номер провадження справи 30/48/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 Справа № 905/2452/14

за позовом: Публічного Акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (01034, м.Київ, вул. Володимирська, буд. 46)

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства «Конструкція» (83058, м. Донецьк, вул. Лівобережна, буд. 6-А)

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Спецметаллпром» (83058, м. Донецьк, вул. Лівобережна, буд. 6-А)

про стягнення солідарно 6733377,48 грн.,

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - Ясько Р.М., довіреність № б/н від 12.01.2015 р.;

від відповідача-1 - не з'явився;

від відповідача-2 - не з'явився;

Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" подано до господарського суду Донецької області позовну заяву про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Конструкція" заборгованості в розмірі 479836,55 грн. за договором про відкриття кредитної лінії №62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011р. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Спецметаллпром".

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.04.2014 р. порушено провадження у справі № 905/2452/14, судове засідання призначено на 25.04.2014 р. Розгляд справи відкладався до 27.05.2014 р., 10.06.2014 р. Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.06.2014 р. залучено до справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Спецметаллпром", м. Донецьк, розгляд справи було відкладено до 23.07.2014 р.

19.02.2015 р. Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" позовну заяву до Публічного акціонерного товариства "Конструкція" про стягнення заборгованості в розмірі 479836,55 грн. за договором про відкриття кредитної лінії №62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011р. подано до господарського суду Запорізької області.

Враховуючи, що справа № 905/2452/14 не передана до господарського суду Запорізької області, суд визнав за можливе прийняти до розгляду подані позивачем матеріали та документи по справі № 905/2452/14 з метою вчинення необхідних процесуальних дій.

Ухвалою суду від 19.02.2015 р. справу № 905/2452/14 прийнято до провадження господарського суду Запорізької області, присвоєно справі номер провадження № 30/48/15, розгляд якої призначено на 19.03.2015 р. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті.

Сторони у судове засідання 19.03.2015 р. не з'явилися.

Позивачем на адресу суду направлено заяву № 345/28 від 14.03.2015 р. про залучення в якості відповідача-2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Спецметаллпром".

Цією ж заявою позивач збільшив розмір заявлених позовних вимог, просить: стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Конструкція" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Спецметаллпром" суму заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р. в розмірі 6733377,48 грн., що складається з: загальної заборгованості за кредитною лінією в розмірі 5000000,00 грн.; процентів за користування кредитною лінією в розмірі 1193742,91 грн.; пені за прострочення сплати загальної заборгованості за Кредитною лінією в розмірі 363914,04грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією в розмірі 175720,53 грн.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст. 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Заява про збільшення позовних вимог подана позивачем відповідно до ст. 22 ГПК України, відповідає вимогам чинного законодавства, не суперечить правам і охоронюваним законом інтересам сторін, прийнята судом до розгляду та задоволена.

Судом розглядаються позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р. в розмірі 6733377,48 грн., що складається з: загальної заборгованості за кредитною лінією в розмірі 5000000,00 грн.; процентів за користування кредитною лінією в розмірі 1193742,91 грн.; пені за прострочення сплати загальної заборгованості за Кредитною лінією в розмірі 363914,04 грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією в розмірі 175720,53 грн.

Ухвалою суду від 19.03.2015 р. виключено ТОВ «Науково-виробниче об'єднання «Спецметаллпром» зі складу третіх осіб та залучено в якості відповідача-2. Розгляд справи розпочато заново, судове засідання призначено на 23.04.2015 р.

У зв'язку з нез'явленням у судове засідання представників сторін та неподанням витребуваних судом документів, а також за клопотанням відповідача-1, ухвалою від 23.04.2015 р. розгляд справи відкладено на 15.05.2015 р.

На підставі ст. 69 ГПК України, за клопотанням позивача строк розгляду справи продовжено на 15 днів, судове засідання відкладено до 28.05.2015 р.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Представник позивача у судовому засіданні в повному обсязі підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує приписами ст.ст. 15, 526, 553, 554, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 198 Господарського кодексу України та умовами укладених між сторонами Договорів. При цьому вказує, що за умовами договору про відкриття кредитної лінії №62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р., укладеного між позивачем та відповідачем-2 банк відкрив позичальнику кредитну лінію в сумі 5000000,00 грн. та надав кредитні кошти, кінцевий строк повернення яких - до 05.10.2013 р. За твердженням позивача, відповідач-1 в обумовлені строки кредитні кошти не повернув, у зв'язку з чим на його адресу було надіслано повідомлення-вимогу щодо повернення повної суми заборгованості за договором. Солідарне стягнення заборгованості позивач обґрунтовує умовами договору поруки, який укладено 30.04.2013 р. між банком та відповідачем-1 з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника (відповідача-2) за договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р.

Відповідач-1 вимоги ухвал суду від 19.02.2015 р., 19.03.2015 р., 23.04.2015 р., 15.05.2015 р. не виконав, письмового відзиву на позов не надав, представника у судове засідання не направив. По дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

27.05.2015 р. на електронну адресу суду надійшло клопотання відповідача-1 про перенесення розгляду справи на пізнішу дату.

Представник позивача проти клопотання відповідача-1 про відкладення розгляду справи заперечив, вважає матеріали справи достатніми для розгляду справи по суті. Звертає увагу суду, що за клопотанням відповідача-1 судом неодноразово відкладалося судове засідання, проте, представник відповідача-1 у судове засідання не з'явився, письмового відзиву не надав.

Розглянувши клопотання відповідача-1, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню. По-перше, з урахуванням продовження строку розгляду справи, останнім днем строку розгляду справи є 03.06.2015 р., отже, відкладення судового засідання не більш пізнішу дату є неможливим.

Крім того, згідно зі ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. З моменту порушення провадження у справі (17.02.2015 р.) у відповідача-1, в разі неможливості забезпечення участі представника у судовому засіданні, було достатньо часу для направлення на адресу суду письмових пояснень та витребуваних доказів, чим він не скористався.

Відкладення на підставі ст. 77 ГПК України розгляду справи у разі нез'явлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обов'язком суду, і використовується ним, якщо неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Позивачем до матеріалів справи надано копію відзиву відповідача-1, в якому відповідач-1 проти заявлених позовних вимог заперечує. Вказує, що підписавши договір поруки від 30.04.2013 р. з позивачем, відповідач-1 погодився саме з розміром відповідальності в частині нарахування відсотків за користування ТОВ «НВО «Спецметаллпром» кредитом, який визначено в підпункті 2.1.1.2 пункту 2 договору поруки. Відзначає, що додатковими договорами до кредитного договору кредитором неодноразово було змінено (збільшено) розмір процентної ставки за кредитним договором, проте, в порушення п. 2.3 договору поруки, жодного повідомлення відповідач-1 від позивача про зміну процентної ставки не отримував. За доводами відповідача-1, збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом, на яке відповідач-1 не надавав згоди, фактично збільшує обсяг відповідальності поручителя, а отже і збільшує суми процентів, які підлягають до сплати, що, враховуючи положення ст. 559 ЦК України, є підставою для припинення поруки.

Відповідач-2 вимоги ухвал суду від 19.02.2015 р., 19.03.2015 р., 23.04.2015 р., 15.05.2015 р. не виконав, письмового відзиву на позов не надав, представника у судове засідання не направив. По дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до підпункту 3.9.1 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як вбачається із Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отриманого судом, станом на час розгляду справи, місцезнаходженням ПуАТ «Конструкція» та ТОВ «НВО «Спецметаллпром»: 83058, м. Донецьк, вул. Лівобережна, 6-А, що співпадає з адресою, зазначеною у позові.

Господарським судом Запорізької області складено акти про те, що у суду відсутня можливість відправлення ухвал від 19.02.2015 р., 19.03.2015 р., 23.04.2015 р., 15.05.2015 р. по справі №905/2452/14, які адресовані ПуАТ «Конструкція» та ТОВ «НВО «Спецметаллпром»: 83058, м. Донецьк, вул. Лівобережна, 6-А, оскільки згідно з листом заступника директора Запорізької дирекції УДППЗ "Укрпошта" від 30.03.2015 р. №04-16-416 призупинено приймання та пересилання поштових відправлень на адресу Донецької та Луганської областей.

Крім того, судом прийнято до уваги положення:

а) інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції" (інформаційний лист ВГСУ від 12.09.14 № 01-06/1290/14);

б) інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.14 № 01-06/2051/14 "Про внесення змін і доповнень до інформаційного листа ВГСУ від 12.09.14 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням анти терористичної операції" згідно з якими:

- учасник судового процесу (п. 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.14 №01-06/2051/14), який знаходиться на території проведення АТО, вважається належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При цьому (…) згідно із ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, вони вважаються достовірними, доки до них не внесено відповідних змін.

Інформація про час та місце розгляду справи № 905/2452/14 була розміщена судом на офіційному веб-порталі "Судова влада України" в розділі "Новини та події суду", що підтверджується роздрукованими (долучено судом до матеріалів справи) витягами із вказаного офіційного веб-порталу під заголовком: «До уваги ПуАТ «Конструкція»» та «До уваги ТОВ «НВО «Спецметаллпром» по справі № 905/2452/14».

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи, передбачені чинним ГПК України, а також інформаційним листом Вищого господарського суду України від 01.12.14 № 01-06/2052/14 "Про внесення змін і доповнень до інформаційного листа ВГСУ від 12.09.14 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку із проведенням АТО" щодо повідомлення учасників судового процесу, які знаходяться на території проведення АТО. І вказане, відповідно до змісту наведеного вище інформаційного листа від 01.12.14 № 01-06/2052/14, виключає підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на п. 2 ч. 3 ст. 104 (п. 2 ч. 2 ст. 10110) ГПК України в частині того, що справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

В даному випадку суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, і неявка представника відповідача-1 та відповідача-2 не перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Враховуючи обмеженість розгляду справи визначеними законом процесуальними строками та достатність матеріалів справи для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача-1 та відповідача-2.

В судовому засіданні 28.05.2015 р. справу розглянуто за наявними матеріалами, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.10.2011 р. між Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" (Банком, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Спецметаллпром" (Позичальником, відповідачем-2 у справі) було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО (далі - Кредитний договір), згідно з умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію в національній валюті України, що надалі іменується "кредитна лінія", та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами (траншами) надає позичальнику кредитні кошти (надалі - кредит) у порядку і на умовах, визначених цим договором. Позичальник, у свою чергу, зобов'язується використати кредит з метою, зазначеною у пункті 1.5 цього договору, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором та/або додатковими угодами до цього договору (п. 1.1 договору).

Згідно з пунктами 1.2, 1.3, 1.4 Кредитного договору ліміт кредитної лінії складає 5000000,00 грн.; розмір процентів за користування кредитом визначається в порядку, передбаченому в додатку № 1 до цього договору; останній день кредитної лінії - 05.10.2013 р. У цьому договорі терміном "останній день кредитної лінії" позначається термін, з настанням якого зобов'язання банку з надання позичальнику кредиту на умовах цього договору припиняються.

Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит лише у межах строку дії кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання траншу у сумі, що дорівнює ліміту кредитної лінії, або декількох траншів. Кожний транш надається на підставі окремої додаткової угоди до цього договору.

Позичальник зобов'язався повертати Банку кожен із траншів кредиту у термін, зазначений у відповідній додатковій угоді до цього договору (п. 8.1).

Згідно з п. 11.3 Кредитний договір набуває чинності з дати його підписання Банком та Позичальником, скріплення печатками сторін, і діє до повного виконання зобов'язань позичальника по цьому договору.

Між Банком та Позичальником підписано додаток № 1 до кредитного договору "Порядок визначення розміру процентної ставки по кредитному договору".

Пунктом 2 додатку визначено, що за період з дати укладання кредитного договору і до підписання акту звірки, зазначеного в п. 5 цього додатку, відносно визначення кредитового обороту Позичальника в банку та його частки в банку за початковий період, позичальнику будуть нараховуватись проценти за користування кредитом, наданим в національній валюті України, як сума базової процентної ставки та маржі, за наведеною формулою.

Між позивачем та відповідачем-2 укладені додаткові договори до Кредитного договору, відповідно до яких позивач надає відповідачу-2 транш кредиту в сумі:

160000,00 грн. на строк з 22.07.2013 р. по 19.09.2013 р. (додатковий договір № 80 від 22.07.2013 р.);

137000,00 грн. на строк з 24.07.2013 р. по 20.09.2013 р. (додатковий договір № 81 від 24.07.2013 р.);

330000,00 грн. на строк з 25.07.2013 р. по 20.09.2013 р. (додатковий договір № 82 від 25.07.2013 р.);

120000,00 грн. на строк з 26.07.2013 р. по 23.09.2013 р. (додатковий договір № 83 від 26.07.2013 р.);

40000,00 грн. на строк з 29.07.2013 р. по 26.09.2013 р. (додатковий договір № 84 від 29.07.2013 р.);

690000,00 грн. на строк з 30.07.2013 р. по 27.09.2013 р. (додатковий договір № 85 від 30.07.2013 р.);

142000,00 грн. на строк з 06.08.2013 р. по 04.09.2013 р. (додатковий договір № 89 від 06.08.2013 р.);

128000,00 грн. на строк з 08.08.2013 р. по 06.09.2013 р. (додатковий договір № 90 від 08.08.2013 р.);

151000,00 грн. на строк з 09.08.2013 р. по 06.09.2013 р. (додатковий договір № 91 від 09.08.2013 р.);

224000,00 грн. на строк з 12.08.2013 р. по 10.09.2013 р. (додатковий договір № 92 від 12.08.2013 р.);

154000,00 грн. на строк з 13.08.2013 р. по 11.09.2013 р. (додатковий договір № 93 від 13.08.2013 р.);

300000,00 грн. на строк з 14.08.2013 р. по 12.09.2013 р. (додатковий договір № 94 від 14.08.2013 р.);

315000,00 грн. на строк з 15.08.2013 р. по 13.09.2013 р. (додатковий договір № 95 від 15.08.2013 р.);

280000,00 грн. на строк з 16.08.2013 р. по 13.09.2013 р. (додатковий договір № 96 від 16.08.2013 р.);

152000,00 грн. на строк з 19.08.2013 р. по 17.09.2013 р. (додатковий договір № 97 від 19.08.2013 р.);

271000,00 грн. на строк з 20.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 98 від 20.08.2013 р.);

265000,00 грн. на строк з 21.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 100 від 21.08.2013 р.);

145000,00 грн. на строк з 23.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 101 від 23.08.2013 р.);

129000,00 грн. на строк з 27.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 102 від 27.08.2013 р.);

358000,00 грн. на строк з 27.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 103 від 27.08.2013 р.);

132000,00 грн. на строк з 28.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 104 від 28.08.2013 р.);

44000,00 грн. на строк з 29.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 105 від 29.08.2013 р.);

333000,00 грн. на строк з 29.08.2013 р. по 05.10.2013 р. (додатковий договір № 106 від 29.08.2013 р.). Даними додатковими договорами встановлений розмір процентів за користування кожним траншем кредиту.

20.03.2014 р. позивач цінним листом з описом вкладення направив відповідачу-2 повідомлення-вимогу від 20.03.2014 р. № 2033/5/28-3, згідно з якою вимагав сплати простроченої заборгованості за кредитним договором, в тому числі нараховані проценти та пеню.

За доводами позивача, станом на час розгляду справи заборгованість Позичальника за Кредитним договором склала 6 733 377,48 грн. та залишалася непогашеною.

Крім того, з метою забезпечення виконання ТОВ "НВО "Спецметаллпром" зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р., 30.04.2013 р. між ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" (Кредитором, позивачем) та Публічним акціонерним товариством "Конструкція" (Поручителем, відповідачем-1) було укладено договір поруки.

Згідно з умовами договору поруки (стаття 2), відповідальність Поручителя перед Кредитором включає зобов'язання, які були невиконані боржником (відповідачем-2), та які передбачені договором про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011 р., зокрема, але не обмежуючись: зобов'язання повернути кредитору кредит, наданий в національній валюті України - гривні, в межах кредитної лінії, відкритої строком до 05.10.2013 р. за договором з граничним лімітом користування в сумі 5000000,00 грн. (з урахуванням індексу інфляції у разі прострочення повернення кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії в національній валюті України), в строк, який зазначений в договорі, або достроково; зобов'язання сплачувати кредитору проценти за користування кредитом; зобов'язання сплатити кредитору штрафні санкції, неустойки (пені, штрафи) за невиконання та/або неналежне виконання зобов'язань по договору у строки та у розмірах, які зазначаються в кредитному договорі. Поручителі відповідно до цього договору приймають на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника.

Підпунктом п. 3.1. Договору поруки передбачено, що Поручитель заявляє, гарантує і зобов'язується на користь Кредитора, що на момент укладення цього Договору:

- к) він ознайомлений зі змістом Основного договору до моменту укладення цього Договору, не має заперечень щодо його змісту та виражає свою згоду на забезпечення порукою виконання зобов'язань Боржника за Основним договором з усіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи й ті, що можуть бути укладені в майбутньому.». Таким чином, з урахуванням наведених умов Кредитного договору та Договору поруки, розмір процентів, застосований Банком був погоджений Поручителем з початку укладання Договору поруки, про що окремо свідчать додаткові договори №№ 1 - 48, котрі були укладені до підписання Договору поруки, містять умови про застосування збільшеної процентної ставки і з ними був ознайомлений Поручитель.

У пункті 4.1 договору поруки зазначено, що боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов'язання за основним кредитним договором не будуть виконані повністю.

Згідно з п. 4.2 договорів поруки відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. У такому випадку кредитор звертається з письмовим повідомленням до поручителя про невиконання боржником зобов'язань, що зазначені в ст. 2 цього договору, та їх обсяг, та вимогою виконання цих зобов'язань поручителем як солідарним боржником.

Відповідно до п. 4.3 договорів поруки поручитель протягом 10 календарних днів із моменту поштового відправлення йому кредитором письмового повідомлення або в інший термін, зазначений у такому повідомленні, зобов'язаний погасити заборгованість боржника за кредитним договором за реквізитами, зазначеними в повідомленні кредитора.

Згідно з п. 5.4.1 поручитель зобов'язався виконати за боржника зобов'язання за основним договором шляхом перерахування суми заборгованості боржника, вказаної кредитором у письмовому повідомленні (вимозі), в рахунок погашення такої заборгованості, в порядку та у строки, зазначені в п.4.3 договору поруки.

Договір поруки набирає чинності з моменту його укладення в письмовій формі. Строк дії цього договору - до 29.09.2017 р.

20.03.2014 р. цінним листом з описом вкладення позивач направив на адресу відповідача-1 письмову вимогу-повідомлення з вимогою погасити заборгованість у сумі 5746534,44 грн. по кредитному договору № 62-Н/11/66/ЮО.

Позовні вимоги про солідарне стягнення з Публічного акціонерного товариства «Конструкція» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Спецметаллпром» 6 733 377,48 грн., в т.ч.: 5 000 000,00 грн. заборгованості за кредитною лінією, 1 193 742,91 грн. заборгованості по процентах за користування кредитною лінією, 363 914,04 грн. пені за прострочення сплати основної заборгованості за кредитною лінією, 175 720,53 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією, є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представників позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, згідно з положеннями частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 1049 цього ж Кодексу встановлено обов'язок позичальника повернути позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За приписами ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Судом встановлено, що Банк (позивач) належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, надавши обумовлені кредитною лінією грошові кошти.

Матеріалами справи підтверджується, що за умовами Кредитного договору Банк відкрив Позичальнику кредитну лінію в сумі 5 000 000,00 грн. та у відповідності до Кредитного договору надав кредитні кошти (виписка по особовому рахунку Позичальника за №3587). В свою чергу, Позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі виплачувати Банку проценти за користування кредитом, використати його за цільовим призначенням, виконати інші умови Кредитного договору і своєчасно повернути кредит Банку, з кінцевим строком повернення до 05 жовтня 2013 року. Кредитні кошти призначені для поповнення обігових коштів Позичальника. Порядок визначення процентів за користування кредитом встановлений в Додатку № 1 до Кредитного договору:

Пунктом 2 Додатку № 1 до Кредитного договору передбачено, що сторони домовилися, що за період з дати укладення Кредитного договору і до підписання Акту звірки, зазначеного в п.5 цього Додатку, відносно визначення Кредитового обороту Позичальника в Банку та його частки в Банку за початковий період, Позичальнику будуть нараховуватись проценти за користування Кредитом, наданим в національній валюті України, як сума базової процентної ставки та маржі, за формулою:

- KIEVPRIME (оvernight) + 5,0 % відсотків, але не менше 10,0% відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 1 до 4 днів;

- KIEVPRIME (1 тиждень) + 4,0 % відсотки, але не менше 11,0% відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 5 до 7 днів;

- KIEVPRIME (1 тиждень) + 5,0 % відсотків, але не менше 12,0% відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 8 до 15 днів;

- KIEVPRIME (1 тиждень) + 6,0 % відсотків, але не менше 13,0 % відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 16 до 20 днів;

- KIEVPRIME (1 місяць) + 4,0 % відсотки, але не менше 14,0 % відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 21 до 30 днів;

- KIEVPRIME (2 місяці) + 7,0 % відсотків, але не менше 15,0 % відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 31 до 60 днів.

Крім того, п. 2.11 Кредитного договору передбачено, що Позичальник гарантує і зобов'язується в строк до 15 січня 2012 року надати Банку наступні документи:

- по Іпотекодавцю ТОВ «НПО «СМП» () - документи, що підтверджують право власності/користування земельною ділянкою за адресою: Донецька обл., м.Донецьк, вулиця Лівобережна, буд. 6 «в», а також документи, що містять інформацію про площу та кадастровий номер земельної ділянки.

- по Іпотекодавцю ТОВ «Технологическое бюро» () - документи, що підтверджують право власності/користування земельною ділянкою за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вулиця Лівобережна, буд. 6 «г», а також документи, що містять інформацію про площу та кадастровий номер земельної ділянки.

- Невиконання/неналежне виконання Позичальником цього обов'язку призводить до виникнення наслідків, передбачених п. 6.6. Кредитного договору. В даному випадку проценти у збільшеному розмірі будуть нараховуватися до моменту повного усунення порушення.

Пунктом 6.6. Кредитного договору визначено, що у випадку (а) зміни облікової ставки Національного банку України, а також у випадку (б) порушення Позичальником будь-якого із своїх зобов'язань, передбачених цим Договором, - процентна ставка за користування Кредитом в першому випадку (а) збільшується прямо пропорційно збільшенню облікової ставки НБУ, а в другому випадку (б) збільшується на 2% річних, після чого становитиме:

- R = KIEVPRIME (оvernight) + 7,0 % відсотків, але не менше 12,0% відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 1 до 4 днів;

- R = KIEVPRIME (1 тиждень) + 6,0 % відсотки, але не менше 13,0 % відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 5 до 7 днів;

- R = KIEVPRIME (1 тиждень) + 7,0 % відсотків, але не менше 14,0 % відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 8 до 15 днів;

- R = KIEVPRIME (1 тиждень) + 8,0 % відсотків, але не менше 15,0 % відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 16 до 20 днів;

- R = KIEVPRIME (1 місяць) + 6,0 % відсотки, але не менше 16,0 % відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 21 до 30 днів;

- R = KIEVPRIME (2 місяці) + 9,0 % відсотків, але не менше 17,0 % відсотків річних, за користування Кредитом, наданим на строк від 31 до 60 днів.

Базова процентна ставка встановлюється для кожного окремого траншу та дорівнює розміру індикативної процентної ставки KIEVPRIME, опублікованої Reuters на офіційному сайті за адресою: www.reuters.com. При цьому, за базову процентну ставку приймається останнє значення такої індикативної процентної ставки поточного дня укладання додаткової угоди про надання такого траншу.

Згідно офіційних опублікованих даних Reuters, розмір індикативної процентної ставки КІЕУРКІМЕ становить: 30 липня 2013 року - 8,08 (дата підписання Додаткової угоди №85 до Кредитного договору); 20 серпня 2013 року - 8,60 (дата підписання Додаткової угоди № 98 до Кредитного договору); 27 серпня 2013 року - 8,65 (дата підписання Додаткових угод №№ 102, 103 до Кредитного договору); 21 серпня 2013 року - 8,70 (дата підписання Додаткової угоди № 100 до Кредитного договору); 23 серпня 2013 року - 8,85 (дата підписання Додаткової угоди №101 до Кредитного договору); 28 серпня 2013 року - 8,85 (дата підписання Додаткової угоди №104 до Кредитного договору); 29 серпня 2013 року - 8,85 (дата підписання Додаткових угод №№ 105, 106 до Кредитного договору).

Обставини справи свідчать, що у зв'язку із порушенням Позичальником п. 2.13 Кредитного договору, а саме - ненаданням Банку документів, які підтверджують право власності/користування земельними ділянками, що знаходяться за адресою: Донецька обл., м. Донецьк, вулиця Лівобережна, буд. 6 «в» та Донецька обл., м. Донецьк, вулиця Лівобережна, буд. 6 «г», АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ» було направлено на адресу Позичальника повідомлення від 16.01.2012р. про застосування підвищеної процентної ставки на 2% річних у відповідності до п. 6.6. Кредитного договору.

Згідно наданого розрахунку Позивачем станом на 27.01.2015 р. проценти за користування кредитною лінією нараховані щомісячно та систематизовано по розміру процентної ставки.

Обставини справи свідчать, що в порушення умов Кредитного договору, відповідач-2 не повернув кредит у розмірі 5 000 000,00 грн. до 05.10.2013 р., як то було обумовлено сторонами Договору, та не сплатив проценти за користування кредитом.

Згідно наданого позивачем до заяви про збільшення розміру позовних вимог розрахунку сума процентів за користування Кредитною лінією, які нараховані, але не сплачені Позичальником, складає 1 193 742,91 грн. (з них прострочених - 1 142 146,93 грн.).

Відповідно до умов п. 8.3 кредитного договору, позивач має право в односторонньому порядку вимагати від першого відповідача дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, а також інші права, передбачені законодавством України та/або цим договором та/або договорами забезпечення, у разі, зокрема: невиконання чи неналежного виконання договору/ів (хоча б одного) забезпечення першим відповідачем або фізичною/ими (хоча б однією) чи юридичною/ими (хоча б однією) особою/ами, яка/і надала/и поручительство, гарантію та/або заставу в забезпечення зобов'язань першого відповідача за цим договором.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив Позичальнику (відповідачу-2) повідомлення-вимогу вих. № 2033/5/28-3 від 20.03.2014 р. з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором.

Вимога була надіслана першому відповідачу поштою, про що свідчать надані суду копії фіскального чеку поштового відділення №1725 від 20.03.2014 року та опису вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпеля від 20.03.2014р. (а.с. 74).

Відповідно до умов п. 8.5 договору кредиту, Позичальник, у випадку направлення позивачем письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, зобов'язаний здійснити усі платежі за цим договором на користь позивача (при цьому строкові платежі - проценти, комісії, пені тощо повинні бути сплачені з урахуванням строку, що минув з дати, на яку позивач здійснив розрахунок заборгованості за цим договором, і по дату повернення повної суми заборгованості за цим договором) в строк не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дня відправлення такого повідомлення.

Відповідач-2, в порушенням умов кредитного договору відповіді позивачу на його повідомлення-вимогу на надав, заборгованість за кредитним договором не сплатив.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено: у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При цьому, частиною 6 статті 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Аналогічні положення містяться в ст.ст. 549-551, 611 Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

При цьому, статтею 3 вищезгаданого Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В свою чергу, п. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до умов п. 10.1 Кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань Позичальником за цим договором, Банк має право вимагати сплати Позичальником пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який стягується пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення: а) строків повернення кредиту; б) строків сплати процентів за користування кредитом; в) за прострочення строків сплати комісій. Для розрахунку пені приймається 360 днів у році.

За розрахунком позивача, за прострочення повернення основної суми Кредиту відповідач-2 повинен сплатити пеню у розмірі 363 914,04 грн. за період з 07.09.2013 р. по 13.04.2014 р., та за прострочення сплати процентів за використання кредиту - пеню у розмірі 175 720,53 грн. за період з 09.11.2014 р. по 28.01.2015 р.

Проте, перевіривши надані позивачем розрахунки пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" з урахуванням вимог п. 6 ст. 232 ГК України, суд дійшов до висновку, що вимоги про її стягнення підлягають частковому задоволенню: в сумі 293 038,52 грн. пені за прострочення сплати заборгованості за Кредитною лінією та 175 720,53 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, відповідно до приписів законодавства порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення основного зобов'язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання. Обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель, тому поручитель несе відповідальність у об'ємі, передбаченому кредитним договором.

За умовами договору поруки від 30.04.2013 р. Поручитель (Публічне акціонерне товариство «Конструкція» поручається за виконання Божником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Спецметаллпром») всіх обов'язків, що виникли на підставі договору про відкриття кредитної лінії № 62-Н/11/66/ЮО від 06.10.2011р., зокрема, але не обмежуючись: зобов'язання повернути кредитору кредит, наданий в національній валюті України - гривні, в межах кредитної лінії, відкритої строком до 05.10.2013 р. за договором з граничним лімітом користування в сумі 5000000,00 грн. (з урахуванням індексу інфляції у разі прострочення повернення кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії в національній валюті України), в строк, який зазначений в договорі, або достроково; зобов'язання сплачувати кредитору проценти за користування кредитом; зобов'язання сплатити кредитору штрафні санкції, неустойки (пені, штрафи) за невиконання та/або неналежне виконання зобов'язань по договору у строки та у розмірах, які зазначаються в кредитному договорі. Поручителі відповідно до цього договору приймають на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору за боржника.

Частиною 2 ст. 196 ГК України визначено, що у разі, якщо це передбачено законодавством або договором, зобов'язання повинно виконуватися солідарно. При солідарному виконанні господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України унормовано, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У пункті 4.1 договору поруки зазначено, що боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобов'язаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобов'язання за основним кредитним договором не будуть виконані повністю.

Згідно з п. 4.2 договорів поруки відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. У такому випадку кредитор звертається з письмовим повідомленням до поручителя про невиконання боржником зобов'язань, що зазначені в ст. 2 цього договору, та їх обсяг, та вимогою виконання цих зобов'язань поручителем як солідарним боржником.

Позивач направив Поручителю (відповідачу-1) повідомлення вих. № 2034/5/28-3 від 20.03.2014 року з вимогою виконати зобов'язання за Кредитним договором.

Вимога була надіслана другому відповідачу поштою, про що свідчать надані суду копії фіскального чеку поштового відділення № 1724 від 20.03.2014 року та опису вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпеля від 20.03.2014 року (а.с. 77).

Відповідно до умов п. 4.3 договору поруки, другий відповідач протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту поштового відправлення йому позивачем письмово повідомлення або в інший термін, зазначений у такому повідомленні, зобов'язаний повністю погасити заборгованість першого відповідача за основним договором за реквізитами, зазначеними в повідомленні позивача.

Відповідач-1, в порушення взятих на себе зобов'язань за договором поруки будь-якої відповіді позивачу на його вимогу не надав, заборгованість за кредитним договором у строки, визначені договором поруки, не сплатив.

Факт порушення відповідачем-2 умов, визначених змістом зобов'язання, суд вважає доведеним. Доказів погашення повернення Боржником та Поручителем кредиту та сплати процентів суду не надано.

Слід зазначити, що у направлених на адресу суду письмових заявах про відкладення розгляду справи відповідач-1 жодних заперечень на позов щодо суми заборгованості не навів. Також не надано жодних заперечень по суті спору і відповідачем-2.

Заборгованість відповідача-2 перед Банком у розмірі 6 662501,96 грн. (основний борг, проценти та пеня) доведена матеріалами справи.

Відносно доводів відповідача-1 щодо збільшення обсягу відповідальності по розміру процентної ставки за кредитним договором без згоди поручителя, що, на його думку, надає підстави вважати поруку поручителя припиненою, суд зазначає наступне.

Умовами Кредитного договору (п. 2.11.) передбачено обов'язок позичальника надати певні документи, а за невиконання зазначеного обов'язку призводить до виникнення наслідків, передбачених п. 6.6. Кредитного договору.

Як вже зазначалося вище, пунктом 6.6. Кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого Кредитним договором процентна ставка за користування Кредитом збільшується на 2 % річних згідно наведеному переліку.

Крім того, цим же пунктом Кредитного договору передбачено, що зазначеним пунктом Позичальник погоджує зміну процентної ставки, що не потребує укладення додаткової угоди між Сторонами цього договору. Про настання подій, наслідком яких стало збільшення процентної ставки за користування Кредитом, Банк повідомляє Позичальника письмово із зазначенням дати, з якої змінюється процентна ставка за користування Кредитом, але в будь-якому випадку не пізніше ніж за 10 (десять) днів до застосування нової процентної ставки за користування Кредитом.

В пункті 11.2. Кредитного договору сторони визначили, що Додатки до цього Договору є його невід'ємними частинами.

Разом з тим, згідно з пунктом 11.9. Кредитного договору, будь-які повідомлення, попередження та інший обмін інформацією між Банком і Позичальником, що стосуються цього Договору, незалежно від того, передбачені вони цим Договором або ні, мають юридичну силу, якщо вони викладені письмово і доведені до відома іншої сторони кур'єром під розписку, рекомендованим або цінним листом (телеграмою).

Обставини справи свідчать, що збільшення процентної ставки за Кредитним договором відбулося в зв'язку з невиконанням Позичальником (ТОВ «НВО «Спецметаллпром») зобов'язань, передбачених п. 2.11. Кредитного договору, на підставі листа Банку № 31/5/52 від 16.01.2012 року, який, з урахуванням положень Кредитного договору, став його невід'ємною частиною.

Підпунктом «к)» п. 3.1. Договору поруки передбачено, що Поручитель заявляє, гарантує і зобов'язується на користь Кредитора, що на момент укладення цього Договору: к) він ознайомлений зі змістом Основного договору до моменту укладення цього Договору, не має заперечень щодо його змісту та виражає свою згоду на забезпечення порукою виконання зобов'язань Боржника за Основним договором з усіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи й ті, що можуть бути укладені в майбутньому. Таким чином, з урахуванням наведених умов Кредитного договору та Договору поруки, розмір процентів, застосований Банком був погоджений Поручителем з початку укладання Договору поруки, про що окремо свідчать додаткові договори №№ 1 - 48, котрі були укладені до підписання Договору поруки, містять умови про застосування збільшеної процентної ставки і з ними був ознайомлений Поручитель.

Крім того, суд звертає увагу, що пунктом 6.1. Договору поруки сторони погодили, що підписанням цього Договору Поручитель надає свою згоду на зміну протягом дії цього Договору розміру Основного зобов'язання за Основним договором (зокрема, але не виключно: збільшення строку дії Основного договору, збільшення суми кредиту/ліміту кредитної лінії за Основним договором, тощо), внаслідок чого зміниться, зокрема збільшиться обсяг його (Поручителя) відповідальності, без додаткового повідомлення Кредитором Поручителя про таку зміну та без укладення окремої угоди (договору про внесення змін) до цього Договору. За змістом п. 2.3. Договору поруки, про зміну розміру процентної ставки за Основним договором, Кредитор письмово повідомляє Поручителя із зазначенням дати, з якої змінюється процента ставка за користування кредитом за Основним договором, але не пізніше ніж за 15 (п'ятнадцять) календарних днів до дати застосування нового розміру процентної ставки за користування кредитом за Основним договором. Отже, наведені пункти Договору поруки дозволяють дійти висновку, що Банк повинен був повідомляти Поручителя про застосування нового розміру процентної ставки, а саме розміру процентної ставки, застосування якої не передбачено вже діючими умовами Кредитного договору. В даному ж випадку, розмір процентів, застосований Банком був погоджений Поручителем з початку укладання Договору поруки і з ними Поручитель був ознайомлений.

Крім викладеного, твердження відповідача-1 про те, що він як поручитель, не повідомлявся про зміну розміру процентної ставки, відповідно, обсяг відповідальності збільшено без його згоди, а тому порука є припиненою, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки за кредитним договором позивачем було застосовано підвищену ставку з 26.01.2012 року, а договір поруки був укладений між сторонами 30.04.2013 року. Отже, на момент застосування підвищеної процентної ставки відповідач-1 не являвся поручителем за виконання зобов'язань Боржника, тому у позивача на той момент були відсутні будь-які правові підстави для повідомлення відповідача-1.

Натомість, в укладеному договорі поруки від 30.04.2013 року в підпункті з) пункту 3.1. договору поруки чітко вказано, що другий відповідач повністю розуміє всі умови цього договору (договору поруки), свої права та обов'язки за цим договором і погоджується з ними. Такі ж гарантії викладені в підпункті к) пункту 3.1. договору поруки.

Відповідно до п. 4.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 року № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" обсяг зобов'язань поручителя повинен бути визначений умовами договору поруки та узгоджений з умовами кредитного договору. Якщо у договорі поруки не визначено умови забезпечення зобов'язання (розмір і строк виконання зобов'язання, розмір процентів тощо), проте з умов договору можливо встановити, яке саме зобов'язання було або буде забезпечене порукою, чи в договорі поруки є посилання на договір, що регулює забезпечене зобов'язання з відповідними умовами, то у такому випадку відсутні підстави для визнання цього договору поруки недійсним.

Частина перша статті 559 ЦК України передбачає припинення поруки у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зміна умов зобов'язання, забезпеченого порукою, без згоди поручителя може припинити поруку лише у випадку, коли зазначене призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя за забезпеченим порукою зобов'язанням.

При цьому, під збільшенням обсягу відповідальності поручителя внаслідок зміни забезпеченого порукою зобов'язання суди повинні розуміти як: підвищення розміру процентів або встановлення нових умов щодо порядку зміни розміру процентної ставки, що призведе до її збільшення; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти; установлення або збільшення розміру неустойки; розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним тощо. Не є збільшенням основного зобов'язання надання чергового траншу за договором про відкриття кредитної лінії, що забезпечений договором поруки.

Вказана правова позиція викладена в п. 4.1.6 постанови Пленуму ВГСУ № 1 від 24.11.2014 р. Обсяг відповідальності відповідача-1 не збільшено, оскільки розмір і строк виконання зобов'язання відповідача-2 та розмір процентів не збільшувався, а в договорі поруки є посилання на договір, що регулює забезпечене зобов'язання з відповідними умовами, а тому відсутні підстави вважати поруку відповідача-1 припиненою.

На підставі викладеного вище, позивні вимоги суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині солідарного стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 - 5 000 000,00 грн. заборгованості за Кредитною лінією, 1 193 742,91 грн. - заборгованості по процентам за користування Кредитною лінією, 293 038,52 грн. - пені за прострочення сплати загальної заборгованості за Кредитною лінією, 175 720,53 грн. - пені за прострочення сплати процентів, всього - 6 662 501,96 грн. В решті заявлених вимог (70875,52 грн. пені) суду відмовляє з огляду на їх необґрунтованість.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

В даному випадку позивачем доведено, а відповідачем-1 та відповідачем-2 не спростовано правомірність заявлених позовних вимог.

В пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" зазначено, що якщо кілька відповідачів, до яких було пред'явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов'язанням, господарським судом може бути видано один наказ, в якому зазначається, що право стягнення є солідарним (частина друга статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Діюче законодавство не передбачає стягнення судового збору солідарно, тому відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається порівну на кожного з відповідачів пропорційно задоволеним судом позовним вимогам (36155,38 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (м. Київ) до Публічного акціонерного товариства «Конструкція» (м. Донецьк) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Спецметаллпром» (м.Донецьк) задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Конструкція» (83058, м.Донецьк, вул. Лівобережна, буд. 6-А, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Спецметаллпром» (83058, м. Донецьк, вул. Лівобережна, буд. 6-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, ) 5 000 000 (п'ять мільйонів) грн. 00 коп. заборгованості за Кредитною лінією, 1 193 742 (один мільйон сто дев'яносто три тисячі сімсот сорок дві) грн. 91 коп. заборгованості по процентам за користування Кредитною лінією, 293 038 (двісті дев'яносто три тисячі тридцять вісім) грн. 52 коп. пені за прострочення сплати заборгованості за Кредитною лініє та 175 720 (сто сімдесят п'ять тисяч сімсот двадцять) грн. 53 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Конструкція» (83058, м.Донецьк, вул. Лівобережна, буд. 6-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 36 155 (тридцять шість тисяч сто п'ятдесят п'ять) грн. 38 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Спецметаллпром» (83058, м. Донецьк, вул. Лівобережна, буд. 6-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, ) Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 36 155 (тридцять шість тисяч сто п'ятдесят п'ять) грн. 38 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 02.06.2015 р.