ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 травня 2015 р. Справа № 903/428/15

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Луцьк

про стягнення 30 545,60 грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Відповідно до ст. 811 Господарського процесуального кодексу України, у випадку неявки у судове засідання всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суть спору: позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 30 545,60 грн. заборгованості.

В підтвердження позовних вимог посилається на договір поставки №270115 від 27.01.2015р., видаткові накладні №74 від 27.01.2015р., № 119 від 07.02.2015р., товарно-транспортні накладні №Р74 від 27.01.2015р., №Р119 від 07.02.2015р., відомості про вантаж на суму 22 408,38грн. та на суму 23 370,28грн., вимогу про оплату боргу від 19.03.2015р., свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_3, витяг з ЄДРПОУ ОСОБА_3, копію паспорта ОСОБА_3, виписку з ЄДРПОУ ОСОБА_2 НОМЕР_4.(оригінали оглянуті в судовому засіданні)

Представник позивача в призначене судове засідання не прибув. 14.05.2015р. через канцелярію суду за вх. №01-54/4521/15 подав клопотання, в якому просить розглядати справу без участі його представника за наявними у справі документами, в підтвердження позову долучив наступні документи:

- оригінали доданих до позову документів - для огляду;

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи з спору між цими сторонами, про цей предмет і з цих підстав та відсутнє рішення вище перелічених органів з даного спору;

- довідку про стан заборгованості відповідача в сумі 10 545,60грн.;

- докази часткового погашення боргу відповідачем в сумі 20 000,00грн. (виписка з рахунку).

Представник відповідача в призначене судове засідання не прибув. Ухвала суду від 17.04.2015р. про порушення провадження у справі, яка була направлена рекомендованим листом на адресу (АДРЕСА_1) повернулась з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 12.05.2015р. місцезнаходження Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3: АДРЕСА_1, отже суд направив ухвалу від 17.04.2015р. за держаною реєстрацією останнього.

За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р., № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно приписів ст.75 ГПК та п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторін в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки, в матеріалах справи є всі достатні документи, необхідні для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про судовий розгляд справи без участі представників позивача та відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

27 січня 2015 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 ( постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (покупець) укладено договір поставки № 270115 (а.с.8-11).

У п. 2.1. вказаного договору постачальник зобов'язався передати у власність покупцю товар, а покупець зобов'язався прийняти його та оплатити у строки встановлені цим договором.

Відповідно до п.2.2.договору загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість товару визначається сторонами у накладних на товар.

Згідно п.4.1. договору визначено, що покупець зобов'язаний здійснити оплату за отриманий від постачальника товар на протязі 30 календарних днів з моменту отримання товару.

На виконання умов договору, позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 45 778,66грн. Даний факт стверджується видатковими накладними №74 від 27.01.2015р., №119 від 07.02.2015р. (а.с. 12-13).

Отже, строк виконання зобов'язання по оплаті для відповідача наступив за видатковою накладною №74 від 27.01.2015р. з 28.01.2015р. по 27.02.2015р. та за видатковою накладною №119 від 07.02.2015р. з 08.02.2015р. до 09.03.2015р.

Позивачем 23.03.2015р. на адресу відповідача була надіслана вимога про оплату товару згідно видаткової накладної №74 від 27.01.2015р. в сумі 22 408,38грн. та №119 від 07.02.2015р. в сумі 23 370,28грн., однак останнім залишена без відповіді та задоволення. (а.с. 13).

Однак, відповідач - ФОП ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання щодо оплати послуг по договору поставки за № 270115 від 27.01.2015р. виконала частково.

Як вбачається із матеріалів справи на рахунок позивача були перераховані грошові кошти 16.04.2015р. в сумі 10 000,00 грн. (до порушення провадження у справі) та в сумі 10 000,00грн 17.04.2015р. ( в процесі судового розгляду справи), що підтверджується банківськими виписками (а.с.42-43).

п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 визначено, що якщо відсутній предмет спору до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові. Якщо предмет спору існував на момент порушення провадження по справі та припинив існування в процесі розгляду справи провадження слід припинити.

На день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 10 545,60 грн., яка відповідачем не спростована.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обов'язки на підставі договору поставки № 270115 від 27.01.2015р.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач не виконав вимог ухвали суду від 17.04.2015р., відзиву на позовну заяву і документи, які б спростували наявність боргу перед позивачем не подав та правом оспорити, заперечити заявлений позов не скористався.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача за договором поставки №270115 від 27.01.2015р. підтверджена матеріалами справи, відповідачем не спростована підлягає задоволенню в сумі 10 545,60грн., в позові на суму 10 000,00грн. слід відмовити як безпідставно заявленому та провадження по справі про стягнення 10 000,00грн. підлягає припиненню на підставі пю1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору, оскільки дана заборгованість сплачена відповідачем в процесі судового розгляду.

Враховуючи, що розгляд справи в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати по справі, на підставі ст. 44,49 ГПК України, слід покласти на нього.

Керуючись ст.ст. 144, 193Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 526, 527, 530, 536, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 10 545,60 грн. заборгованості та 1 827,00 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження в частині стягнення 10 000,00 грн. основного боргу припинити.

4. В стягненні 10 000,00 грн. основного боргу відмовити.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

21.05.2015р.

Суддя В. М. Дем`як