РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015Справа №910/9119/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування»

до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 17 379,78 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Беляєв Ю.Л. - представник за довіреністю № 123/15 від 09.02.15

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 20.05.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (надалі - позивач) до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 17 379,78 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.14.2222179 від 27.03.2014, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки ЗАЗ/Sens державний номерний знак АА 05.07 ІН, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак АА 2826 ВС, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована у відповідача, згідно з полісом АС 7800453 з терміном дії до 11.04.2014, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з останнього 17 379,78 грн. шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.04.2015 порушено провадження у справі № 910/9119/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 20.05.2015.

18.05.2015, через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва надійшла заява відповідача про розгляд справи без участі уповноваженого представника НАСК «Оранта» та визнання позовних вимог обґрунтованими.

20.05.2015, через канцелярію Господарського суду міста Києва, позивач подав документи для доручення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

У судове засідання 20.05.2015 представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі.

Зважаючи на клопотання відповідача, а також на те, що матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

27 березня 2014 року за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави № 202.14.2222179 (надалі - договір) було застраховано автомобіль марки ЗАЗ/Sens державний номерний знак АА 0507 ІН, страхувальник Яроменко Юрій Михайлович, вигодонабувач за договором ПАТ «Кредобанк». Строк дії договору з 03.04.2014 по 02.04.2016 (п. 11 договору).

З відомостей про дорожньо-транспортну пригоду № 9440013 сформованих АІПС ДТП станом на 26.09.2014, вбачається, що 22.09.2014 на вул. Здолбунівська, 7А, у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів: ЗАЗ/Sens державний номерний знак АА 0507 ІН,, що належить Яроменку Ю.М, під керуванням Дем'яненком Євгенієм Олексійовичем, та автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак АА 2826 ВС, що належить Руденко Миколі Дементійовичу, під його керуванням.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Руденком Миколою Дементійовичем вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.10.2014 справа 753/17885/14-п.

24.09.2014, страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки ЗАЗ/Sens державний номерний знак АА 0507 ІН, в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до Звіту №950 про оцінку КТЗ ЗАЗ/Sens державний номерний знак АА 0507 ІН від 20.10.2014 р. складає 22 605,41 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 124.09.2014р. за участю застрахованого автомобіля ЗАЗ/Sens державний номерний знак АА 0507 ІН, згідно з складеного страхового акту № 3.14.2350-1 від 16.12.14 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 17 889,78 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 18353 від 12.01.2015 на суму 17 889,78 грн.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія Руденко М.Д., який керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак АА 2826 ВС підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.10.2014 справа № 753/17885/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Руденком Миколою Демнтійовичем було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 12.04.2014 по 11.04.2015 (Поліс АС/7800453), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2106, державний номерний знак АА 2826 ВС, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля ЗАЗ/Sens державний номерний знак АА 0507 ІН, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного комплексного страхування № 202.14.2222179 від 27.03.2014 перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль ЗАЗ/Sens державний номерний знак АА 0507 ІН.

В розумінні положень Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АС/7800453) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 0,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем в межах ліміту відповідальності, що і відповідає розміру заявлених позовних вимог.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з заявою вих. № 360/2350 від 29.01.2015 про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка була отримана відповідачем 02.02.2015. Доказів виплати страхового відшкодування позивачу відповідачем не надано.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 17 379,78 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081 м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес страхування» (01004 м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 15/2, ідентифікаційний код 36086124) 17 379 (сімнадцять тисяч триста сімдесят дев'ять) грн. 78 коп. - страхового відшкодування в порядку регресу, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.05.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин