ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 травня 2015 року Справа № 7/98-Б
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Панової І.Ю.,
суддів -Білошкап О.В.,
Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Захід" на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 у справі №7/98-Б за заявою Акціонерного товариства відкритого типу "Волиньрембуд" про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод будівельних конструкцій", -

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство "Захід" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 у справі №7/98-Б.

Однак, дана касаційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011.

У відповідності до підпункту 17 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору з апеляційних і касаційних скарг у справах про банкрутство, що подаються до господарських судів встановлена у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Отже, до касаційної скарги скаржником мали бути додані докази сплати судового збору, обчисленого виходячи із ставок судового збору з касаційних скарг у справах про банкрутство.

Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Втім, до касаційної скарги додано ксерокопію квитанції №118 від 08.04.2015, про що складений відповідний акт Вищого господарського суду № 08.03-14/75 від 14.05.2015, що не може вважатись належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку і розмір.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга Приватного підприємства "Захід" на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 у справі №7/98-Б не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Відповідно до частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, 111, п. 4 ч.1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Повернути касаційну скаргу Приватного підприємства "Захід" на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 у справі №7/98-Б без розгляду.

Головуючий: Панова І.Ю.
Судді:Білошкап О.В.
Погребняк В.Я.