ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.05.15р. Справа № 904/2557/15

За позовом Прокурора м. Хмельницького Хмельницької області в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України, в інтересах Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ГІРНИЧОДОБУВНА ПРОМИСЛОВІСТЬ", м. Дніпропетровськ

про стягнення плати за користування вагонами в розмірі 258 497 грн. 76 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Мартинюк О.О., дов. № 1123НЮ від 19.03.2015 року

від відповідача: не з'явився.

за участю прокурора : Шайтанова М.Г., дов. № 05/2-1161вих.15 від 08.04.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор м. Хмельницького Хмельницької області звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України, в особі Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" заборгованість з плати за користування вагонами у розмірі 258 497 грн. 76 коп.

Позовні вимоги, обґрунтовані тим, що упродовж червня - серпня 2014 року при надходженні вагонів для відповідача на залізничну станцію Нігін, після одержання Відповідачем повідомлення залізниці про готовність подавання вагонів, останні затримувалися на станції призначення в очікуванні подачі під завантаження з вини вантажоодержувача. Вказаний час затримки вагонів на коліях станції зафіксовано актами загальної форми ГУ-23, на підставі яких позивачем нарахована плата за користування вагонами по відомостям форми ГУ-46 на загальну суму 258 497, 76 грн.

Відповідач явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, у відзиві на позов зазначив, що відомості плати за користування вагонами підписані його представниками із запереченнями, оскільки вказані відомості про нарахуванні плати за користування вагонами містять посилання на акти загальної форми ГУ-23, які на момент підписання відомостей не були надані відповідачу для ознайомлення та підписання, в зв'язку із чим, у відповідача була відсутня можливість перевірити достовірність та відповідність суми послуг за користування вагонами. Вказані акти загальної форми отримувалися відповідачем вже після підписання відомостей, що є порушенням Правил користування вагонами і контейнерами з боку залізниці. Крім того, заперечуючи проти задоволення вимог, Відповідач посилається на пропуск встановленого ч. 5 ст. 315 ГК України шестимісячного строку позовної давності для звернення з позовом, що випливає з перевезення.

19.05.2015 року Відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справі в зв'язку з неможливістю керівника та представника Відповідача з'явитися в судове засідання.

Суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи з підстав, наведених у клопотанні Відповідача, оскільки неможливість участі одного з представників в засіданні, не позбавляє сторону судового процесу обов'язку забезпечити явку в засідання господарського суду іншого представника відповідно до вимог ст. 28 ГПК України.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні 19.05.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (далі - Позивач/Залізниця) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" (далі - Відповідач/Вантожовласник) укладений договір № 1594 від 23.07.12р. "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги", згідно умов якого позивач надавав відповідачу послуги, пов'язані з перевезенням вантажів (далі - Договір).

Пунктами 3.1., 3.2., 3.3. Договору визначено, що вантажовласник здійснює попередню оплату залізниці на відповідний рахунок. Одержані кошти залізниця зараховує на особовий рахунок вантажовласника. Розмір попередньої оплати визначається вантажовласником виходячи з очікуваного обсягу перевезень та послуг на підставі діючих тарифів. Залізниця відображає відповідні суми (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами (контейнерами), штрафи, пеню) в особовому рахунку вантажовласника на підставі перевізних документів накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) і т. ін., оформлених паперовому або електронному вигляді.

Як убачається з матеріалів справи, упродовж червня - серпня 2014 року до станції Нігін Південно-Західної залізниці для Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" надходили вагони.

По прибуттю зазначених вагонів, Відповідача було повідомлено про плановий час подавання вагонів під навантаження або вивантаження, що підтверджується відповідними записами у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (том.2, а.с. 17-20, 23, 28-29, 33,36, 44-46, 49, 52, 54, 55, 58-59, 63, 68, 75, 80, 82, 87-88, 91, 94, 101-106, 109-112, 116, 125, 130,141-143,147, 149, 151, 161,-162, 165, 168).

Зазначені вагони затримувалися на станції призначення з вини Відповідача через несвоєчасне розкредитування перевізних документів вантажовласником.

Вказаний час затримки вагонів на коліях станції було зафіксовано актами затримки форми ГУ-23 (1 т. а.с. 65-111), на підставі яких позивачем була нарахована плата за користування вагонами по відомостям форми ГУ-46 (1 т. а.с. 40-64), на загальну суму 258 497 грн. 76 коп., розмір якої підтверджується обґрунтованим розрахунком позивача (1т., а.с. 20-30). (т.2 а.с.а.с. 13-205).

Оскільки вказані вище відомості плати за користування вагонами були підписані представниками відповідача із запереченнями, позивач вимагає стягнути з відповідача зазначену плату за користування вагонами у судовому порядку.

Відповідач доказів про добровільну оплату на користь Позивача плати за користування вагонами на час розгляду справи суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, (далі - Статут), визначено взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до пункту 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113 (зі змінами) (надалі - Правила), облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 4 Правил визначено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження і містять розрахунки платежів за користування вагонами, за маневрову роботу та за подавання й забирання вагонів.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 8 Правил).

Як вище встановлено судом, станцією затримки Нігін Південно-Західної залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, що містяться в матеріалах справи, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки розрахована плата за користування вагонами за відомостями ф. ГУ-46 у загальній сумі 258 497 грн. 76 коп.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора щодо стягнення з відповідача плати за користування вагонами в сумі 258 497 грн. 76 коп. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача в частині стягнення плати за користування вагонами в заявленій позивачем сумі судом відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Доводи Відповідача щодо пропуску встановленого ч. 5 ст. 315 ГК України шестимісячного строку позовної давності для звернення з позовом, що випливає з перевезення, суд вважає безпідставними, адже, як убачається з матеріалів справи, до пред'явлення даного позову до суду, в межах шести місячного строку, а саме 18.12.2014 року Позивач звернувся до Відповідача з претензією № НЮ-16-88/14п про внесення плати за користування вагонами за час їх затримки на станції призначенні, в розмірі 258 497,76 грн., яка отримана Відповідачем 09.01.2015 року (том 1, а.с. 33-35).

У відповіді на зазначену претензію, за № 42 від 21.01.2015 року, Відповідач просив надати додаткові документи для розгляду претензії, зазначена відповідь, отримана Позивачем 26.01.2015 (том 2, а.с. 6).

Таким чином, до подання позову позивач скористався своїм правом на пред'явлення претензії, а отже, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію (частина четверта статті 315 ГК України), тобто з 26.01.2015 року, та відповідно не є пропущеним.

Судовий збір у справі покладається на відповідача, згідно зі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" (49069, місто Дніпропетровськ, вулиця Червона, будинок 37, приміщення 2, ) на користь Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (01601, місто Київ, вулиця Лисенка, будинок 6, ) 258 497 грн. 76 коп. - плати за користування вагонами.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" (49069, місто Дніпропетровськ, вулиця Червона, будинок 37, приміщення 2, ) в дохід Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, р/р 3005 у відділенні банку ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) 5 169 грн. 96 коп. - судового збору.

Видати накази

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.05.2015

Суддя О.В. Ліпинський