номер провадження справи 31/106/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 Справа № 908/2776/15

Господарський суд Запорізької області у складі судді Хуторного В.М., при секретарі Пилипенко А.В.

За участю представника позивача - Заброда Ю.Ю., довіреність №10/82 від 15.09.2014 р.; від відповідача - Бурік Г.А, довіреність №09/509 від 25.03.2015 р.;

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2776/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ», м. Донецьк (скорочено ТОВ «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ»);

до відповідача: Комунального підприємства «Донецькміськводоканал», м. Донецьк (скорочено КП «Донецькміськводоканал»);

про стягнення суми

Ухвалою господарського суду від 23.04.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено справу та присвоєно номер провадження 31/106/15, засідання господарського суду призначено на 27.05.2015 р.

За клопотанням представників позивача та відповідача, розгляд справи здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Сутність спору:

ТОВ «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» заявлено позовні вимоги до КП «Донецькміськводоканал» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії №10015000 від 04.12.2008 р. у розмірі 1288160,86 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, взяті зобов'язання за Договором про постачання електричної енергії №10015000 від 04.12.2008 р щодо своєчасної оплати за спожиту електричну енергію у період з грудня 2014 р. по лютий 2015 р. відповідачем належним чином не виконуються. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ст. ст. 1, 2, 12, 13, 54 ГПК України, ст. 193, 216 ГК України, ст. ст.509, 525, 526, 530 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та умови Договору №10015000 від 04.12.2008 р.

Представник позивача в судовому засіданні наполягає на заявлених позовних вимогах, з підстав, що зазначені в позові.

КП «Донецькміськводоканал», відповідач у справі, у відзиві на позовну заяву зазначає про неможливість виконання взятих договірних зобов'язань, посилаючись на п. 4.3.1 Договору№10015000 від 04.12.2008 р., за яким сторони не несуть своїх зобов'язань якщо результатом дії є обставини непереборної дії. Вважає, що термін виконання зобов'язань за цим Договором у такому разі відкладається на строк дії обставин непереборної сили. Звертає увагу суду на те, що на підставі Указу Президента «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 було оголошено про початок антитерористичної операції в Донецькій області. На території міста Донецька склався стан, який пов'язаний з ескалацією конфлікту, заворушеннями, дестабілізацією роботи підприємств, державної влади, місцевого самоврядування, міліції, СБУ, державного казначейства, Національного Банку та інших органів. Згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-УП від 02.09.2014 р., період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, яка розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно з Сертифікатом (висновком) № 595 про настання обставин непереборної сили Торгово-промисловою палатою України засвідчено настання обставин непереборної сили з 11 серпня 2014 р. Комунальному підприємству «Донецькміськводоканал», дату закінчення терміну обставин непереборної сили встановити неможливо.

В зв'язку з нестабільної обстановкою в регіоні, постійними бойовими діями , а також блокуванням роботи Державної казначейської служби України в Донецькій області через відсутність доступу до системи платежів, нестабільністю роботи Національного банку України, відсутністю оплати по бюджетах усіх рівнів і величезною недоплатою населення, на теперішній час КП «Донецькміськводоканал» має дуже скрутне становище.

Постановою ВР України від 17.03.2015, № 254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визначено тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

На думку відповідача, викладені обставини мають для підприємства непередбачуваний, надзвичайний і невідворотний характер, не залежать від волевиявлення підприємства і спричинили за собою тимчасову неможливість належного виконання своїх зобов'язань за Договором, оскільки в період з грудня 2014 р. по лютий 2015 р. вже діяла обставина непереборної сили. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує з підстав, що викладені у відзиві від 27.05.2015 р.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2008 р. ТОВ «Сервіст - Інвест» (перейменовано згідно Додаткової угоди №10 від 03.01.2014 р. в ТОВ «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» (є правонаступником всіх прав та обов'язків ТОВ «Сервіс - Інвест», Постачальник, позивач у справі) та КП «Донецькміськводоканал» (Споживач, відповідач у справі) було укладено Договір №10015000 від 04.12.2008 р. (надалі Договір №10015000), за умовами якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 6133 кВа, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору… (розділ 1 вказаного Договору).

Згідно з п. 2.3.3 Договору №10015000, Споживач зобов'язується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії, знімати та надавати Постачальнику відомості про покази розрахункових приладів обліку згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії Споживача».

Згідно з п. 7.6 Договору №10015000, обчислення обсягів та вартості поставленої активної електричної енергії, обсягів та вартості перетікання реактивної електроенергії, умови і порядок здійснення розрахунків за Договором узгоджуються сторонами Додатками «Порядок розрахунків» та «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Цей Договір набирає чинності з 01 травня 2009 р. за умови підписання сторонами всіх перелічених у п. 9.1 Договору додатків, і укладається на термін по 31.12.2009 р. включно. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4 Договору №10015000).

Враховуючи відсутність заперечень сторін проти продовження дії договору, договір є чинним на час розгляду справи судом.

Згідно з п. 1.1 Додатку №2 до Договору №10015000 «Порядок розрахунків», тривалість розрахункового періоду - місяць. Дата початку розрахункового періоду 01 - е число кожного місяця.

Величина коштів, які має сплатити Споживач за спожиту активну електроенергію, визначається , як добуток обсягу електричної енергії, спожитої за розрахунковий період, на тариф, який діяв в цей розрахунковий період, з урахуванням ПДВ (п. 1. 4 Додатку №2 до Договору №10015000).

За приписами п. 3.2 Додатку №2 до Договору №10015000, Споживач зобов'язався здійснювати оплату отриманих від Постачальника рахунків самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника наступним чином:

до 07 числа щомісячно сплачує суму остаточним рахунком за попередній розрахунковий період;

до 15 числа щомісячно сплачує 60% суми планового платежу поточного розрахункового періоду;

до 25 числа щомісячно сплачує 30% суми планового платежу поточного розрахункового періоду, таким чином, щоб на цю дату оплата складала не менш ніж 90№ суми рахунку на оплату планового платежу;

до останнього банківського дня щомісячно сплачує 1-% суми планового платежу поточного розрахункового періоду, таким чином, щоб на дату оплата складала не менш ніж 100% суми рахунку на оплату планового платежу.

В позовній заяві позивач зазначає, що згідно Актів про покази розрахункових приладів обліку відповідачем у період з грудня 2014 р. по лютий 2015 р. за Договором постачання спожито електричної енергії на суму 1288160,86 грн. та виставлені рахунки за спожиту електричну енергію за грудень 2014 р. №32/10015000, січень2015 р. №32/10015000 та за лютий 2015 р. №32/10015000 відповідачем не сплачено.

Предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості за Договором постачання електричної енергії №10015000 від 04.12.2008 р. у розмірі 1288160,86 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності зі ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», п. 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 (із змінами та доповненнями), договір про поставку електричної енергії є основним документом, який регламентує відношення між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем, і визначає зміст правових відносин, прав і обов'язків сторін.

У п. 1, 2 п. 10.2 10 Правил зазначено, що споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору і відповідно оплачувати обсяг спожитої електричної енергії.

Позивачем вищезазначені Акти про спожиту протягом розрахункового періоду активну електроенергію за період з грудня 2014 р. по лютий 2015 р.(включно) підписано без будь - яких зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами п. 3.2 Додатку №2 до Договору №10015000, Споживач зобов'язався здійснювати оплату отриманих від Постачальника рахунків самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника до 07 числа щомісячно сплачує суму остаточним рахунком за попередній розрахунковий період.

Отримані відповідачем у період з грудня 2014 р. по лютий 2015 р. (включно) рахунки за спожиту активну електричну енергію не сплачено.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимог зазначених Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати за спожиту електричну енергію підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем, а відтак вимога про її стягнення у розмірі 1288160,86 грн. є законною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Посилання відповідача на неможливість виконання договірних зобов'язань через настання форс - мажорних обставин, засвідчених Сертифікатом (висновок) №595 про настання обставин непереборної сили судом до уваги не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 Господарського кодексу України, сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Договором №10015000 сторони погодили відповідальність за настання форс - мажорних обставини.

Статтею 218 ГК України, встановлено, що у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Пунктом 4.3.2 Договору №10015000, сторона, для якої виконання зобов'язань стало неможливим унаслідок дії непереборної сили, має не пізніше ніж через п'ять календарних днів письмово повідомити іншу сторону про початок, тривалість та вірогідну дату припинення дії обставин непереборної сили.

З пояснень представника відповідача у судовому засіданні ним таке повідомлення на адресу позивача не направлялось.

Статтею 10 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»" встановлено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В даному випадку, у зазначеному Сертифікаті мова йдеться про неможливість виконання обов'язків зі сплати податків та обов'язкових платежів.

Таким чином, в розумінні ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Сертифікат (висновок) №595 про настання обставин непереборної не є належним доказом настання обставин непереборної сили (форс-мажору).

Крім того, наданий відповідачем Сертифікат (висновок) 3595 не є допустимим та належним доказом й тому, що відповідно до ст. 14 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції станом на момент видачі висновку), ТПП України була уповноважена засвідчувати обставини форс-мажору відповідно до умов зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України, а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні; засвідчувати форс-мажорні обставини відповідно до умов договорів за зверненнями суб'єктів господарської діяльності, що здійснюють будівництво житла (замовників, забудовників).

Зміни ж до ст. 14 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні» щодо надання ТПП повноважень засвідчувати форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за зверненнями суб'єктів господарської діяльності, були внесені прикінцевими положеннями ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р., що набрав чинності 15.10.2014р.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, п. 1-1 ч.1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Донецькміськводоканал» (83114, м. Донецьк, вулиця Щорса, буд. 110, код ЄДР 03361477) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ» (юридична адреса: 83001, м. Донецьк, бульвар Шевченка , буд. 11; поштова адреса: 51413, м. Павлоград, вулиця Тернавська, буд. 15, код ЄДР 31018149) на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання №6747/980 в Філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за спожиту активну електроенергію у розмірі 1288160 (один мільйон двісті вісімдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн.. 86 коп. та на поточний рахунок №6747 в Філії - Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 25763 (двадцять п'ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 22 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складений 28. 05.2015 р.

Суддя В.М. Хуторной