ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" травня 2015 р. Справа № 905/2120/14-908/6230/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Бондаренко В.П. , суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю прокурора:

Ногіної О.М., посвідчення № 032167 від 11 лютого 2015 року,

представників сторін:

відповідача - Команова В.В., за довіреністю № 09/37 від 01 січня 2015 року,

позивачів не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. 1808 З/1-6) на рішення господарського суду Запорізької області від 24.02.15 року у справі № 905/2120/14-908/6230/14

за позовом Маріупольської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі:

1: Донецької обласної ради, м. Маріуполь,

2: Маріупольської міської ради Донецької області, м. Маріуполь,

3: Державної Азовської морської екологічної інспекції, м. Маріуполь,

до Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь

про стягнення 868803,75 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 р. у справі № 905/2120/14-908/6230/14 (суддя Ярешко О.В.) позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча" на користь Державного бюджету України, обласного бюджету Донецької обласної ради та місцевого бюджету Маріупольської міської ради заподіяні державі збитки внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарним джерелом у сумі 868803 (вісімсот шістдесят вісім тисяч вісімсот три) грн. 75 коп. (аналітичний рахунок 0051 в ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, , код платежу 24062100).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча" на користь державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), Банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, , № рахунку 3007, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 17376 (сімнадцять тисяч триста сімдесят шість) грн. 08 коп.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь, не погодився з рішенням місцевого господарського суду, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення Господарського суду Запорізької області від 24.02.2015 р. у справі №905/2120/14-908/6230/14 скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволені позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи відповідача щодо недоведеності факту порушення з боку відповідача природоохоронного законодавства, оскільки акт відбору проб організованих викидів стаціонарних джерел №12 від 29.10.2013 р. був складений у присутності не уповноваженої особи підприємства, який не мав права підпису на цьому акті; в самому акті перевірки не містяться посилання на порушення, пов'язані з перевищенням встановлених нормативів викидів забруднюючих речовин від стаціонарного джерела забруднення №1403 агломашини №1 цеху агломерації аглофабрики відповідача. Крім того, на думку відповідача, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки та не взято до уваги висновок спеціаліста Приазовського державного технічного університету, відповідно до якого жодних відхилень у відповідача за період з 29.10.2013 р. по 02.11.2013 р. від затверджених регламентів проведення агломераційного процесу не виявлено.

14.04.2015 року на адресу Харківського апеляційного господарського суду Державна Азовська морська екологічна інспекція надіслала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення місцевого господарського суду від 24.02.2015 року у справі № 905/2120/14-908/6230/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення (вх. 5983).

Третій позивач зазначає, що подана відповідачем апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду першої інстанції ухвалене у відповідності до вимог чинного законодавства, враховуючи всі обставини справи, вірно застосовані як норми матеріального так і норми процесуального права, в повному обсязі з'ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення господарського спору, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи в їх сукупності.

Державна Азовська морська екологічна інспекція просить розглядати справу без участі її представника (вх. № 7719 від 18.05.2015р.)

18.05.2015 року Донецька обласна рада надіслала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що в ході розгляду судом першої інстанції цієї справи, було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що через неналежне виконання своїх зобов'язань відповідачем було здійснено перевищення встановлених нормативів викидів забруднюючих речовин від стаціонарного джерела забруднення, чим нанесено збитків навколишньому середовищу у розмірі 868803,785 грн. Просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а розгляд апеляційної скарги здійснювати без участі представника Донецької обласної ради (вх. № 7732).

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 18 травня 2015 року, у зв'язку із відпусткою судді Івакіної В.О. для розгляду цієї справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Бондаренко В.П., суддя Камишева Л.М.

У призначене судове засідання 19.05.2015 року позивачі не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (т. 2 а.с. 141, 147, 148).

Маріупольська міська рада Донецької області відзиву на апеляційну скаргу не надала.

Колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності належно повідомлених представників позивачів.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, оскільки прокуратура Харківської області не отримувала апеляційну скаргу з доданими до неї документами, у зв'язку із реорганізацією Маріупольської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері.

Колегія суддів відхиляє зазначене клопотання, у зв'язку з його необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, вислухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, який просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, представника відповідача, який наполягає на задоволення апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, з 24.10.2013 р. по 13.11.2013 р. Державною Азовською морською екологічною інспекцією, м. Маріуполь було проведено планову перевірку дотримання природоохоронного законодавства щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами ПАТ "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь.

Проведенню перевірки передувало повідомлення відповідача 14.10.2013 р. листом 03/05-2429/13 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у період з 24.10.2013 по 13.11.2013. на підставі наказу № 371 від 14.10.2013 р. (т. 2 а.с.78).

Результати перевірки зафіксовані в акті планової перевірки дотримання природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 24.10.2013 р. по 13.11.2013 р. №25 (т. 2 а.с. 47-70).

Так, Державною Азовською морською екологічною інспекцією встановлено, що в ході проведення аналітичного контролю стаціонарних джерел забруднення атмосферного повітря виявлено перевищення нормативів викидів забруднюючих речовин від стаціонарного джерела забруднення № 1403 агломашина №1 цеху агломерації аглофабрики ПАТ "ММК ім. Ілліча".

29.10.2013 року спеціалістами відділу інструментально - лабораторного контролю Державної Азовської морської екологічної інспекції проведено інструментальний контроль за дотриманням нормативів викидів оксидів азоту, оксиду вуглецю, діоксиду сірки від стаціонарного джерела викидів № 1403.

За результатами виконання вимірювань на джерелі викидів № 1403 встановлено перевищення нормативів граничнодопустимих викидів масової концентрації оксиду вуглецю, діоксиду сірки, оксидів азоту.

Результати вимірювань оформлені актом відбору проб організованих викидів стаціонарних джерел від 29.10.2013 № 12, протоколом вимірювань параметрів газопилового потоку (додаток 1 до Акта відбору проб від 29.10.2013 № 12), протоколом вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 01.11.2013 № 1 (т. 2 а.с. 4).

Відбір проб виконано відповідно до вимог КНД 211.2.3.063-98 "Метрологічне забезпечення. Відбір проб промислових викидів. Інструкція", методика виконання вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел.

В результаті лабораторних вимірювань зафіксоване середнє значення масової концентрації оксиду вуглецю в розмірі 2445,73 мг/м3, при затвердженому нормативі - 49,0 мт/м3.

Середнє значення масової концентрації діоксиду сірки складає 262,47 мг/м3, при затвердженому нормативі - 65,0 мг/м3. Середнє значення масової концентрації оксидів азоту складає 40,32 мг/м3, при затвердженому нормативі - 10,0мг/м3.

02.11.2013 р. лабораторією захисту навколишнього середовища - представниками ПАТ "ММК ім. Ілліча" виконані повторні контрольні вимірювання масової концентрації забруднюючих речовин, за результатами яких наднормативний викид оксиду вуглецю, діоксиду сірки було ліквідовано (т. 1 а.с. 36).

Викиди від стаціонарного джерела забруднення № 1403 приведені у відповідність до дозволених обсягів. Результати вимірювань оформлені актом відбору проб викидів стаціонарних джерел № 5 від 02.11.2013, протоколом вимірювань параметрів газопилового потоку (додаток № 1 до Акту відбору проб від 02.11.2013 № 5), протоколом вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел від 02.11.2013 № 5 (т. 1 а.с.36,37).

Відбір проб виконано відповідно до вимог КНД 211.2.3.063-98 "Метрологічне забезпечення. Відбір проб промислових викидів. Інструкція", методика виконання вимірювань вмісту забруднюючих речовин в організованих викидах стаціонарних джерел.

У зв'язку із виявленими порушеннями природоохоронного законодавства з боку відповідача, зафіксованого актом перевірки дотримання природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 24.10.2013 по 13.11.2013 № 25, складеного інспекторами Державної Азовської морської екологічної інспекції, посадову особу ПАТ "Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча" притягнуто до адміністративної відповідальності (т. 2 а.с. 9,10).

Державною Азовською морською екологічною інспекцією відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2008 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 року за № 48/16064, здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків за наднормативні викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин від стаціонарних джерел ПАТ "Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча", який складає 868 803,75 грн. (т. 1 а.с. 32-34).

06.02.2014 року Державною Азовською морською інспекцією на адресу ПАТ "Маріупольський Металургійний комбінат імені Ілліча" направлено претензію №6, яка залишена без відповіді та виконання (т. 1 а.с.35).

Відповідач, завдані порушенням вимог природоохоронного законодавства збитки, не відшкодував, що стало підставою для звернення Маріупольського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах держави в особі: Донецької обласної ради, Маріупольської міської ради Донецької області та Державної Азовської морської екологічної інспекції до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача відповідних збитків.

Задовольняючи позовні вимоги, Господарський суд Запорізької області виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт спричинення шкоди навколишньому природному середовищу, правомірність та обґрунтованість розрахованої суми для відшкодування збитків, нанесених внаслідок неправомірних дій відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Статтею 51 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" обумовлено, що підприємства, установи й організації, діяльність яких пов'язана з шкідливим впливом на навколишнє природне середовище, незалежно від часу введення їх у дію повинні бути обладнані спорудами, устаткуванням і пристроями для очищення викидів і скидів або їх знешкодження, зменшення впливу шкідливих факторів, а також приладами контролю за кількістю і складом забруднюючих речовин та за характеристиками шкідливих факторів.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що нормативи гранично допустимих викидів забруднюючих речовин та їх сукупності, які містяться у складі пилогазоповітряних сумішей, що відводяться від окремих типів обладнання, споруд і надходять в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, встановлюються з метою забезпечення дотримання нормативів екологічної безпеки атмосферного повітря з урахуванням економічної доцільності, рівня технологічних процесів, технічного стану обладнання, газоочисних установок.

Згідно статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно - господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров'я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин першої та другої статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в т.ч. атмосферному повітрю, підлягає компенсації в повному обсязі (стаття 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та стаття 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

З листа відповідача №39/28 від 10.01.2014 року вбачається, що час роботи джерела викидів № 1403 агломашина №1 (зона охолодження) в режимі наднормативного викиду за період 29.10.2013 по 02.11.2013 складає 96,07 годин (т. 1 а.с. 93). Тобто, відповідач підтвердив факт наднормативного викиду забруднюючих речовин.

Особливості застосування відповідальності за порушення природоохоронного законодавства визначено у статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», якою закріплено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Місцевим господарським судом мотивовано зазначено, що для визначення розміру збитків, що підлягають відшкодування державі внаслідок порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, має застосовуватись Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовий в атмосферне повітря, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2008 року (Методика №639), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 21.01.2009 року за № 48/16064.

Відповідно до п.п. 3.6., 3.11, 3.12 Методики №639, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Факт усунення порушення може бути підтверджений: даними інструментально-лабораторних вимірювань, які проведені лабораторіями, атестованими на право проведення необхідних інструментально-лабораторних вимірювань; отриманням дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; документами, що підтверджують виведення з експлуатації устаткування, від якого було зафіксовано наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

На підставі Методики №639, відповідачу було нараховано суму збитків, які він повинен відшкодувати за здійснення у період з 29.10.2013 р. по 02.11.2013 р. джерелом викидів № 1403 «Агломашина № 1 (зона охолодження» наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 868 803,75 грн.

Слід зазначити, що пунктом 2.2. Методики № 639 закріплено, що факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами. За результатами перевірки суб'єкта господарювання складається акт перевірки в установленому законодавством порядку (п. 2.8. Методики № 639). Відповідно до п. 1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства (Наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 10.09.2008 р. № 464) акт перевірки - це документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб'єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

З огляду, на вищезазначене, враховуючи встановлення судом першої інстанції факту порушення ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» норм природоохоронного законодавства, який зафіксований актом перевірки №25, а також перевірку заявлених до стягнення сум збитків за період з 29.10.2013 р. по 02.11.2013 р., колегія суддів оцінює як правомірний висновок суду першої інстанції, який ґрунтується на матеріалах справи, про наявність підстав для задоволення позову і стягнення збитків у сумі 868 803,75 грн., за порушенням статей 10,11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на незаконність акту відбору проб організованих викидів №12 від 29.10.2013 р., оскільки був складений у присутності Гавриленко Ю.М. - начальника групи дослідження лабораторії захисту навколишнього середовища, який відповідно до посадової інструкції не має повноважень на представництво інтересів підприємства у відносинах з третіми особами, тому і не мав повноважень на представництво, у тому числі шляхом підписання від імені підприємства відповідача Акту.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що зазначений вище акт був складений у присутності відповідального працівника, призначеного відповідачем, оскільки як вбачається з Посадової інструкції 642 №2, начальник групи дослідження ЛЗНС Гавриленко Ю.М. зобов'язаний забезпечити виконання інструментальних замірів концентрації забруднюючих речовин в димових газах згідно планів, графіків, узгоджених з інспектуючими організаціями та затверджених керівництвом комбінату, згідно сфери атестації, про що вірно зазначив місцевий господарський суд (т. 2 а.с. 168-169).

Крім того, як повідомила Державна Азовська морська екологічна інспекція у відзиві на апеляційну скаргу, в попередні роки Інспекцією неодноразово проводився державний контроль, який був пов'язаний з виконанням відбору проб на ПАТ «ММК ім.Ілліча», де також брав участь Гавриленко Ю.М., як відповідальний працівник призначений керівництвом підприємства. Згідно актів №12 від 03.08.2012р. та №10 від 22.07.2012р. виконано відбір проб організованих викидів стаціонарних джерел №3516 та №1403 ПАТ «ММК ім.Ілліча», на підставі яких до відповідача були пред'явлені претензії №30 та №31, та які були сплачені в відповідачем в добровільному порядку (т. 2 а.с. 170-176).

Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про те, що Акт перевірки №25 не містить у собі посилань про порушення, пов'язаних з перевищенням встановлених нормативів викидів забруднюючих речовин від стаціонарного джерела забруднення №1403 агломашини №1 цеху агломерації аглофабрики Відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

При заповнені інспекторами Держекоінспекції акту №25 були зазначені порушення законодавства про охорону атмосферного повітря з боку Відповідача з посиланням на відповідну вимогу законодавства. А саме, у п.п. 2.2 Акту зазначено, що вимоги, передбачені дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами не виконуються. В розділі Інструментально - лабораторний контроль Акту, наводиться опис вищезазначеного порушення, а саме: спеціалістами відділу інструментально - лабораторного контролю проведений інструментальний контроль дотримання нормативів викидів азоту оксидів, вуглецю оксиду, сірки діоксиду від стаціонарних джерел агломераційного цеху, агломашини №1, зона охолодження, ДВ №1403, яким встановлено перевищення по оксиду вуглецю, сірки діоксиду.

До того, ж Акт №25 відповідачем не оскаржувався і він є дійсним.

Посилання відповідача на висновок спеціаліста - завідуючого кафедрою хімічної технології та інженерії Приазовського державного технічного університету, колегією суддів також не приймається до уваги, оскільки, відповідно до пунктів 2.2, 2.3 Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків № 639, факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами. При визначенні наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря використовуються результати інструментально-лабораторних вимірювань лабораторій, які атестовані на право проведення відповідних інструментальних лабораторних вимірювань».

Тобто, факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря фіксується тільки уповноваженими на це особами - державними інспекторами.

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, дослідження, зроблене Приазовським державним технічним університетом за запит відповідача, було проведено поза межами судового процесу та на замовлення зацікавленої особи - відповідача.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків Господарського суду Запорізької області, викладених в рішенні від 24 лютого 2015 року у цій справі.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно п. 7 ч. 3 статті 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є: 30% грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Відповідно до п. 7 ч. 2 статті 29 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належить 70% грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50%, до обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20%.

Таким чином, збитки, завдані відповідачем, підлягають зарахуванню у відповідних частинах до Державного бюджету України, обласного бюджету Донецької області та місцевого бюджету Маріупольської міської ради.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року у справі №905/2120/14-908/6230/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 25.05.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Бондаренко В.П.

Суддя Камишева Л.М.