ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року Справа № 925/716/15

За позовом фермерського господарства "Мустанг"

до Канівської районної державної адміністрації Черкаської області

про визнання незаконним та скасування розпорядження.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Хелис Н.М.

Представники сторін:

від позивача: Пилипенко М.І. - голова фермерського господарства, Мосійчук В.М. адвокат;

від відповідача: не з'явилися.

Фермерське господарство "Мустанг" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до Канівської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання незаконним та скасування розпорядження Канівської районної державної адміністрації Черкаської області від 21.03.2011 №122 "Про припинення договору оренди землі між фермерським господарством "Мустанг" та Канівською райдержадміністрацією".

В обґрунтування позову позивач вказав на порушення спірним рішенням права позивача на користування орендованою ним земельною ділянкою, на невідповідність спірного рішення вимогами Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та умовам укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 09.06.2003, які не передбачають права відповідача на одностороннє, позасудове припинення цього договору.

Ухвалою від 23.04.2015. господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву фермерського господарства "Мустанг" до розгляду, порушив провадження у даній справі і призначив її розгляд в судовому засіданні на 10 годину 40 хвилин 19.05.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 19.05.2015 за участю представників позивача, останні підтримали позов з викладених у ньому підстав,

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, призначене ухвалою від 23.04.2015 на 10 годину 40 хвилин 19.05.2015, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому 25.04.2015 поштового відправлення з вказаною ухвалою. Проте представник відповідача у це судове засідання не з'явився, натомість відповідач заявив письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника за наявними у справі матеріалами.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Нез'явлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає вирішенню даного спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2003 року Канівська районна державна адміністрація як орендодавець і фермерське господарство "Мустанг" як орендар уклали договір оренди землі (далі - договір від 09.06.2003), згідно з яким орендодавець на підставі розпорядження Канівської районної державної адміністрації від 17.04.2003 №180 надає орендарю, а останній приймає в оренду терміном на 49 років земельну ділянку із земель запасу загальною площею 61,28 га в адміністративних межах Беркозівської сільської ради Канівського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва без зміни її цільового призначення.

У п. 8.2 договору від 09.06.2003 сторони визначили такі підстави для припинення дії договору:

а) закінчення його терміну;

б) нецільове використання землі;

в) систематичне порушення термінів внесення орендної плати;

г) взаємна згода сторін;

д) неможливість використання земельної ділянки внаслідок обставин , що не залежать від сторін (форс - мажорні).

У п. 9. 1 договору від 09.06.2003 його сторони встановили, що спори, пов'язані з орендою земельної ділянки, вирішуються шляхом переговорів або у судовому порядку.

9 червня 2003 року договір від 09.06.2003 був посвідчений приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу Стеблиною Є.В., а 18 червня 2013 року була проведена державна реєстрація цього договору, про що 18.06.2003 у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі зроблено відповідний запис.

21 березня 2011 року Канівська районна державна адміністрація Черкаської області в особі її голови Гики О.М. прийняла спірне розпорядження №122 "Про припинення договору оренди землі між фермерським господарством "Мустанг" та Канівською райдержадміністрацією", копію якого позивач отримав лише 25.03.2015.

За спірним розпорядженням відповідач, посилаючись на пункт 2 статті 17 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", повідомлення Канівської об'єднаної державної податкової інспекції від 08.12.2010 №11195/24-11 про систематичне порушення фермерським господарством "Мустанг" термінів внесення орендної плати, підпункт "а" пункту 8.2 договору оренди землі від 09.07.2003, зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 28.06.2003, розпорядився припинити договір оренди землі від 09.07.2003, укладений між фермерським господарством "Мустанг" та Канівською райдержадміністрацією і зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 28.06.2003, стосовно земельної ділянки із земель запасу загальною площею 61.28 га в адміністративних межах Беркозівської сільської ради, і рекомендував міськрайонному управлінню Держкомзему у м. Каневі та Канівському районі внести зміни в земельно-облікові дані.

Таким чином, відповідач у спірному розпорядженні вказав неправильні дати укладення і державної реєстрації договору від 09.06.2003 і безпідставно послався на підпункт "а" пункту 8.2 цього договору, який передбачає підставу для припинення договору - закінчення його терміну, який фактично має закінчитися лише 18.06.2052.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі припиняється в разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря;

смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки;

ліквідації юридичної особи - орендаря;

відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем;

набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці;

припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства).

Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 141 Земельного кодексу України передбачає такі підстави для припинення права користування земельною ділянкою:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Пленум Верховного суду України у п. 8 своєї постанови від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз'яснив, що вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140 - 149 Земельного кодексу України. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

Отже, згідно з вказаними вище нормами Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та умовами договору від 09.06.2003 відповідач не мав права в односторонньому, позасудовому порядку припиняти договір від 09.06.2003 з вказаних у спірному розпорядженні підстав.

Прийняття відповідачем спірного розпорядження порушує права позивача як землекористувача на орендовану ним за договором від 09.06.2003 земельну ділянку.

Частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Спірне розпорядження є правовим актом індивідуальної дії, видане Канівською районною державною адміністрацією як органом державної влади. Цей правовий акт суперечить вказаним вище нормам Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі" та умовам договору від 09.06.2003 і порушує цивільні права позивача, тому відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України підлягає визнанню господарським судом незаконним та скасуванню.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 1218 грн. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Канівської районної державної адміністрації Черкаської області від 21.03.2011 №122 "Про припинення договору оренди землі між фермерським господарством "Мустанг" та Канівською райдержадміністрацією ".

Стягнути з Канівської районної державної адміністрації Черкаської області (вул. О. Кошового, буд. 3, м. Канів, Черкаська область, 19000, ідентифікаційний код 04061211) на користь фермерського господарства "Мустанг" (с. Беркозівка, Канівський район, Черкаська область, 19002, ідентифікаційний код 31878857) - 1218 грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 25.05.2015

СУДДЯ М.В. Дорошенко