ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2015 р. Справа № 914/4250/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Марка Р.І.

суддів Желік М.Б.

Костів Т.С.

при секретарі судового засідання Греділь М.І.

з участю представників:

від позивача: Луцик С.В. (представник за довіреністю № 4144/2 від 18.12.2014р.)

Дудар А.А. (представник за довіреністю № 502-1654/2 від 27.04.2015р.)

від відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5.( представник за довіреністю № 531 від 27.04.2015 р.)

від 3-ої особи: Гаврилюк І.В. - директор

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" вих.№ 502-984/2 від 27.03.2015р. (вх. №01-05/1568/15 від 07.04.2015р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 04.03.2015р.

у справі № 914/4250/14, у складі колегії суддів Запотічняк О.Д.(головуючий), Березяк Н.Є., Козак І.Б.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго", м.Львів

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Каблучок", м.Львів

про стягнення 20174,04 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 04.03.2015р. у справі №914/4250/14 (у складі колегії суддів Запотічняк О.Д.(головуючий), Березяк Н.Є., Козак І.Б.) у задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" - відмовлено.

Не погодившись з рішенням господарського суду Львівської області від 04.03.2015р. у справі № 914/4250/14, Публічне акціонерне товариство "Львівобленерго" звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати з підстав порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповного встановлення всіх обставин справи та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржник покликається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам справи, неналежно дослідив наявні докази та не взяв до уваги інші докази, що впливають на характер оспорюваних правовідносин.

Фізична особа-підприємць ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, просить рішення господарського суду Львівської області від 04.03.2015р. у даній справі залишити без змін з підстав його законності та обґрунтованості, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно автоматичного розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 07.04.2015р. справу за № 914/4250/14 розподілено до розгляду судді - доповідачу Марку Р.І., у складі колегії суддів Желік М.Б. та Костів Т.С.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.04.2015р. (колегією суддів у складі: головуючий суддя Марко Р.І., судді Желік М.Б., Костів Т.С.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.04.2015р.

В порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено до 18.05.2015р. з підстав, викладених в ухвалі суду від 27.04.2015р.

В судове засідання 18.05.2015р. з"явились представники скаржника, які підтримали доводи та заперечення, викладені у апеляційній скарзі, надали пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу задоволити, рішення місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач та третя особа в судове засідання 18.05.2015р. з"явилися, надали пояснення по суті спору, заперечив проти доводів апеляційної скарги, просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вирішила, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.07.2013р. №6147145, ОСОБА_4 є власником нежитлових приміщень площею 66,5 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до договору оренди приміщення від 21.11.2013р., дані приміщення були передані в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_11 строком до 21.10.2016р.

28.02.2014р. представниками енергонагляду ПАТ "Львівобленерго" було проведено огляд магазину одягу "Анна-Христина" за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі постачальника.

За результатами огляду представниками енергонагляду ПАТ "Львівобленерго" було складено акт від 28.02.2014р. №026868, в якому зафіксовано порушення.

Листом від 04.03.2014р. №30-00639 позивач скерував відповідачу Акт про порушення від 28.02.2014р. №026868 та повідомив останнього, що акт буде розглядатись на комісії 14.03.2014р. о 10-00 год. за адресою м.Львів, вул. Шевченка,1.

Згідно протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією від 14.03.2014р. №94, за результатами розгляду Акту №026868 від 28.02.2014р., комісія прийняла рішення провести нарахування обсягу та вартості не облікованої електричної енергії за 12 місяців по 28.02.2014р. на суму 20 174,04 грн.

Копія протоколу №94 від 14.03.2014р., розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та рахунок до сплати були направлені відповідачу 22.03.2014р.

Однак місцевий суд прийшов до висновку, що прийняття комісією такого рішення про нарахування відповідачу обсягу та вартості не облікованої електричної енергії за 12 місяців по 28.02.2014р. на суму 20174,04 грн. є безпідставним.

Судова колегія погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідач набув право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, тільки 12.07.2013р., а позивачем здійснено донарахування за період з 01.03.2013р. по 28.02.2014р, тобто за період, коли відповідач не мав жодного відношення до вищевказаного приміщення.

Відповідно до п. 6.42 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від31 липня 1996 року N 28, з наступними змінами і доповненнями( далі - ПКЕЕ), в редакції, чинній на момент проведення перевірки та складання акту про порушення ПКЕЕ, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електро - передавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Отже комісія по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією може визначити обсяг недоврахованої електричної енергії та суму завданих споживачем збитків виключно на підставі акту про порушення.

Відповідно до пункту 6.41. у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електро -передавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електро -передавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Тобто вбачається, що перевірка повинна була проводитися у присутності представника споживача.

В описовій частині акту зазначено, що його було що його було складено за участю споживача СПД ОСОБА_11. В той же час на останній сторінці акту у графі "з актом про порушення ознайомлений споживач або уповноважена ним особа" зазначено, що п.Микола Вітвіцький від підпису відмовився. Таким чином відсутні належні докази того, що перевірка проводилась в присутності споживача чи уповноваженого представника споживача. Ні до акту, ні до матеріалів справи не долучено докази того, що п.Микола Вітвіцький, який відмовився підписувати акт, є належним представником власника або орендаря приміщення.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за результатами складеного акту від 28.02.2014р. №026868 перевірка проводилася з порушенням вимог, які вказані в Правилах користування електричною енергією.

Акт перевірки від 28.02.2014р. №026868 складений з певними порушеннями, через що не може вважатися належним доказом здійснення відповідачем самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі постачальника, а відтак і допущення порушень норм законодавства.

Окрім того, слід зазначити, що відповідач в судовому засіданні ствердив про споживання ним електричної енергії лише через прилади обліку товариства з обмеженою відповідальністю «Каблучок» та про відсутність поза облікового споживання електричної енергії. Представник третьої особи підтвердив, що відповідач встановив додатковий лічильник для розподілу витрат за фактично спожиту електричну енергію між ОСОБА_4 та ТзОВ Фірма "Каблучок", а ТзОВ Фірма "Каблучок" в свою чергу оплачувало кошти за електроенергію спожиту як товариством, так і ОСОБА_4 енергопостачальній організації.

Однак, представники позивача в судовому засіданні наполягали, що на момент складання акту про порушення № 026868 від 28.02.2014р. відповідач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі позивача поза межами обліку електричної енергії ТзОВ "Каблучок".

З акту про порушення № 026868 від 28.02.2014р. та схеми підключення електроустановки споживача, яка є додатком до даного акту, суду не видається можливим встановити де саме ФОП ОСОБА_4 здійснила підключення електроустановки до загальної мережі житлового будинку поза межами приладу обліку електроенергії ТзОВ "Каблучок" чи до приладу обліку електроенергії ТзОВ "Каблучок", як стверджують відповідач та представник ТзОВ "Каблучок".

Враховуючи вищенаведене, суд поставив на обговорення в судовому засіданні питання щодо можливості призначення та проведення експертизи для роз"яснення питань, що виникли при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, зокрема в галузі електроенергетики.

Однак, представники сторін ствердили, що не вбачають потреби в проведенні такої експертизи, зокрема представник позивача зазначив, що після складання акту про порушення № 026868 від 28.02.2014р., працівниками позивача усунено зазначене в акті порушення, і на даний момент жодним чином неможливо відтворити і зафіксувати факт самовільного підключення електроустановок відповідача, який існував на момент складення вищенаведеного акту.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012р. про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 ГПК, зазначаються, зокрема зазначається сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

У пункті 23 вищенаведеної Постанови зазначено, що згідно частини третьої і четвертої статті 15 Закону України "Про експертизу", витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. У застосуванні відповідних законодавчих приписів господарським судам рекомендується виходити з такого. Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Отже, судова колегія, враховуючи вищенаведене, дійшла висновку про неможливість призначення судової експертизи в даній справі, оскільки наперед відомо про відмову сторін від оплати витрат, пов"язаних з проведенням судової експертизи, а отже суд розглянув справу на підставі наявних доказів.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги до задовлення не підлягають.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Скаржник не надав доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених у рішенні господарського суду Львівської області від 04.03.2015р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Львівської області від 04.03.2015р. у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Львівської області від 04.03.2015р. у даній справі в апеляційному порядку покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги до задовлення не підлягають.

Керуючись ст. ст. 28, 33,43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Львівської області від 04.03.2015р. у справі № 914/4250/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Львівобленерго" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови виготовлений 21.05.2015р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Костів Т.С.