодавцем своїх обов'язків за договором.

6.1.3. У разі перевищення розміру комісії лізингодавця за договором над подвійною обліковою ставкою Національного банку України, встановленою на день нарахування такої комісії за період, який минув з дня нарахування попереднього лізингового платежу за договором, розраховану від вартості предмета лізингу, комісія у складі лізингового платежу підлягає збільшенню на суму, яка дорівнює розміру ПДВ за ставкою 20%, нарахованому на таке перевищення.

6.1.4. В інших випадках, визначених договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у лізингодавця додаткових витрат, які виникли в період дії договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 Загальних умов змінений за правилами п.п. 6.1, 6.2 Загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку лізингодавця та підлягає сплаті лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Відповідно до п.п.6.1.2. п.6.1. договору лізингодавець має право достроково, в односторонньому порядку розірвати договір фінансового лізингу та/або вилучити у лізингоодержувача предмет лізингу у безспірному порядку, у випадках, коли лізингоодержувач, зокрема, не сплатив лізинговий платіж (частково або у повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Згідно із п.6.4. договору, у разі припинення або розірвання договору та/або вилучення предмета лізингу всі витрати, пов'язані з вилученням предмета лізингу та його подальшою реалізацією здійснюються за рахунок лізингоодержувача або відшкодовуються лізингодавцю лізингоодержувачем в повному обсязі.

Відповідно до п. 6.6. договору, у разі припинення або розірвання договору та/або вилучення предмета лізингу лізингоодержувач відшкодовує лізингодавцю всі витрати, пов'язані з вилученням предмета лізингу.

Згідно п.п.8.1.17 Загальних умов фінансового лізингу (додаток № 4 до договору) у разі дострокового припинення договору лізингоодержувач зобов'язаний повернути предмет лізингу та сплатити лізингодавцю платежі, визначені п.п. 10.3.2. цих Загальних умов.

Пунктом 10.3.2 Загальних умов фінансового лізингу (додаток №4 до договору) встановлено, що у разі дострокового припинення договору лізингоодержувач зобов'язаний сплатити лізингодавцю наступні платежі: 1) комісію за дострокове припинення договору в розмірі 2 % від суми непогашеної вартості предмету лізингу, визначеної за правилами ч.5 п.п. 10.3.2. Загальних умов; 2) нараховані за договором штрафні санкції (штраф, пеня); 3) суми, які відшкодовують витрати лізингодавця та не були сплачені лізингоодержувачем; 4) заборгованість по поточних лізингових платежах та нарахованих штрафних санкціях; 5) заборгованість лізингоодержувача зі сплати вартості предмета лізингу, визначена за правилами п.5.9 загальних умов для лізингового періоду, який слідує за періодом вилучення (повернення) предмета лізингу або в якому має місце дострокове припинення договору.

Залученими до матеріалів справи рахунками-фактурами та виписками банку про рух коштів підтверджується неналежне виконання відповідачем свої зобов'язань за договором, що виявилося у порушенні встановлених п. п. 1.1, 4.1-4.9 договору та п.п. 5.1-5.5, п. 8.1.4 Загальних умов фінансового лізингу (додаток №4 до договору) обов'язків щодо повної та своєчасної сплати лізингових платежів.

З огляду на наведене, на підставі п. п. 6.1.2 п. 6.1 договору, та ст.ст. 7 (ч. 2), 10 (п. 4 ч. 1) Закону України "Про фінансовий лізинг" позивач листом від 24.12.2013 вих. №2169-12/2013 повідомив відповідача про дострокове припинення договору у зв'язку з його односторонньою відмовою від договору.

Цей лист був отриманий відповідачем, разом з рахунком заборгованості до нього, що підтверджується відміткою на листі. Предмет лізингу був повернутий позивачу.

Після одностороннього розірвання позивачем договору у зв'язку із порушенням відповідачем його умов, на останнього відповідно до п. п. 6.4, 6.6 договору та п. п. 8.1.17 Загальних умов фінансового лізингу покладається обов'язок сплати сум, визначених умовами договору та п. 10.3.2 Загальних умов фінансового лізингу.

За розрахунком позивача загальна сума заборгованості складає 89 467, 48 грн. та складається з наступного:

1) заборгованість по виставленим рахункам по оплаті лізингових платежів на дату розірвання складає у загальному розмірі 212 351,15 грн. (правова підстава ч.4 п. 10.3.2 Загальних умов фінансового лізингу (додаток №4 до договору);

2) заборгованість лізингоодержувача зі сплати вартості предмета лізингу складає 116 276, 03 грн. (правова підстава ч. 5 п. 10.3.2. Загальних умов фінансового лізингу (додаток № 4 до договору);

3) 2 % комісії за дострокове розірвання договору 2 325, 52 грн. (правова підстава ч. 1 п. 10.3.2. Загальних умов фінансового лізингу (додаток № 4 до договору);

4) заборгованість по виставленим рахунках на дату розірвання на сплату додаткових витрат на суму 12 248, 57 грн. (правова підстава ч. 3 п. 10.3.2. Загальних умов фінансового лізингу (додаток № 4 до договору);

5) додаткові витрати на суму 3 015, 35 грн. понесені після розірвання договору (правова підстава ч. 3 п. 10.3.2. Загальних умов фінансового лізингу (додаток № 4 до договору, п. 6.4., п. 6.6. договору).

Від вказаних заборгованостей позивачем було віднято 256 749, 14 грн., що становить вартість продажу вилученого предмету лізингу (Договір купівлі-продажу від 29.08.2014), отже загальна заборгованість відповідача була зменшена на суму реалізації, та становить, за розрахунком позивача, 89 467, 48 грн.

Предметом спору у справі є матеріально - правова вимога позивача до відповідача про стягнення з останнього 89 467, 48 грн. заборгованості за договором.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір фінансового лізингу № LC6180-02/12 від 20.02.2012 є договором фінансового лізингу, а тому правове регулювання спірних правовідносин здійснюється в т.ч. положеннями § 1 глави 58 Цивільного кодексу України, ст. 292 Господарського кодексу України та Закону України "Про фінансовий лізинг".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Частина 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачає, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Судом встановлено, що факт виконання третьою особою своїх зобов'язань по договору та передачі майна у лізинг підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором, а пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Як встановлено судом, пунктом 7.7. договору сторонами було погоджено оплату відповідачем лізингових платежів відповідно до графіку сплати лізингових платежів (додаток №1 до договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що свої зобов'язання по внесенню лізингових платежів відповідач виконував неналежним чином, що стало підставою для односторонньої відмови позивача від договору, вилучення предмету лізингу та подальшої його реалізації.

Перевіривши наведений позивачем у позові розрахунок заборгованості відповідача в розмірі 89 467, 48 грн., суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам договору.

Так, загальна заборгованість відповідача включає в себе: заборгованість по оплаті лізингових платежів, що на дату розірвання договору становить суму 212 351, 15 грн., яка виникла за період листопад 2012 року - грудень 2013 року; заборгованість зі сплати вартості предмета лізингу - 116 276, 03 грн.; заборгованість по оплаті 2% комісії за дострокове розірвання договору - 2 325, 52 грн.; заборгованість по сплаті додаткових витрат - 12 248,57 грн.; заборгованість по витратам, понесеним після розірвання договору, сума 3 015, 35 грн. за мінусом 256 749, 14 грн. вартості продажу вилученого предмету лізингу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Факт наявності у відповідача вищевказаної заборгованості позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований належними засобами доказування, тому заявлені позовні вимоги про стягнення 89 467, 48 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з огляду на задоволення позовних вимог витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Малого приватного підприємства "Нікон'С Прайд Інтернешнл" (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, 6/8; ідентифікаційний код 20065266) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, проспект Московський, 9, корпус 5, офіс 101; ідентифікаційний код 34480657) 89 467 (вісімдесят дев'ять тисяч чотириста шістдесят сім) грн. 48 коп. заборгованості та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Дата підписання повного тексту рішення - 26.05.2015.

Суддя Л. Д. Головатюк