УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.05.2015Справа № 910/13399/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "ПСК-ЗАХІД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськжитлобуд"

про відшкодування збитків 9 171,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 21.05.2015 р. (вх. № 13399/15 від 26.05.2015 р.) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Пунктом 2 частині 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб) сторін.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Позивачем до позовної заяви додані копії Статуту Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "ПСК-ЗАХІД" та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно вказаного товариства станом на 26.02.2015 р., зі змісту яких вбачається, що адресою місцехнаходження позивача є наступна адреса: 01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, будинок 4/6, корпус А, кімната 318Б.

Наразі у позовній заяві міститься інша адреса позивача (для листування): 03035, м. Київ, вул. Кавказька, 13, кв. 94, тоді як місцезнаходження позивача в порушення приписів п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України взагалі не вказано.

При цьому суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Як вище зазначено, пунктом 2 частині 2 статті 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити місцезнаходження (для юридичних осіб) сторін.

Відповідно до абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб"єкта господарювання.

У позовній заяві зазначено дві адреси відповідача: 04073, м. Київ, вул. Скляренка, буд. 5 ("юридична адреса"), 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 31 ("фактична адреса").

В той же час, позивачем до позовної заяви не додані жодні докази (відповідні довідки з ЄДРПОУ, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців тощо), які б підтверджували належність відповідачу саме вищевказаних адрес.

Таким чином, фіскальний чек № 5522 від 21.05.2015 р. з відповідним описом вкладення у цінний лист (до того ж тільки на одну з вищенаведених адрес відповідача) не приймаються судом у якості належних доказів на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56, п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України. Інших належних доказів на підтвердження надіслання саме відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів до позовної заяви не додано, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

При цьому суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Таким чином, позовна заява № б/н від 21.05.2015 р. не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п, 2, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега