ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року Справа № 915/90/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль",

04073, м. Київ, пр. Московський, будинок 9, корпус 5, офіс 101

Відповідач: Сільськогосподарське приватне підприємство «Чайка»,

54000, м. Миколаїв, вул. Радянська, 12-Б

Про: стягнення 637 414,70 грн.

Суддя Смородінова О.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Семеняка М.В. довіреність № 23-12/14-5 від 23.12.2014 року

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач 28.01.15 року звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача основної заборгованості за договором фінансового лізингу № LC9892-05/14 від 23.05.14 року в сумі 637 414,70 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов приписів п.п. 4.3, 4.4, 4.5, 4.6, 5.1 договору фінансового лізингу № LC9892-05/14 від 23.05.14 року, акту приймання-передачі майна від 06.06.14 року, угоди про внесення змін від 18.06.14 р. до договору фінансового лізингу, рахунків-фактур № LC9892-05/14/3-010 від 01.09.14 року, № LC9892-05/14/3-011 від 01.10.14 року, № LC9892-05/14/3-012 від 03.11.14 року, № LC9892-05/14/3-014 від 01.12.14 року (всього на суму 637 414,70 грн.), вимоги про сплату заборгованості (лист № 1547-11/14 від 25.11.14 р.), норм ст.ст. 509, 530, 610, 611, 525, 526, 626, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 292 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 11, 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» та мотивовані тим, що відповідач порушив зобов'язання за договором по сплаті поточних лізингових платежів за користування предметом лізингу у період з вересня по грудень 2014 року.

Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 101.

Отже, справу розглянуто на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Розпорядженням виконуючого обов'язки керівника апарату господарського суду Миколаївської області №81 від 31.03.15 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 915/90/15 на підставі тимчасової непрацездатності судді Бездолі Ю.С., відповідно до підпункту 3.1.13 п. 3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та на виконання підпункту 21.1 п. 21 рішення зборів суддів господарського суду Миколаївської області № 16 від 27.12.12 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.04.15 року справу № 915/90/15 прийнято до свого провадження суддею Смородіновою О.Г.

26.05.15 року за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2014 року між сторонами був укладений договір фінансового лізингу № LC9892-05/14, відповідно до якого позивач (лізингодавець) на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язався придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно (предмет лізингу), найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в специфікації (додаток № 2 до договору), відповідач (лізингоодержувач) зобов'язувався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.7 договору строк лізингу складається з періодів лізингу у кількості 24 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього договору та додатків до нього.

За приписами п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5, 4.6, 4.8 відповідач за цим договором зобов'язався сплатити відсотки за фінансування придбання предмета лізингу та поточні лізингові платежі; відсотки за фінансування придбання предмета лізингу з моменту виникнення заборгованості відповідача перед позивачем, визначеної за правилами цього договору, до настання першого періоду лізингу за ставкою LIBOR 3M плюс 6,80% від усієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього договору; відповідач протягом строку лізингу щомісяця зобов'язався сплачувати позивачу авансові поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії позивача. До настання першого періоду лізингу, визначеного за правилами п. 5.4 загальних умов (додаток № 4 до цього договору) відповідач зобов'язаний сплачувати тільки відсотки за фінансування, розраховані від заборгованості відповідача згідно п. 3.1 цього договору у гривні та за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього договору; розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього договору, від заборгованості відповідача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку (додаток № 1 до цього договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов ч. 2 цього пункту; перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється позивачем за курсом розрахунку платежів плюс ставка збору Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку та комісія АТ «Райффайзен Банк Аваль» з купівлі валюти, згідно офіційного сайту позивача за адресою в мережі Інтернет: http:|//www.rla.com.ua; оплата всіх платежів здійснюється у національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача; всі додаткові послуги, визначені в загальних умовах, а також ті, які не визначені цим договором та необхідність в яких може виникнути у відповідача, оплачуються відповідачем окремо за тарифами позивача, розміщеними на офіційному сайті позивача.

Згідно умов п.п. 5.1-5.5 Загальних умов відповідач зобов'язувався сплачувати лізингові платежі. Датою сплати лізингового платежу вважається дата зарахування такого платежу на поточний рахунок позивача. Відповідач зобов'язувався сплачувати авансові лізингові платежі на підставі рахунку у строки, зазначені у відповідному рахунку на сплату авансового лізингового платежу. Рахунок на оплату авансових лізингових платежів надається позивачем; відповідач щомісячно на підставі рахунку позивача до 8 числа поточного місяця повинен був сплачувати відсотки за фінансування придбання предмета лізингу за договором купівлі-продажу, нараховані за попередній місяць згідно п. 4.2 цього договору; відповідач був зобов'язаний сплачувати поточні лізингові платежі щомісяця авансом 8 числа поточного місяця з урахуванням п. 5.4 цих загальних умов на підставі рахунку позивача, направленого на вказану в договорі електронну адресу відповідача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку позивача до 5 числа поточного місяця відповідач зобов'язаний звернутися до позивача та отримати відповідний рахунок самостійно; відповідач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. Поточний лізинговий платіж за перший період лізингу відповідач сплачує авансом до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку позивача. У разі неотримання рахунку позивача до 10 числа поточного місяця відповідач зобов'язаний звернутися до позивача та отримати відповідний рахунок самостійно.

Відповідно до п.п. 6.1, 6.2 Загальних умов позивач має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у випадках передбачених цим пунктом. Змінений за правилами п. 6.1 цих Загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку позивача та підлягає платі відповідачем у безспірному порядку.

Пунктом 8.1.4 Загальних умов встановлено, що відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Цей договір набув чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами обов'язків за цим договором (п. 8.1 договору).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов вищенаведеного договору позивач передав у тимчасове володіння відповідачу предмет лізингу - сівалку зернову механічну John Deere 455, 2013 року випуску, серійний № IN00455XED0755175, що підтверджується складеним та підписаним без зауважень представниками обох сторін, актом приймання-передачі предмета лізингу від 06.06.14 року.

18.06.14 року між сторонами було укладено та узгоджено угоду про внесення змін до договору фінансового лізингу № LC9892-05/14 від 23.05.14 року, згідно якої викладено в новій редакції додаток № 1 «Графік розрахунку заборгованості».

Проте, як стверджує позивач, відповідач в порушення умов договору, зокрема п.п. 5.1-5.5, п. 8.1.4 Загальних умов, належним чином не виконував своїх зобов'язань, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем за період з вересня по грудень 2014 року на загальну суму 637 414,70 грн. за наступними рахунками: № LC9892-05/14/3-010 від 01.09.14 року, № LC9892-05/14/3-011 від 01.10.14 року, № LC9892-05/14/3-012 від 03.11.14 року, № LC9892-05/14/3-014 від 01.12.14 року.

Спірні відносини, які виникли між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг», нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Так, відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу та мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

З наданих позивачем суду доказів вбачається прострочення поточних лізингових платежів з боку відповідача.

Виставлені позивачем відповідачу рахунки-фактури № LC9892-05/14/3-010 від 01.09.14 року на суму 163 346,84 грн., № LC9892-05/14/3-011 від 01.10.14 року на суму 151 004,78 грн., № LC9892-05/14/3-012 від 03.11.14 року на суму 150 154,95 грн., № LC9892-05/14/3-014 від 01.12.14 року на суму 172 908,13 грн. з визначеним строком оплати, були залишені останнім без належного реагування.

Вимога про сплату простроченої заборгованості в розмірі 479 086,30 грн., що направлена відповідачу листом за вих. № 1547-11/14 від 25.11.14 р. була залишена поза увагою, а прострочена заборгованість не погашена.

Згідно зі ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом спростувати доводи позивача та надати суду докази належного виконання взятих на себе зобов'язань або надати контррозрахунок заборгованої суми.

Так, за розрахунком позивача лізингових платежів по кожному з наведених рахунків-фактур, вбачається, що вони повністю відповідають сумам лізингових платежів, зазначених у цих рахунках, які були виставлені позивачем на оплату відповідачу.

Із заявами або листами про неотримання рахунків від позивача, відповідач не звертався. Претензії або вимоги від підприємства теж відсутні в матеріалах справи.

Отже, в результаті порушення умов договору фінансового лізингу № LC9892-05/14 від 23.05.14 р. у відповідача перед позивачем дійсно виникла заборгованість в розмірі 637 414,70 грн. по лізинговим платежам у період з вересня по грудень 2014 року.

Тому, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір слід віднести за рахунок відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з сільськогосподарського приватного підприємства «Чайка» (54000, м. Миколаїв, вул. Радянська, 12-Б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, пр. Московський, будинок 9, корпус 5, офіс 101, ) заборгованість в сумі 637 414,70 та 12 748,29 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено 28 травня 2015 року.

Суддя _________________________ О.Г.Смородінова